ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3310/22 Справа № 204/7488/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року про продовження строку застосування примусового заходу медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року ОСОБА_8 продовжено строк застосування примусового заходу медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд, керуючись висновком комісії лікарів психіатрів, посилався на те, що ОСОБА_8 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить небезпеку для суспільства і потребує тримання та відповідного лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу змінити, застосувавши щодо ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру із посиленим наглядом.
Захисник вважає висновки суду щодо потреби лікування ОСОБА_8 під суворим наглядом є помилковими, оскільки висновок лікарів не відображає фактичну клінічну картину захворювання, а обґрунтований невизнанням ОСОБА_8 своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення. На переконання захисника, подальше застосування цього виду примусових заходів медичного характеру може зашкодити здоров`ю її підзахисного. Окрім цього, суд не врахував пояснень самого ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_8 , та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який проти задоволення скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія судді приходить до таких висновків.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ст. 514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
В силу наведених вимог закону, продовження застосування примусових заходів медичного характеру, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що востаннє ОСОБА_8 продовжено строк застосування примусових заходів медичного характеру ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2022 року.
Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів відносно ОСОБА_8 , за міжкомісійний період в клінічній картині психічного захворювання залишались актуальними, афективно забарвленими маячні ідеї буденних відносин на адресу потерпілого, чаклунства на адресу сусідки. Зберігались емоційно-вольові розлади, а саме: емоційна нестійкість, нестриманість, збудливість та спалахливість з незначного приводу, афективна зарядженість, імпульсивність, дратівливість, конфліктність. Виявляв помірно виражені когнітивні розлади органічного ґенезу (коливання уваги, зниженням пам`яті, нестійкість психічного темпу, в`язке, обставинне, паралогічне мислення), що підтверджувалось висновками психологічних досліджень пацієнта. У відділенні поводився зухвало, нехтував соціальними нормами та режимними вимогами закладу, провокував конфліктні ситуації серед пацієнтів, бурхливо реагував на зауваження медичного персоналу в свій бік. Легковажно висловлювався про власний асоціальний спосіб життя у минулому зі зловживанням алкоголем та іншими психоактивними речовинами, неодноразовими притягненнями до кримінальної відповідальності з застосуванням примусових заходів медичного характеру. З приводу скоєного заявляв: «я поводився нормально в ситуації, коли на мене напали,…. це була самооборона». Негативно висловлювався в бік потерпілого. Тяжкості правопорушення, його протиправності не розумів. Критичне усвідомлення свого хворобливого стану, хронічного перебігу психічного захворювання, необхідності прийому лікування було відсутнім.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів не вбачає підстав визнати необґрунтованим ухвалене судом першої інстанції судове рішення та погоджується з висновками суду в частині необхідності продовження примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом
Доводи захисника про необґрунтованість висновку, оскільки останній не містить всієї клінічної картини захворювання, а обґрунтований невизнанням ОСОБА_8 своєї провини, колегія суддів розцінює критично.
Колегія суддів звертає увагу на те, що вказаний висновок, крім іншого, містить анамнез психічної хвороби, динаміку перебігу стану особи у закладі охорони здоров`я, дані клінічного дослідження, діагноз та, відповідно, обґрунтування необхідності продовження заходів медичного характеру, що виключає будь-які сумніви в його неналежності як доказу.
Що стосується доводів захисту про те, що суд не врахував пояснень ОСОБА_8 , то вони також не заслуговують на увагу, оскільки такі пояснення в частині відсутності розуміння негативного впливу зловживання алкоголем на його психічний стан, не розуміння тяжкості та протиправності суспільно-небезпечного діяння, яке було ним вчинено, хронічного перебігу свого психічного захворювання, наявність голосів, пояснення обставин, які призвели до вчинення правопорушення, повністю узгоджуються з висновком комісії лікарів-психіатрів.
Твердження захисника про те, що подальше лікування ОСОБА_8 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом буде сприяти його одужанню, на думку колегії суддів, є лише припущенням, оскільки жодних об`єктивних даних, які б про це свідчили, висновок комісії лікарів-психітарів не містить.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,
колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року про продовження строку застосування примусового заходу медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4