Справа № 631/469/18
провадження № 1-кп/527/266/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження запобіжного заходу

14 грудня 2022 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції прокурора - ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції захисника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Глобине Полтавської області, матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.28, ч.1 ст.115, п.п.9,12,13 ч.2 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Глобинського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.28, ч.1 ст.115, п.п.9,12,13 ч.2 ст.115 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтовані тим, що у ході досудового розслідування для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановлено наявність ризиків: обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочинів, за одне з яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, а також зважаючи на вчинені діяння обвинувачені є соціально небезпечними особами, можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків, можуть мати намір переховуватися від слідства та суду, можуть продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

На даний час вище вказані ризики, на думку прокурора, не зменшилися.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та їх захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_8 щодо задоволення клопотання прокурора про застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували та прохали змінити запобіжний захід на більш м`який.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання встановив таке.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно п.1, п. 3, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування (Бекчиєв проти Молдови §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти (Ідалов проти Росії , Гарицьки проти Польщі , Храїді проти Німеччини , Ілійков проти Болгарії ).

Суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі Ілійков проти Болгарії № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.

Стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвалою судді Глобинського районного суду Полтавської області від 25 жовтня року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23 грудня 2022 року (включно).

Дослідивши матеріали клопотання, пояснення прокурора, обвинувачених, захисників, суд погоджується з доводами прокурора в тому, що на даний час все ще наявні ризики переховування обвинувачених від правосуддя, існує ймовірність вчинення ними іншого кримінального правопорушення, а також тиску на потерпілих та свідків, які ще не допитані у судовому засіданні.

Судом вивчалась можливість застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам. Проте, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд уважає, що прокурором доведено існування ризиків того, що обвинувачені можуть вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватися від суду або незаконно впливати на потерпілих та свідків по справі, які ще не допитані в судовому засіданні.

Зазначені обставини також свідчать про недостатність застосування відносно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно продовжити строком на шістдесят днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 183, 194, 196, 197, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 лютого 2023 року включно.

Строк дії ухвали в частині обрання запобіжного заходу до 11.02.2023 включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику ДУ "Харківський слідчий ізолятор" - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_10

Судді: ОСОБА_11

ОСОБА_12 ОСОБА_13