Провадження №: 1-кс/755/2539/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000215 від 12 липня 2019 року,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:

у провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження № 0000215 від 12 липня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_9 у вчиненні зочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні 12 грудня 2022 року захисник ОСОБА_4 подав заяву про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 у зв`язку з її упередженістю.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заяву, просив задовольнити з тих підстав, що суддя ОСОБА_5 притягалась до дисциплінарної відповідальності у справі Майдану. Прокурор і представник потерпілого також брали участь у справах Майдану, отже вони мають певні переваги, адже можуть притягнути суддю ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, якщо якесь рішення їм буде не до вподоби. Отже, у даній справі суддя ОСОБА_5 втратила певну незалежність. Також суддя ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні порушує розумні строки розгляду справи та необгрунтовано продовжує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим. Обгрунтованих доказів вини його підзахисних немає.

Захисник ОСОБА_8 повністю підтримав заяву про відвід судді та зазначив, що кримінальне провадження не відноситься до підслідності СБУ, проте є відомості, які викладені в заяві, про те що працівники СБУ впливали на перебіг судового процесу. Цього дня розглядалось вже дванадцяте клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, основним доводом суду є те, що санкція статті передбачає ув`язнення. Суд не може виходити з цього, адже це порушення положень ЄСПЛ.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_9 підтримали заяву про відвід судді.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення заяви та вказав, що даний злочин є резонансним, всі дванадцять разів Київський апеляційний суд перевіряв законність рішень судді ОСОБА_5 та визнавав їх законними і обгрунтованими.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_7 також заперечувала щодо задоволення заяви про відвід, оскільки суддя ОСОБА_5 не є ні свідком, ні стороною у справі, аргументи захисників вважає необгрунтованими.

Особа, якій заявлено відвід - суддя ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду заяви повідомлена належним чином, пояснень з приводу заявленого відводу не направила.

Суддя, дослідивши заяву, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Реалізація гарантій незалежності здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій щодо забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина (ст. 3, 8, 55 Конституції України).

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій незалежності суддів.

З положень ст. 26 КПК України вбачається, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Між тим слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Оцінюючи доводи, зазначені у заяві про відвід, суд вважає, що підстави для його заявлення є сумнівними та такими, що не ґрунтуються на вимогах ст.75 КПК України.

При розгляді даної заяви про відвід відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя застосовує як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. Зокрема наявність безсторонності, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Зважаючи на викладене, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

При дослідженні заяви, на думку суду, захисником ОСОБА_4 не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді ОСОБА_5 та унеможливлювали ухвалення нею об`єктивного рішення у справі. Між тим заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України. Подана заява фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями судді ОСОБА_5 , що відповідно до вимог КПК України не є підставою для відводу судді.Із положень ст. 14 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. ст. 126, 129 Конституції України вбачається, що незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення і не є підставою для відводу судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine) від 10 грудня 2009 року № 4785/02, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Fey v. Austria», рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Wettstein v. Switzerland», заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Pullar v. The United Kingdom», рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У зв`язку із цим відсутні підстави для задоволення заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

За таких обставин, керуючись вимогами ст. 75, 80-82, 369, 371, 372 КПК України,суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні№ 0000215 від 12 липня 2019 року - відмовити.

Копію ухвали направити для відома учасникам судового провадження та судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 12 год 30 хв 16 грудня 2022 року.

Суддя: ОСОБА_1 .