Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/940/23
номер провадження 1-кс/695/313/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000367 від 17.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

заступник начальника СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна. Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000367 від 17.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України. 17.03.2023 до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від заступника керівника ТОВ «Красногірський олійний завод» ОСОБА_8 про те, що невідомі особи вчинили підробку офіційних документів про право власності на майно ТОВ «Красногірський олійний завод», чим саме намагаються заволодіти цілісним майновим комплексом. 17.03.2023 виїздом на місце розташування ТОВ «Красногірський олійний завод» працівниками поліції встановлено, що група невідомих осіб пред`являють працівникам поліції документи з ознаками підроблення про перехід права власності на цілісний майновий комплекс ТОВ «Красногірський олійний завод». 17.03.2023 до Золотоніського РВП ГУНП надійшла заява від ОСОБА_9 , яка є власником ТОВ «Красногірський олійний завод», по факту захоплення вказаного товариства.

З метою всебічного, повного й неупередженого досудового розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою запобігання можливості незаконного відчуження майна, виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно, а саме на цілісний майновий комплекс ТОВ «Красногірський олійний завод» (; с. Антипівка, Золотоніського району, Черкаської області), який складається з виробничих приміщень, обладнання та техніки для виробництва олії та рослинних жирів, шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти, здійснювати, проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відносно/щодо ТОВ «Красногірський олійний завод» (; с. Антипівка, Золотоніського району, Черкаської області), в тому числі, але не виключно, заборонити вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про зміну складу та часток учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, про зміну органів управління товариства, про зміну місцезнаходження товариства, про зміну розміру статутного капіталу товариства, проводити передачу реєстраційної справи товариства.

Слідчі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 клопотання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив задовольнити клопотання та пояснив, що група осіб, скориставшись підробленими документами і зареєструвавши через реєстратора зміну власника та керівників ТОВ «Красногірський олійний завод», рейдерським шляхом намагалася заволодіти вказаним майном. Власники ТОВ «Красногірський олійний завод» перебувають за кордоном і не мали змоги підписувати документи. Зазначив, що все майно ТОВ «Красногірський олійний завод» на суму 14728885,03 грн. згідно договору застави передано банку в забезпечення зобов`язань.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи та документи, подані учасниками процесу у судовому засіданні, вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000367 від 17.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

З письмових пояснень працівників ТОВ «Красногірський олійний завод» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 17.03.2023 вбачається, що 17.03.2023 близько 12.00 год. на територію ТОВ «Красногірський олійний завод» зайшли невідомі їм люди, які представилися новими власниками.

Відповідно до протоколу допиту представника потерпілого ОСОБА_14 від 17.03.2023 останній з 26.05.2022 перебуває на посаді головного інженера ТОВ «Красногірський олійний завод». Згідно наказу ТОВ «Красногірський олійний завод» № 18 від 12.09.2022 він перебуває на посаді виконуючого обов`язки директора вказаного підприємства. 17.03.2023 він перебував у м. Сміла Черкаської області, де займався особистими справами. Об 11.47 год. йому на особистий номер телефону НОМЕР_1 зателефонував механік ТОВ «Красногірський олійний завод» ОСОБА_15 та повідомив, що на територію ТОВ «Красногірський олійний завод» проникло багато невідомих раніше йому людей у масках та у даний час закривають в`їзні ворота до заводу. Менеджер із логістики ОСОБА_16 повідомила ОСОБА_14 , що на території заводу відбувається рейдерське захоплення та вона закривалась у власному кабінеті. Всі працівники підприємства у цей час були на території, в тому числі підрядні організації, які здійснюють ремонтно-будівельні та електромонтажні роботи. Про дану подію було повідомлено директора ОСОБА_17 , який знаходиться за кордоном.

Згідно договору застави №7422/ЮКР/0-РМ-1/02-1 від 09.09.2022, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, який забезпечує вимоги згідно кредитного договору №7422/ЮКР/0 від 09.09.2022, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору, предметом застави є майно ТОВ «Красногірський олійний завод» в сумі 14728885,03 грн., які передано заставодержателю АТ АБ «РАДАБАНК» в забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору №7422/ЮКР/0 від 09.09.2022.

Відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 16.03.2023 керівником ТОВ «Красногірський олійний завод» являється ОСОБА_18 , власником ОСОБА_19 , відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу становить 70%. Засновники - юридичні особи: ХЕЛВОРТ ЛІМІТЕД, адреса Великобританія, м. Лондон, МАКРОЙ ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД, адреса Великобританія, м. Единбург та ОСОБА_19 .

В ході досудового розслідування встановлено, що 16.03.2023 на ТОВ «Красногірський олійний завод» сталися зміни в складі засновників та в органах управління товариством.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні кримінальних правопорушень.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У частині 3 ст.170 КПК України вказується, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ч. 2, ч.3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власників майна, про які йдеться у клопотанні сторони обвинувачення.

З огляду на положення частин 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх, правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні, і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Зазначене вище майно в повній мірі відповідає ознакам, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак наявна правова підстава, передбачена ч. 3 ст.170КПК України для арешту вказаного майна.

Доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу, а слідчий суддя на даній стадії не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину.

В разі відчуження власниками вищевказаного спірного нерухомого майна чи його частини, на яке орган досудового розслідування просить накласти арешт, вказане зумовить труднощі виконання вироку в частині забезпечення можливого цивільного позову, та безумовно спричинить перешкоди по встановленню істини внаслідок того, що вищевказане нерухоме майно може бути відчужене, неодноразово перепродане або призведе до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на цілісний майновий комплекс ТОВ «Красногірський олійний завод» та все належне йому майно (с. Антипівка, Золотоніський район, Черкаська область, ).

Заборонити особам, уповноваженим на здійснення державної реєстрації, вносити будь-які зміни та реєстрації будь-яких дій передбачених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» щодо ТОВ «Красногірський олійний завод» (розташований в с. Антипівка Золотоніського району Черкаської області, ), в тому числі, але не виключно, заборонити вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про зміну складу та часток учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, про зміну органів управління товариства, про зміну місця знаходження товариства, про зміну розміру статутного капіталу товариства, проводити передачу реєстраційної справи товариства.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено о 16.50 год. 22.03.2023.

Слідчий суддя: ОСОБА_1