печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження - прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за клопотанням слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Херсон, яка розлучена, має неповнолітню дитину, зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000558 від 03.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

30.09.2022 ОСОБА_5 скеровано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

07.11.2022 ОСОБА_5 органом досудового розслідування оголошена в розшук.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2022 надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування їй запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий у клопотанні зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування іншим чином. Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , вказаного злочину, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, виникла необхідність у обранні відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на необґрунтованість висунутої ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочину, а також безпідставність заявлених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які виправдовують застосування до особи виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 не переховувалась від органів досудового розслідування, а була на тимчасово окупованій території і не могла прибути до слідчого, не була обізнана у тому, що її оголошено у розшук, відразу прибула до слідчого, як тільки дізналась і добровільно з`явилась до суду для вирішення вказаного клопотання. При цьому, ОСОБА_5 розлучена, виховує неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має захворювання, позитивно характеризується за місцем роботи, має визначене місце проживання. Захисник вважав можливим обрати ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі домашній арешт.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію свого захисника, навівши доводи в спростування обгрунтованості підозри, оскільки співпрацювала з окупаційними органами Російської федерації на займаній посаді не добровільно, а під тиском, погрозами і примусом.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, матеріали сторони захисту, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000558 від 03.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

30.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, про що розміщено оголошення в газеті «Урядовий кур`єр».

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 від 07.11.2022 ОСОБА_5 була оголошена в розшук.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2022 надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування їй запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

22.12.2022 о 09 год. 00 хв. ОСОБА_5 добровільно з`явилась до Печерського районного суду м. Києва для розгляду клопотання про застосування відносно неї запобіжного заходу, у зв`язку з чим на підставі п.2-1 ч.3 ст. 190 КПК України було призначено вказане судове засідання.

За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

З огляду на вказані положення закону, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 ч. 7 ст. 111-1 КК України, що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних ( фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя не приймає до уваги посилання захисника та підозрюваної на необґрунтованість висунутої ОСОБА_5 підозри, як підставу для відмови в задоволенні клопотання слідчого, і приходить до висновку про наявність в кримінальному провадження обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до ч.6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Як особа ОСОБА_5 характеризується позитивно, розлучена, виховує неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на ДО у педіатра, невролога, імунолога, піозрювана позитивно характеризується за попереднім місцем роботи, має визначене місце проживання.

Незважаючи на ці дані про особу підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий суддя у відповідність до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_5 , за умови доведеності її вини у вчинені інкримінованого злочину, характер та обставини вчинення злочину, так як воні сформульовані в повідомлені про підозру, положення ч.6 ст. 176 КПК України, та приходить до висновку про доведеність прокурором ризиків того, що підозрювана ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з огляду на можливе покарання, яке їй може бути призначено, незаконно впливати на свідків як особисто так і через своїх родичів та інших осіб, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином, а відтак, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 , в подальшому при здійсненні досудового розслідування необхідно утримувати під вартою.

Позитивні характеристики підозрюваної ОСОБА_5 , на які посилалась сторона захисту, слідчим суддею враховуються, проте вони не можуть бути безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, оскільки не спростовують існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому, з огляду на ступень суспільної небезпеки, а також те, що на даний час дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.7 ст.111-1 КК України, то відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя під час дії воєнного стану не вважає необхідним застосовувати до неї альтернативний запобіжний захід у виді застави.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 30.12.2022.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 9, 22, 176, 177, 178, 183, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Херсон, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обраховувати з моменту її поміщення до місця попереднього ув`язнення за вказаною ухвалою суду і до 30.12.2022 включно, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1