Справа № 519/886/19
Номер провадження 1-кп/504/275/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2023 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючої судді: ОСОБА_1 ,

секретарів: ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_15 ,

потерпілого ОСОБА_16 ,

потерпілої ОСОБА_17

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2019 року за № 0000122 за обвинуваченням:

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Новофедорівка Березанського району Миколаївської області, українець, громадянин України, не працюючий, з середньою освітою, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 24.12.2010 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 152 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 107 КК України покарання змінено на умовно дострокове, невідбутний строк 10 місяців 24 дні.

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186, ч. 2 ст. 152 Кримінального Кодексу України,

в с т а н о в и в :

Судовим розглядом встановлено що 04.06.2019 року, приблизно о 23 годині 40 хвилин, ОСОБА_15 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи біля ресторану «Приморський», який розташований за адресою: Одеська область, місто Южне, вулиця Приморська, будинок 20, побачив у потерпілого ОСОБА_16 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6» на 32 Gb, чорного кольору IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що був у використанні вартістю 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 (нуль) копійок та шкіряний гаманець чорного кольору в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) гривень 00 (нуль) копійок, після чого у ОСОБА_15 виник злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном.

Реалізуючи виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_15 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, підійшов до ОСОБА_16 , та наніс останньому один удар кулаком своєї руки в область голови потерпілого, після чого ОСОБА_16 впав на землю. Надалі, ОСОБА_15 дістав із правої кишені штанів потерпілого ОСОБА_16 належний йому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6» на 32 Gb, чорного кольору IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що був у використанні вартістю 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 (нуль) копійок та шкіряний гаманець чорного кольору в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) гривень 00 (нуль), чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 4 800 (чотири тисячі вісімсот) гривень 00 (нуль) копійок.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_15 з місця пригоди зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_15 кваліфіковані за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України, за кваліфікуючими ознаками відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Крім того, в період часу з 00 годин 50 хвилин 05.06.2019 року по 01 годину 15 хвилин 05.06.2019 року, ОСОБА_15 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи біля шлагбауму по дорозі поблизу відділення № 1 «Нової пошти» яке розташоване за адресою: Одеська область, місто Южне, вулиця Приморська 19Б, з метою насильницького задоволення статевої пристрасті природнім способом, усвідомлюючи що потерпіла ОСОБА_18 перебуває у стані вагітності, маючи умисел на здійснення насильницького задоволення статевої пристрасті природнім способом, наніс декілька ударів долонею руки по обличчю потерпілої ОСОБА_18 , після чого остання впала на землю. Надалі ОСОБА_15 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті природнім способом, схопив однією рукою за волосся потерпілу ОСОБА_18 та почав їй погрожувати подальшим застосуванням фізичного насильства щодо останньої, після чого потягнув потерпілу до кущів, які розташовані за межами автостоянки, а саме до заростей комишів. Надалі ОСОБА_15 продовжуючи погрожувати застосуванням фізичного насильства щодо потерпілої ОСОБА_18 , внаслідок чого потерпіла була змушена не чинити опір діям ОСОБА_15 , в свою чергу ОСОБА_15 спустив одягнені на ньому в той момент штани з нижньою білизною, та використовуючи свою фізичну перевагу і користуючись безпорадністю потерпілої ОСОБА_18 змусив останню нагнутись головою до поверхні землі, після чого своїми руками спустив штани із нижньою білизною потерпілої та здійснив щодо потерпілої ОСОБА_18 статевий акт природним способом, шляхом вагінального проникнення до тіла потерпілої ОСОБА_18 з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої, який тривав приблизно пів години.

Такі дії ОСОБА_15 кваліфіковані за ч 2 статті 152 Кримінального Кодексу України, за кваліфікуючими ознаками вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи вчинено щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.

Відповідно до ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 вину в інкримінованих йому органами досудового розслідування злочинах за ч. 2 ст.186 та ч.2 ст. 152 КК України не визнав та пояснив суду в той день 4 червня 2019 року він приїхав з м. Києва до м. Южне Одеської області та зустрівся із своєю колишньою дружиною та дитиною. Вони відпочивали за містом у ресторані назви якого не пам`ятає. Після того, як дружина з дитиною пішли додому він вирішив зустрітись з друзями та вони зустрілись біля магазину «Копійка». У компанії його друзів він зустрів раніше йому не знайому дівчину ОСОБА_19 ( ОСОБА_18 (нині ОСОБА_20 ) та подарував їй букет квітів. Для продовження вечора вони усі вирішили поїхати в ресторан «Приморськ» для чого викликали таксі. У ресторані компанія продовжила вживати алкогольні напої горілку та шампанське. У тому ж ресторані, він познайомився з ОСОБА_16 . Згодом біля ресторану, під час спілкування, ОСОБА_16 почав погано висловлюватись на його адресу та погрожувати йому, на що він декілька разів ударив його кулаком в область голови, від чого ОСОБА_21 упав. Впевнившись, що той живий ОСОБА_15 пішов, просто покинувши ОСОБА_21 лежати на землі, жодних речей він у нього не брав та не мав наміру брати, хто забрав телефон у потерпілого він не бачив та не знає. Згодом ОСОБА_22 згодом відав йому невідомий телефон на зберігання. Оскільки заклад закривався та всіх попросили покинути приміщення, вони з усією компанією вийшли з ресторану, ОСОБА_23 (потерпіла) викликала таксі та попросила його провести її до таксі, на що він погодився. По дорозі вони стали цілувались та обнімались, відійшли в сторону та «переспали», що ОСОБА_23 вагітна він на той час не знав, вона йому не повідомляла. Крім того ОСОБА_17 увесь вечір пила, курила, тобто не поводилась як вагітна. Всі відносини між ними були за взаємною згодою, погроз чи фізичного насилля він, щодо ОСОБА_17 , не висловлював та не застосовував. Чому потерпіла вирішила звинуватити його у зґвалтуванні йому не відомо.

Будучи допитаною в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_17 надала суду такі покази. Так 04.06.2019 року вона зі своїми знайомими відпочивали, гуляли, згодом ближче до вечора зустрілись з іншою компанією у якій були ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 и ще декілька осіб. До цього випадку ОСОБА_15 вона знала поверхово оскільки зустрічались до того кілька разів у спільних компаніях. До цього дня ОСОБА_15 не виявляв до неї жодних симпатій та не приділяв значної уваги, але цього разу при зустрічі подарував їй квіти, які вона прийняла. Після чого вся компанія вирішила поїхати до ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для чого замовили таксі. У самому ресторані до них приєднались ще декілька хлопців, які замовили горілку та шампанське та разом їх споживали. У компанії вона була єдиною жінкою та майже не вижала спиртних напоїв, за вечір вона випила близько половини келиху шампанського. Протягом вечора присутні цікавились у неї чому вона не вживає спиртних напоїв на що вона повідомила, що вона вагітна. Чи був при цьому присутній ОСОБА_15 вона не знає, так як останній за столом майже не був присутній весь вечір танцював, або виходив курити та підходив до столику лише для того щоби випити. Всього у даному закладі компанія перебувала години півтори, оскільки ресторан закривався та їх попросили покинути приміщення. При виході з ресторану вона бачила, що ОСОБА_15 та ще один чи двоє хлопців з їхньої компанії побили незнайомого їй чоловіка, бачила як ОСОБА_15 завдав декілька ударів кулаком від чого незнайомий чоловік упав на землю, точно назвати хто, ще брав участь у побитті окрім обвинуваченого вона не може оскільки злякавшись одразу побігла у бік моря. Через деякий час вся компанія зібралась біля кафе «Красная шапочка», проте побула вона там недовго оскільки вже було пізно та вона захотіла додому, для чого поросила викликати їй таксі. ОСОБА_15 запропонував провести її до таксі на, що вона погодилась. По дорозі до таксі вони розмовляли, вона скаржилась обвинуваченому на свого колишнього хлопця який покинув її в стані вагітності. Достатньо відійшовши від компанії, обвинувачений раптово завдав їй удару долонею по обличчю від чого вона упала на бік. У продовження своїх дій ОСОБА_15 почав тягнути її вбік від дороги, в сторону комишів. Оскільки було темно ОСОБА_15 упав та вони разом скотились в комиші. Там обвинувачений продовжив наносити їй удари долонею по обличчю, потилиці та вимагав щоб вона роздягалась. Вона спочатку намагалась пручатись, але після кількох ударів та погроз розуміючи наміри обвинуваченого та усвідомлюючи небезпеку того що при фізичному спротиві може отримати удари в область живота, що може призвести до втрати дитини практично перестала чинити фізичний опір. Продовжила благати обвинуваченого припинити свої дії, повідомляючи його, що вагітна та статеві зносини їй фізично протипоказані. ОСОБА_15 спустив з неї лосіни, верхній одяг також вимагав зняти але вона не погодилась та здійснив статевий акт природнім шляхом, продовжуючи наносити удари долонею по спині та сідницях. Після завершення статевого акту обвинувачений почав вибачатись за скоєне, допоміг знайти телефон який випав з кишені, пропонував піти одразу до поліції написати заяву про зґвалтування, але будучи дуже переляканою вона відмовилась йти разом з ОСОБА_15 будь куди, та вони розійшлись. Одразу як ОСОБА_15 пішов вона зателефонувала своїй подрузі ОСОБА_27 , яка одразу прийшла до неї та дізнавшись шо сталось наполягла не необхідності викликати поліцію. Вони викликали поліцію та швидку допомогу оскільки вона погано себе почувала. По приїзду поліції, підійшла вся компанія разом з ОСОБА_15 на якого вона одразу вказала поліції та його одразу затримали.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 надав суду такі свідчення. Влітку 2019 року, точну дату не пам`ятає, він був у м. Южному де відпочивав у ресторані «Приморський». В ході вечора він познайомився з обвинуваченням ОСОБА_15 , з яким вони вийшли покурити. Одразу по виходу з ресторану його почали бити ОСОБА_15 та ще декілька хлопців яких він не знає. В результаті отриманих ударів він упав. Хто та коли забрав у нього телефон та гаманець він не бачив. Виявивши відсутність телефону та гаманця він одразу направився до місцевого відділку поліції заявити про пограбування. Під час оформлення його заяви про викрадення телефону та гаманця до відділку поліції надійшов інший виклик, з повідомленням про зґвалтування. Оскільки оформлення його заяви на той час закінчено не було, поліцейські взяли його з собою на виклик. По прибуттю за місцем виклику разом з поліцейськими він був свідком затримання ОСОБА_15 у якого під час обшуку знайшли належний йому, раніше зниклий телефон. Як його телефон опинився у обвинуваченого він не знає. На даний час жодних претензій до обвинуваченого він не має.

Свідок ОСОБА_28 допитаний у присутності та з дозволу свого законного представника ОСОБА_29 в судовому засіданні надав суду наступні покази. Він пояснив, що був серед компанії яка відпочивала у ресторані «Приморський» разом з обвинуваченим ОСОБА_15 ОСОБА_18 ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 .. В ресторані вони разом вживали алкоголь горілку. Там же вони познайомились із ОСОБА_16 який був не місцевим та який пригостив їх пивом. ОСОБА_15 багато часу танцював та запрошував танцювати ОСОБА_19 , остання не погоджувалась та на переконання ОСОБА_28 виявляла відразу до Рехлиснького. Коли співробітники закладу всіх попросили вийти вся компанія та «приезжий» вийшли на вулицю, ОСОБА_15 почав шукати свою запальничку для чого всіх поверхнево обшукав, не знайшовши запальничку ОСОБА_15 запропонував «приезжему» випити, спиртне вони взяли із собою з закладу. Проте не випивши ОСОБА_15 почав бити «приезжего» руками та після того як той упав ногами. Сам він участі у побитті не брав, а взявши ОСОБА_34 та ОСОБА_35 пішли в бік моря. Хто, окрім ОСОБА_15 , бив потерпілого він не бачив, бачив лише як ОСОБА_36 намагався відтягнути ОСОБА_37 . Вся компанія знову забралась біля кафе «Красная шапочка» спочатку прийшов ОСОБА_31 , а згодом хвилин через 5 підійшов і ОСОБА_38 , у якого ОСОБА_28 побачив телефон та гаманець які він раніше бачив у «приезжего». ОСОБА_18 повідомила, що їй вже час до дому, попросила викликати таксі та провести її. Провести ОСОБА_39 викликався ОСОБА_15 сказавши, що швидко її проведе та повернеться до компанії. Коли ОСОБА_15 повернувся вони всією компанією пішли в бік «Турецького парку» де побачили ОСОБА_19 з якоюсь жінкою, ОСОБА_23 плакала та говорила, що ОСОБА_40 ( ОСОБА_15 ) її зґвалтував.

Допитаний у присутності та з дозволу законного представника ОСОБА_41 надав суду наступні свідчення. ОСОБА_42 також у компанії разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_43 був у ресторані «Приморський», де вони розпивали алкогольні напої. Юля( ОСОБА_44 ) за словами ОСОБА_45 майже не пила, те що їй наливали вона виливала чи віддавала йому. З ОСОБА_15 ОСОБА_18 майже не спілкувалась, проте ОСОБА_18 йому сказала, що ОСОБА_15 намагався її поцілувати в щоку. Після того як заклад закрився вони з ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та ОСОБА_48 одразу пішли в сторону моря, в бік кафе «Красная шапочка». ОСОБА_23 захотіла додому та ОСОБА_40 запропонував її провести до таксі, сам ОСОБА_41 також запропонував скласти компанію та піти разом з ними на, що ОСОБА_38 відмовився сказавши, що проведе сам. Повернувся ОСОБА_38 хвилин через 30-60 та шкутильгав. По поверненню ОСОБА_15 вони пішли в сторону парку де побачили ОСОБА_18 яка плакала, на її тілі були помітні подряпини та у волоссі застрягли палички, на запитання повідомила, що ОСОБА_15 її зґвалтував. ОСОБА_15 заперечував, потім приїхали спвіробітники поліції та затримали його.

Свідок ОСОБА_49 допитаний у судовому засіданні, пояснив що 05.06.19р. він відпочивав зі своїми друзями у барі «Приморський», разом з ними у компанії були обвинувачений ОСОБА_15 та потерпіла ОСОБА_18 , Близько 24:00 крий бар закривався, та уся компанія направились до бару «Червона шапочка», сам він відійшов від компанії оскільки розмовляв по телефону з бабусею. Надалі уся компанія зібралась на лавочці біля «Червоної шапочки». Через деякий час ОСОБА_23 ( ОСОБА_18 ) сказала що їй треба їхати додому та попросила викликати їй таксі. ОСОБА_40 ( ОСОБА_15 ) пішов проводжати ОСОБА_19 ( ОСОБА_18 ) до таксі. ОСОБА_40 повернувся приблизно через тридцять хвилин та хвилин через п`ять розійшлись по домівках. Проходячи разом по «Грузинському парку», на лавочці вони побачили ОСОБА_19 ( ОСОБА_18 ,) яка плакала та одежа в неї була брудна. Також лікті та коліна були у багнюкі. ОСОБА_18 повідомила їм, що її зґвалтував ОСОБА_15 . Через декілька хвилин до нас підійшли співробітники поліції. З приводу грабежу він нічого не знає оскільки у той час віддалився від компанії для телефонної розмови з бабусею, лише чув як хтось казав, що ОСОБА_40 ( ОСОБА_15 ) пограбував чоловіка.

Крім того судом досліджені письмові докази відповідно до яких:

-Заяву ОСОБА_50 зареєстрованою за №1461 Южненським ВП Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області 05.06.2019 року повідомив, що 04.06.2019 року близько 23:40 біля кафе «Приморський» група невстановлених осіб, відкрито, шляхом нанесення йому тілесних ушкоджень заволоділи його мобільним телефоном та гаманцем.

-Заяву ОСОБА_18 від 05.06.2019 року з якою вона звернулась до Южненського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області та просила прийняти міри до ОСОБА_15 який 06.05.2019 року близько 00:50 год. зґвалтував із застосуванням фізичної сили природнім способом.

-Протокол затримання підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_15 у порядку ч.4 ст. 208 КПК України від 05.06.2019 року в ході якого у затриманого у гр. ОСОБА_15 , було вилучено два мобільних телефони марки «Xiaomi Redmi А4» синього кольору, та «Xiaomi Redmi 6» чорного кольору, карту банку «моно банк» та пару кросівок, які були одягнені на затриманому ОСОБА_15

-Протокол огляду місця події від 05.06.2019 року проведений за участі потерпілого ОСОБА_16 в ході якого біля входу до ресторану «Приморський» за адресою м.Южне вул. Приморська, 20, виявлено плями бурого кольору, зі слів ОСОБА_16 утворились внаслідок його побиття ОСОБА_15

-Протокол огляду місця події від 05.06.2019 року за участі потерпілої ОСОБА_18 за результатами якого виявлено одяг потерпілої ОСОБА_18 (штани та кофту) зі слідами забруднення ґрунтом. З фото таблицею на якій міститься зображення вилучених елементів одягу.

-Протокол огляду місця події від 05.06.2019 року за участі потерпілої ОСОБА_18 за результатами якого виявлено одяг потерпілої ОСОБА_18 (штани та кофту) зі слідами забруднення ґрунтом. З фото таблицею на якій міститься зображення вилучених елементів вірогідного місця скоєння злочину.

-Повідомлення про підозру ОСОБА_15 від 05.06.2019 року у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.186 КК України та ч.2 ст.152 КК України.

-Акту судово-медичного обстеження № 1295 від 05.06.2019 року, відповідно до якого у гр. ОСОБА_18 були виявлені наступні тілесні ушкодження: садна області лівого кульшового суглобу з переходом на верхню третину стегна. Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких у ушкодженнях не відобразилися. Дані ушкодження, виходячи з їх морфологічних особливостей (підсохла кров на поверхні саден), могли бути заподіяні незадовго (до 1-ї доби) до моменту обстеження, тобто можуть відноситись до 05.06.19 р. Описані ушкодження, як у сукупності, так і окремо, мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень"(1995 р.), відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Згідно акту судово-медичного імунологічного дослідження № 36/1295 на гр-ку ОСОБА_18 від 06.06.19 р. - 07.06.19 р., «У двох мазках і тампоні з вмістом піхви «Кручининой ОСОБА_51 », 2001 р.н., знайдені сперматозоїди».

-Висновок експерта №510 відділення судово-медичної імунології лабораторії КУ «ООБСМЕ» який провів судово-медичну експертизу в 2-х мазках і тампоні з вмістом піхви потерпілої ОСОБА_18 знайдені сперматозоїди. При дослідженні групової приналежності в тампоні з вмістом піхви потерпілої ОСОБА_18 виявлені антигени А і В, властиві носіям зазначених групових факторів системи АВО. Таким чином, враховуючи групові характеристики підекспертних, результати досліджень і локалізацію об`єкта, не виключається в дослідженому тампоні змішування виділень піхви потерпілої ОСОБА_18 і сперми підозрюваного ОСОБА_15 , незалежно від категорії видільництва.

-Висновку №17 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння КЗ «Южненська міська лікарня» відповідно до якого ОСОБА_15 05.06.19р. о 04.00 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.101).

-Відповідно до наданого суду висновку судово-психіатричних експертів №284 від 11.07.2019 року обвинувачений ОСОБА_15 охарактеризований як особистість інтелектуально та емоційно зріла. При цьому ОСОБА_15 виявляє такі риси, як висока, але погано спрямована активність, схильність до заперечення тривоги, егоцентризм, безсоромність, зниження моральних і етичних установок, зневага до труднощів, схильність до перебільшення своїх можливостей/ недостатня стриманість, дратівливість, широкі, але поверхневі контакти; легкість здійснення непродуманих вчинків. Ці індивідуально-психологічні особливості могли впливати на поведінку обвинуваченого, сприяючи формуванню асоціальних стереотипів поведінки, але ні в якому разі не знижували підконтрольність поведінки свідомості, можливості ОСОБА_15 добре усвідомлювати свої вчинки, розуміти їх можливі наслідки. При скоєнні інкримінованого йому діяння ОСОБА_15 не знаходився в будь-якому юридично значимому емоційному стані, в тому числі і в стані фізіологічного аффекту, який би міг суттєво вплинути на його свідомість та поведінку. Дії його носили цілеспрямований характер, були сплановані та завчасно організовані. За своїм психічним станом ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може предстати перед слідством та судом. За своїм психічним станом ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов наступних висновків.

Аналізуючи докази, що були здобуті та досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_15 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи вчинено щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження.

Зокрема суд приймає до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_15 та потерпілої ОСОБА_17 в тій їх частині що, до 04 червня 2019 року вони не були або майже не були знайомі, між ними не було жодних відносин до цього дня. Також не викликає сумніву сам факт статевого акту між потерпілою та обвинуваченим, оскільки вказане не заперечується сторонами. Крім того судом з показів свідків, які були одностайними в цьому питанні, встановлено, що в ході вечора 04.06.2019 року ОСОБА_18 не виявляла жодної симпатії до ОСОБА_15 , відмовляла йому у запрошеннях на танці, вони майже не спілкувались та не проводили час разом, наодинці. Також судом береться до уваги, що ОСОБА_17 одразу, без перерви у часі, після зґвалтування звернулась до правоохоронних органів, повідомила про її зґвалтування та вказала на ОСОБА_15 як винну особу, що свідчить однозначність та незмінність відношення ОСОБА_17 до статевого акту та факту його недобровільності.

Про недобровільність статевого акту свідчить також отриманні ОСОБА_18 тілесні ушкодження у вигляді садни лівого кульшового суглобу з переходом на верхню третину стегна. Які згідно до висновку судово-медичного дослідження №1295 від 05 червня 2019 року віднесено до легких тілесних ушкоджень, утворились від дії тупих предметів індивідуальні ознаки яких не відобразились та були заподіяні незадовго до обстеження тобто можуть відноситись до 05.06.2019 року. Також показами свідків підтверджується, що ОСОБА_18 коли повідомила про її зґвалтування 05.09.2019 року мала зовнішні пошкодженні у вигляді подряпин та забруджений багнюкою одяг.

В ході розгляду кримінального провадження, на переконання суду доведено, що ОСОБА_15 в ході вчинення вказаного злочину, достовірно було відомо, що потерпіла ОСОБА_17 перебуває у стані вагітності. Суд приймає до уваги, факт того, що ОСОБА_15 з потерпілою ОСОБА_17 на момент зґвалтування майже не були знайомі. Проте про стан вагітності ОСОБА_18 у компанії відпочиваючих до якої входив ОСОБА_15 всі знали (підтверджується показами ОСОБА_28 та ОСОБА_52 ), про свою вагітність ОСОБА_18 повідомляла за столом, у відповідь на пропозиції випити більше алкоголю, вона буда одягнута у лосіни та футболку, які не приховували її п`ятимісячну вагітність. Крім того, згідно до показів ОСОБА_18 вона повідомляла ОСОБА_15 про свою вагітність безпосередньо перед зґвалтуванням (у вільній розповіді про хлопця, який її покинув дізнавшись про її вагітність) та безпосередньо під час зґвалтування.

Крім того дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_15 , винуватий у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України, за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п.п.3,5 постанови № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику в справах про злочини проти власності» грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

З об`єктивної сторони грабіж характеризується відкритим способом викрадення чужого майна - що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом. Змістом умислу грабіжника охоплюється усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності - вони мають відкритий для потерпілого або інших осіб характер. При цьому винний ігнорує цю обставину.

Враховуючи наведені роз`яснення, а також проаналізувавши досліджені в ході судового розгляду справи докази суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_15 , реалізуючи корисливий мотив та переслідуючи мету особистого збагачення, відкрито, насильницьким шляхом заволодів майном(мобільним телефоном який було у подальшому вилучено у ОСОБА_15 ) потерпілого ОСОБА_53 . При цьому заволодіння майном ОСОБА_54 супроводжувалось застосуванням насильство (побиття), що підтверджується поясненнями ОСОБА_15 , який пояснив, що декілька разів вдарив потерпілого ОСОБА_16 , показами свідка ОСОБА_55 , який дав свідчення про побиття потерпілого ОСОБА_16 саме ОСОБА_15 та те, що після побиття потерпілого він бачив у ОСОБА_15 телефон та гаманець потерпілого. Крім того, суд приймає до уваги показання потерпілої ОСОБА_18 про те, що вона бачила, що ОСОБА_15 на виході із ресторану бив незнайомого їй чоловіка. Такі дії обвинуваченого мають характер відкритості та усвідомлення ОСОБА_15 того, що його дії носять відкритий характер та можуть бути помічені сторонніми особами.

Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_15 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_54 та його дії кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України.

Покази обвинуваченого ОСОБА_15 про те, що він не вчиняв кримінальних правопорушень, в яких його обвинувачують, суд теж розцінює як такі, що дані ним з метою самозахисту за для ухилення від покарання.

Розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дослідивши усі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Тобто, докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (див. постанову ККС ВС від 28.03.2019 у справі № 154/3213/16).

У той час, як процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК).

Надані суду докази відповідно до вимог ст. 94 КПК України оцінюються з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідно процесуального рішення.

Отже, дослідивши письмові документи та речові докази, судом не виявлено порушень норм КПК України, які відповідно до ст. 86, 87 КПК України тягнуть за собою недопустимість доказів.

Підстав не довіряти показанням потерпілої ОСОБА_18 , потерпілого ОСОБА_16 та допитаним у судових засіданнях свідкам у суду немає, оскільки вони в цілому узгоджується між собою та іншими дослідженими судом доказами. Незначні розбіжності у показах свідків, щодо порядку дій та часових проміжків суд пояснює спливом із значним часовим розривом між подіями та допитом свідків, які під час подій до того ж були у стані алкогольного сп`яніння.

Отже проаналізувавши викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_15 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та за ч.2 ст.152 КК України, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи вчинено щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Суд, зокрема, враховує особу обвинуваченого ОСОБА_15 який, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, має малолітнього сина ОСОБА_56 ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимий в силу ст.89 КК України хоч і був раніше засуджений 24.12.2010 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 152 КК України, скоїв умисні кримінальні правопорушення (злочини) які на момент скоєння віднесені до категорії тяжких відповідно до ст.12 КК України.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_15 , в силу статі 66 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

Згідно ст.67 КК України, обтяжуючою обставиною суд визнає вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння .

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_15 кримінальних правопорушень, відсутністю обставин, які б пом`якшували покарання, конкретних обставин кримінального провадження, зухвалість та тяжкість вчиненого, ставлення обвинуваченого до скоєного (вину не визнав, у скоєному не розкаявся), суд вважає, що його перевиховання й виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України та вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення воді у межах санкцій ч. 2 ст. 186 КК України та ч.2 ст.152 КК України.

Позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.

Саме таке покарання буде доцільне для профілактики вчинення обвинуваченими нових злочинів, буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення, зазначене випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.Також такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою з винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_15 залишити попередній «тримання під вартою».

Крім того відповідно до положень ст. 72 КК України необхідно зарахувати обвинуваченому ОСОБА_15 у строк відбутого покарання у виді позбавлення волі час його попереднього ув`язнення, починаючи з дня затримання 05.06.2019 року.

Цивільний позов у проваджені не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 337, 368-371, 373-374, 376 КПК України, Суд

у х в а л и в :

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання:

- за ч.2 ст. 152 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення полі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі;

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_15 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_15 відраховувати з моменту його затримання 05.06.2019 року. з розрахунку один день тримання під вартою за один день відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Речові докази:

-зразки крові, слини потерпілої ОСОБА_18 та підозрюваного ОСОБА_15 на марлі в паперові конвертах білого кольору в кількості 4 -ох штук, опечатані в поліетиленовому пакеті прозорого кольору з биркою «СВ Южненського ВП Лиманського ВП ОСОБА_57 № 510». знищити.

-пара кросівок, які були одягнені на затриманому ОСОБА_15 , ґрунт який вилучено в ході ОМП від 05.06.2019 року з місця події, штани чорного кольору по боках із змійкою та замочком золотистого кольору на яких в області колін наявні сліди ґрунту, кофту із довгими рукавами чорно-коричневого кольору із елементами сірого кольору із наявними слідами ґрунту належні потерпілій ОСОБА_18 знищити.

-- мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6» на 32 Gb, чорного кольору IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_16 вважати повернутим власнику.

-- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi А4» синього кольору ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , переданий під зберігальну розписку ОСОБА_58 вважати повернутим власнику.

-картку банку «monobank» з надписом «Universal Bank world» номер картки НОМЕР_5 передану під зберігальну розписку ОСОБА_58 вважати повернутим власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення,.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Суддя ОСОБА_1