Справа № 591/2182/22
Провадження № 1-кп/591/388/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000495 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ, Запорізької області, мешканця АДРЕСА_1 , гр-на України, військовослужбовця, одруженого, не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

03 квітня 2023 року близько 13.00 год. ОСОБА_5 , керуючи в м. Суми автомобілем «Хонда», н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з другорядної проїзної частини по пр-ту М.Лушпи на головну дорогу по вул. Героїв Крут, знехтувавши безпекою дорожнього руху, не надав перевагу в русі, внаслідок чого допустив зіткнення з мотоциклом «Іж», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної краніоскелетної травми, ЗЧМТ, забою головного мозку, перелому склепіння та основин черепа, перелому кісток тазу, саден обох гомілок, стегон, правої кисті, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Водій ОСОБА_5 допустив порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, яким передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Допущене водієм ОСОБА_5 порушення вимог п. 16.11 ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною подією та наслідками, що наступили.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся та показав, що дійсно він вчинив його за наведених обставин. Цивільні позови медичних установ визнав, заначивши про те, що заявлені суми по ним відшкодовані.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, не оспорював фактичні обставини, а також докази, добуті по справі, за відсутності заперечень учасників судового розгляду, визнавши недоцільність повного дослідження доказів та обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність усвідомлення обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, а також, що немає сумнівів у добровільності та істиності їх позиції, крім того, роз`яснивши їм наслідки цього, суд, відповідно до положень ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів по справі допитом обвинуваченого, дослідженням висновку СМЕ, автотехнічного дослідження та дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого (в тому числі висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_5 , згідно якого він є тверезим).

Так, висновком СМЕ, окрім характеру, ступеня тяжкості та локалізації тілесних ушкоджень потерпілого, підтверджено також перебування останнього в момент ДТП в стані алкогольного сп`яніння, а висновком автотехнічної експертизи підтверджено наявність і в його діях порушень ПДР України, які також перебувають в причинному зв`язку з подією ДТП.

Таким чином, суд вважає зазначені обставини вчиненого діяння встановленими, факт скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України оскільки він, як особа, що керувала транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

До пом`якшуючих покарання обставин ОСОБА_5 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяних збитків, наявність в діях іншого водія порушень.

Обтяжуючих покарання обставин ОСОБА_5 суд не вбачає.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є не судимою особою, є військовослужбовцем, одружений, має неповнолітню дитину на утриманні, характеризується позитивно як за місцем служби та проживання.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним кримінального правопорушення, пом`якшуючі покарання обставини.

Беручи до уваги викладене та позитивні дані щодо особи обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним кримінального правопорушення, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, які суттєвою мірою зменшують ступінь тяжкості вчиненого та відсутність обтяжуючих, вік обвинуваченого, його дохід, наявність і в діях іншого водія порушень ПДР України та його перебування в стані сп`яніння, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе з призначенням покарання у виді штрафу, згідно вимог ст. 69 КК України, оскільки саме це покарання сприятиме досягненню мети провадження, в тому числі з урахуванням потреб обороноздатності країни.

З урахуванням позитивних даних стосовно особи обвинуваченого, необхідності у нього в керуванні автомобілем для забезпечення в тому числі потреб родини та військової служби, за відсутності доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_5 системних порушень ПДР України, при цьому, врахувавши введений в країні воєнний стан, суд вважає за можливе не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Заявлені цивільні позови КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» та Департаменту фінансів Сумської ОДА слід залишити без розгляду, в зв`язку з поданням про це заяв позивачами, з огляду на добровільне відшкодування збитків.

Речовий доказ транспортні засоби належить повернути володільцям, зі скасуванням накладеного на них арешту, оскільки такі заходи були здійснені з метою збереження доказів і в подальшому їх застосуванні з цією метою відпала потреба (диск слід залишити в матеріалах провадження).

Процесуальні витрати, підтверджені прокурором та пов`язані з проведенням експертних досліджень підлягають стягненню з обвинуваченого.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу суд не вбачає.

На підставі ст. 69, ч. 2 ст. 286 КК України, керуючись ст.ст. 124, 128, 129, 368, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання згідно вимог ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Цивільні позови КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» та Департаменту фінансів Сумської ОДА, заявлені до ОСОБА_5 , залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 6864,8 гривень.

Речові докази: диск залишити в матеріалах провадження, автомобіль «Хонда», н.з. НОМЕР_1 , та мотоцикл «Іж», н.з. НОМЕР_2 залишити в користуванні володільців, зі скасуванням накладеного на них арешту.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення вироку цій особі.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1