Справа №463/9215/22
Провадження №1-кп/463/301/23
УХВАЛА

05 січня 2023 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілих ОСОБА_7

у м. Львові

у відкритому підготовчому засіданні,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000548 від 09 листопада 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в :

згідно з направленим на адресу суду обвинувальним актом, затвердженим 26 грудня 2022 року прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.

До суду поступило також клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України. Вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень, є підстави вважати що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які слугували підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є актуальними та не відпали. Просить врахувати, що обґрунтованість підозри підтверджується зібраними доказами. На думку прокурора, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним вище ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Обвинувачений та захисник проти клопотання заперечили.

Вважають, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв у розкритті даного правопорушення, раніше не судимий, вчинив злочин з необережності, позитивно характеризується по місцю роботи і проживання, має міцні соціальні зв`язки у місці постійного та тимчасового проживання, оскільки має родину і малолітню дитину, перебуваючи на волі не буде впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не буде переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як перебуваючи на волі до моменту затримання не вчиняв жодних дій спрямованих на порушення цих обмежень, а тому не має потреби утримувати обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою. Також ОСОБА_4 має намір відшкодувати завдану потерпілим матеріальну та моральну шкоду у зв`язку із вчиненим ним правопорушенням. Оскільки відсутні вище вказані ризики, обвинуваченому ОСОБА_4 можливо змінити обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обмеженням покидати місце постійного проживання з 22:00 год. до 06:00 год.

Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується, однак судове провадження по даній справі не закінчено.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає, що на даний час існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1-3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд також погоджується із доводами прокурора про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати. З матеріалів клопотання вбачається, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст 286 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця пригоди від 09.11.2022 та додатками до нього, протоколами допиту свідків, визнавальними показаннями самого ж обвинуваченого, речовим доказом - відеозаписом із місця пригоди, висновком судово-медичної, транспортно-трасологічної та судової автотехнічної експертиз.

Беручи до уваги вищевказане є підстави вважати про наявність і надалі існування ризиків, передбачених п. п. 1,3 ст. 177 КПК України, зокрема:

1) ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду.

Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для його втечі. Окрім цього, як слідує із виступу потерпілої та його представника, обвинувачений умисно порушив закон, бо керував транспортним засобом під час ДТП без посвідчення водія, не мав права керувати транспортним засобом, що вказує на умисну протиправну поведінку.

Таким чином суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

2) ризик незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Зважаючи на викладене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків як обвинуваченого, щодо нього необхідно продовжити застосування запобіжного захід у виді тримання під вартою на термін 60 діб, без визначення розміру застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зважаючи на особу обвинуваченого, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не в силі. Обмеження конституційних прав обвинуваченого ОСОБА_4 , є виправданим, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, в результаті якого загинула особа.

Таким чином, оскільки існують обґрунтовані ризики того, що обвинувачений не буде виконувати процесуальні обов`язки визначені ст.177 КПК України, та враховуючи, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років позбавлення волі, а тому наявні всі підстави вважати, що з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на свідків та експертів у кримінальному провадженні,

Вказані обставини дають підстави вважати, що застосування запобіжних заходів, не пов`язаних з утриманням обвинуваченого під вартою, не забезпечить його належної поведінки та виконання ним процесуальних рішень суду.

Суд також приходить до переконання, що зазначені стороною захисту не спростовують висновки суду, об`єктивними доказами не підтверджуються, а тому підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

У зв`язку із наведеним, суд вважає, що клопотання прокурора є підставним та підлягає до задоволення, а тому слід продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк два місяці, що обраний ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2022 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд -

у х в а л и в:

в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задоволити.

Продовжити на 60 діб строк застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, що обраний ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2022 року, тобто по 06 березня 2023 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали складено 10 січня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1