Справа № 175/3742/22
Провадження № 1-кс/175/733/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: слідчої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника: адвоката ОСОБА_4

за участю підозрюваного: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000601 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Жарикове Тамбовського району Амурської області Російської Федерації, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 ..

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: 28 листопада 2022 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , діючи з корисливими намірами, з умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, знаходячись біля території ТОВ «Компанія Агро-Темп», яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Обухівка, вул. Солідарності, 543, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом подолання перешкоди у виді паркану, проник на територію вказаного товариства, звідки з колодязя повторно таємно викрав насос марки «Pedrollo», який демонтував і переніс за паркан, тобто виніс за територію ТОВ «Компанія Агро-Темп», де сховав у бур`янах. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , шляхом подолання перешкоди у виді паркану, повернувся на територію ТОВ «Компанія Агро-Темп», де, шляхом віджиму вікна за допомогою заздалегідь підготовленої фомки, відчинив вікно і проник до офісного приміщення вказаного товариства, звідки повторно таємно викрав: відеореєстратор марки «DAHUA», підсилювач антени мобільного зв`язку марки «Picocell», дві веб-камери марки «Logi», веб-камеру марки «DAHUA», насос глибинний марки «Pedrollo», електрочайник марки «Philips», в корпусі червоного кольору, адаптер живлення для підсилювача зв`язку, мишу комп`ютерну марки «Elpoo», ноутбук марки «Coa-se», ноутбук марки «Lenovo ideapad 110/15 3», ноутбук марки «HP 255 GG», ноутбук марки «Dellp 05g», ноутбук марки «Dell inprinion», ноутбук марки «HP CI17EAACB», які склав у поліетиленові пакети і поставив біля вікна у цьому приміщенні. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 за допомогою ключа відчинив двері до приміщення складу ТОВ «Компанія «Агро-Темп». Однак, ОСОБА_5 не довів свій злочинний намір до кінця, з незалежних від його волі причин, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, так як його злочинним діям завадили працівники служби охорони.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000601, правова кваліфікація правопорушення ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Тобто, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Підозра у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного вище кримінального правопорушення (злочину) обґрунтовується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показами представника потерпілого ОСОБА_7 ; показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,; речовими доказами.

28 листопада 2022 року о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

28 листопада 2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

В клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, зазначаючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, також він, будучи раніше судимим за скоєння умисних злочинів, судимість за скоєння яких не знята і не погашена в установленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, продовжив злочинну діяльність, крім того, підозрюваний стійких соціальних зв`язків не має, він ніде не працює, джерело його доходу не відоме, що дає підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 з метою уникнення покарання матиме можливість переховуватися від органу досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Також слідчий посилається на те, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із взяттям ОСОБА_5 під варту, не забезпечить належної поведінки підозрюваного в ході розслідування кримінального провадження і в процесі розгляду провадження в суді, а також не забезпечить виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Суд, вислухавши пояснення прокурора, який вважає необхідним задовольнити клопотання, думку захисника, яка вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, думку підозрюваного, який просив не позбавляти його волі та обрати більш м`який запобіжний захід, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені положеннями цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як встановлено в ході судового розгляду, підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України. При цьому суд враховує, що під час розгляду клопотання слідчим суддею перевіряється питання щодо обґрунтованості підозри, а питання доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення може бути розглянуте лише судом при розгляді кримінального провадження по суті. Так, подані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість такої підозри.

Також суд приймає до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, однак він міцних соціальних зв`язків не має, не працює, офіційне джерело його доходів невідоме, він раніше був судимий за вчинення умисних злочинів, судимість за скоєння яких не знята і не погашена в установленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність, тому вбачається, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про існування одного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Тобто, в ході судового розгляду клопотання прокурором було доведено наявність обставин, передбачених п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Разом із цим, в обґрунтування такого ризику, як-от: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, прокурором зазначені по суті лише припущення, які не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки жодні доказів на підтвердження реальності існування вказаного ризику в матеріалах клопотання відсутні.

Так, як вбачається з матеріалів клопотання, жодних намірів щодо переховування та втечі з боку ОСОБА_5 встановлено не було. Тому немає обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваний, як зазначає прокурор, може переховуватися від органу досудового розслідування або суду. Не було надано таких доказів і в ході судового розгляду клопотання.

При цьому судом враховуються положення ч. 1 ст. 183 КПК України, згідно з якими тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовуються виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Однак, як було встановлено судом під час судового розгляду, виключних обставин для тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою немає, оскільки жодних конкретних даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Так, більшість посилань прокурора в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою зводилися до тяжкості скоєного злочину, його суспільної небезпеки та суворості передбаченого законом за вчинення цього злочину покарання. Разом із цим, суд не може приймати подібні обґрунтування прокурора до уваги, оскільки, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. При цьому, в контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Також суд звертає увагу, що легітимною метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання здійснення ним певних дій, але аж ніяк не покарання за скоєний підозрюваним злочин.

Таким чином, вбачається, що обставини, встановлені судом в ході судового розгляду клопотання, та дані про особу підозрюваного свідчать, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення (злочину), не можуть вважатись виключними підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного.

Отже, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення (злочину), тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочину), у вчиненні якого він підозрюється, віку і стану здоров`я підозрюваного, наявності постійного місця проживання, відсутності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, відсутності постійного місця роботи, його репутації та майнового стану, наявності непогашеної судимості, суд вважає можливим обрати підозрюваному ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, так як саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, а також зможе як запобігти імовірним ризикам, так і забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176 181, 184, 193, 194, 196, 369 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000601 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому у період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати місце проживання квартиру АДРЕСА_2 , строком на шістдесят днів, до 28 січня 2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком на шістдесят днів, до 28 січня 2023 року, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

ОСОБА_5 звільнити з-під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали доручити відділенню поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Копію ухвали направити до відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для виконання та негайного поставлення на облік підозрюваного, щодо якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Копію ухвали вручити підозрюваному невідкладно після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя: