Справа № 278/3566/22
Провадження №1-кп/278/162/23
В И Р О К

іменем України

15 березня 2023 року м.Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000355 від 03.10.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кропивня, Володар-Волинського району, Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді такелажника 3 евакуаційного взводу евакуаційної роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 19.09.2022 року о 08 год. 00 хв. не прибув на військову службу у місце дислокації евакуаційної роти військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 17.11.2022 року, коли добровільно прибув до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 54, чим закінчив вчинення кримінального правопорушення.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про безпричинне нез`явлення на військову службу у військову частину НОМЕР_1 та його обставини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та надав покази, які відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками судового процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу, судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчинені вказаного правопорушення доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України, як умисні дії, які виразились у нез`явленні вчасно військовослужбовцем (крім строкової служби) на службу без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, у відповідності до ст.66 КК України суд визнає, з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи наведене, безальтернативний характер санкції ч. 5 ст. 407 КК, суд призначає покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, відомості про особу обвинуваченого (не судимий, є учасником бойових дій, продовжує проходити військову службу в умовах повномасштабної агресії РФ), суд погоджується з позицією прокурора про те, що обвинувачений не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Даних про процесуальні витрати та речові докази матеріали провадження не містять.

Підстав для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1