Справа № 163/1781/22
Провадження № 1-кс/163/500/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року Слідчий суддя Любомльського районного суду
Волинської області ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

старшого слідчого ОСОБА_3 ,

захисника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області погоджене з прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_5 клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000240,

в с т а н о в и в :

Клопотання обґрунтоване тим, що в ЄРДР внесено відомості про надання 14 жовтня 2022 року під час проходження паспортного контролю на виїзд з України в пункті пропуску для міжнародного залізничного сполучення «Ягодин» ОСОБА_6 працівнику прикордонної служби з метою безперешкодного виїзду та у зв`язку з відсутністю законних на це підстав неправомірної вигоди в сумі 400 євро та 4000 гривень.

Під час огляду місця події в службовому приміщенні кабінеті оперативної зміни прикордонників, що знаходиться в адміністративному приміщенні ВІПС «Ягодин», було виявлено і вилучено грошові кошти: вісім купюр номіналом по 50 євро кожна серії WA, RD, UA, VB, ZB, UC, WA, WA; три купюри номіналом по 1000 гривень кожна серії АА0557610, АА9607609, АГ8637665; дві купюри номіналом по 500 гривень кожна серії АЖ5990997, ХЖ4069672.

Старший слідчий, посилаючись на ч.3 ст.170 КПК України, вважає, що вилучені грошові кошти мають силу речових доказів, є предметом і доказом злочину, тому відповідають зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України критеріям, через що виникла необхідність у накладенні на них арешту з метою проведення подальших слідчих дій і досліджень, забезпечення подальшого виконання вироку, відшкодування завданих майнових збитків.

Старший слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 на розгляд клопотання не з`явився, свої права та інтереси доручив представляти адвокату ОСОБА_4 .

Адвокат ОСОБА_4 проти клопотання заперечила, просила відмовити у його задоволенні, зобов`язавши слідчого повернути ОСОБА_6 вилучені грошові кошти. В обґрунтування такої позиції вказала, що клопотання подано неуповноваженою особою, оскільки стосується майна ОСОБА_6 як третьої особи, через що у відповідності до вимог ст.642 КПК України повинне бути подане прокурором, а не слідчим; клопотання подане з пропуском встановленого ч.5 ст.173 КПК України строку та за своїм змістом не відповідає положенням ч.2 ст.172 КПК України.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Слідчим відділом ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 60000240 від 14 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, що підтверджується відповідним витягом.

Підставою для реєстрації цих відомостей в Єдиному реєстрі досудових розслідувань слугувало повідомлення начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону про виявлене кримінальне правопорушення від 14 жовтня 2022 року про те, що 14 жовтня 2022 року на виїзд з України в якості пасажира пасажирського потягу № 23 сполученням «Київ-Хелм» прибув громадянин України ОСОБА_7 , який для проходження прикордонного контролю надав витяг з розпорядження Київської ОВА № 713 від 05.10.2022 «Про виїзд за межі України водіїв, що здійснюють перевезення для потреб ЗСУ», після чого в ході спілкування із старшим прикордонних нарядів ОСОБА_8 повідомив, що використовує систему «Шлях» в особистих цілях і прямує до родини в ОСОБА_9 та запропонував ОСОБА_10 грошову винагороду в розмірі 400 євро та 4000 гривень з метою його безперешкодного пропуску через державний кордон.

Грошові кошти, щодо яких подано клопотання, вилучені під час огляду місця події, що підтверджується відповідним протоколом від 14 жовтня 2022 року, а постановою старшого слідчого від 15 жовтня 2022 року визнані речовими доказами.

Отже, під час розгляду клопотання встановлено, що вилучені грошові кошти, які старший слідчий просить арештувати, має статус речових доказів і тимчасово вилученого майна.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Обґрунтування клопотання щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, правова кваліфікація та предмет доказування, дає обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно відповідає зазначеним у ст.98 КПК України критеріям, оскільки грошові кошти є безпосередніми предметами розслідуваного кримінального правопорушення.

Крім цього слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що на даній стадії досудового розслідування проведення відповідних процесуальних дій із вилученими грошовими коштами, у тому числі проведення експертизи, матиме важливе значення для розслідування кримінального провадження, тому з огляду на визнання цих грошових коштів у встановленому порядку речовими доказами вони вимагають свого збереження шляхом накладення арешту.

Водночас наведені захисником власника вилученого майна доводи на увагу не заслуговують, є безпідставними і не спростовують вище наведених висновків, виходячи з наступного.

Положення ч.2 ст.642 КПК України, на яку посилається захисник власника тимчасово вилученого майна, визначає, хто відноситься до третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, і з якого моменту набувається цією особою цей статус.

Поряд із цим, питання накладення арешту урегульовано ст.ст.170-173 КПК України, які є спеціальними нормами по відношенню до загальної норми, визначеної ст.642 КПК України.

У частині 1 статті 171 КПК України визначено коло осіб, які наділені повноваженнями звертатися до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна. Відповідно до зазначеної норми з клопотанням про арешт майна має право звернутися до слідчого судді, зокрема, слідчий за погодженням з прокурором.

Відтак, наведені положення процесуального закону свідчать про безпідставність посилання захисника власника тимчасово вилученого майна на те, що клопотання про арешт майна подано неуповноваженою процесуальною особою.

Частиною 5 статті 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

За змістом ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту ...

За обставинами цього клопотання вилучення грошових коштів у ОСОБА_6 мало місце у п`ятницю 14 жовтня 2022 року, тобто перед вихідним днем.

Клопотання про арешт майна надійшло на розгляд слідчого судді Любомльського районного суду поштовим зв`язком 18 жовтня 2022 року. Із наявного на конверті штемпеля вбачається, що на пошту клопотання здане для відправки 17 жовтня 2022 року, тобто наступного робочого дня після вилучення майна.

Отже, клопотання старшим слідчим подане з дотриманням встановленого ч.5 ст.171 КПК України строку.

При цьому, під час розгляду клопотання не встановлено підстав вважати, що указаний поштовий конверт не стосується клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000240.

Доводячи підставність поданого клопотання про накладення арешту, старший слідчий у своєму клопотанні вказав на те, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України, та послався на положення ч.3 ст.170 КПК України, яке за своїм змістом кореспондується із п.1 ч.2 ст.170 КПК України та ст.98 КПК України.

У зв`язку із цим очевидним є те, що старший слідчий звернувся до слідчого судді із цим клопотанням саме з метою збереження вилучених грошових коштів як речових доказів у кримінальному провадженні, а тому невідповідності змісту клопотання вимогам закону не встановлено.

Таким чином, ураховуючи вищенаведене та положення п.2 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави внесеного старшим слідчим клопотання відповідають вимогам ст.ст.98, 170 КПК України і належним чином обґрунтовані, через що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 14 жовтня 2022 року під час огляду місця події майно: вісім грошових купюр номіналом по 50 євро кожна серії WA, RD, UA, VB, ZB, UC, WA, WA; три купюри номіналом по 1000 гривень кожна серії АА0557610, АА9607609, АГ8637665; дві купюри номіналом по 500 гривень кожна серії АЖ5990997, ХЖ4069672, заборонивши власнику (володільцю) відчужувати, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде проголошений о 10:00 годині 31 жовтня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1