Справа № 308/575/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за участю секретаря ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого Шостого СВ ТУ ДБР розташованого у м.Львові ОСОБА_3 від 14.12.2022 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000207 від 17.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України

встановив:

на розгляд слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла означена скарга, в якій заявник просить слідчого суддю скасувати постанову старшого слідчого Шостого СВ ТУ ДБР розташованого у м.Львові ОСОБА_3 від 14.12.2022 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000207 від 17.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що відповідна постанова є протиправною, а закриття кримінального провадження необґрунтованим та безпідставним. Вказує на те, що автомобіль марки «LAND ROVER RANGE ROVER», моделі «VOGUE», шасі НОМЕР_1 25.06.2015 до січня 2019 року транспортний засіб знаходився на території України в режимі особистого користування терміном 1 рік. У свою чергу, протягом останніх двох років автомобіль кордон не перетинав, а тому, на переконання скаржника, працівники митниці не вжили жодних заходів щодо незаконного перетину автомобілем державного кордону України при в`їзді.

Звертає увагу слідчого судді на протиправну бездіяльність окремих працівників органу митного контролю. На переконання скаржника, неналежне виконання відповідними працівниками покладених на них обов`язків зумовило наслідок у вигляді безпідставного заниження митної вартості вищезгаданого транспортного засобу. Крім того, скаржник наголошує на тому, що ринкова вартість автомобіля підтверджується результатами експертного дослідження та є суттєво вищою, аніж та, що була заявлена декларантом у межах процедури здійснення митних формальностей. Наполягає на тому, що результати проведеної тематичної перевірки є поверхневими та не відображають дійсних порушень працівників митниці. Поряд із цим, ОСОБА_4 посилається на неповноту проведеного досудового розслідування. Окрім того, звертає увагу на те, що старший слідчий, закриваючи кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, не персоніфікував осіб, діяння яких не містить складу кримінального правопорушення.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення, подали заяви про розгляд скарги без їх участі.

Всебічно і повно дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000207, слідчий суддя встановив таке.

Витягом із ЄРДР №0000207 від 17.11.2021 підтверджується, що досудове розслідування у названому кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, здійснювалося слідчим відділом ТУ ДБР розташованим у м.Львові.

Як убачається з наведеного витягу, внесення відомостей зумовлене постановленням слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ухвали від 08.11.2021 (справа №308/13814/21), якою уповноважену особу ТУ ДБР розташованого у м.Львові зобов`язано внести до ЄРДР відомості, викладені у заяві ОСОБА_2 від 12.10.2021.

Постановою старшого слідчого Шостого СВ ТУ ДБР розташованого у м.Львові ОСОБА_3 від 14.12.2022 кримінального провадження №0000207 від 17.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що старший слідчий, закриваючи кримінальне провадження, виходив із того, що зібрані в ході досудового розслідування докази свідчать про відсутність сукупності об`єктивних, неупереджених і достатніх даних для доведення вини особи у суді. За таких обставин органом досудового розслідування констатовано, що в діях окремих працівників Закарпатської митниці ДФС відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, а саме об`єктивна та суб`єктивна сторони злочину. Беручи до уваги викладене зроблено висновок про відсутність (а)доказів причетності будь-якої службової особи до вчинення кримінального правопорушення; (б)будь-якої інформації про спричинення будь-якої шкоди; (в) умисного характеру дій посадових осіб органу митного адміністрування.

Виходячи з протиправності відповідної постанови та вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою.

Надаючи правову обґрунтованості доводам скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що останню слід залишити без задоволення, зважаючи на таке.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя зауважує, що закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Перелік обставин, із наявністю законодавець пов`язує наслідок у вигляді закриття кримінального провадження наведено, зокрема, в ч.1 ст.284 КПК України.

Так, за змістом п.2 названої норми кримінальне провадження підлягає закриттю, якщо буде встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.93 КПК України).

Слідчий суддя звертає увагу на те, що в матеріалах кримінального провадження міститься акт про результати тематичної перевірки, проведеної Закарпатською митницею Держмитслужби, якою констатовано, що посадовими особами Закарпатської митниці ДФС при здійсненні митного оформлення автомобіля марки «LAND ROVER» 2003 року виготовлення за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA305160/2019/002690 були здійснені митні формальності у повному обсязі, у межах наданих повноважень, без порушень чинного законодавства України. Крім того, актом перевірки підтверджується відсутність протиправних дій з боку посадових осіб митного органу, зокрема, в частині визначення митної вартості автомобіля.

При цьому слідчий суддя, констатує, що зміст акту про результати тематичної перевірки (Т.1, а.к.п.233-262) дозволяє стверджувати, що в ході проведення перевірки уповноваженою комісією було проаналізовано алгоритм перевірки заявленої декларантом митної вартості з точки зору взаємодії тих осіб, які безпосередньо брали участь у перевірці достовірності внесених у митній декларації №UA305160/2019/002690 відомостей. Як зафіксовані в досліджуваному акті, працівник ОСОБА_5 здійснив митний огляд транспортного засобу, в ході якого розбіжностей щодо характеристик транспортного засобу виявлено не було. Надалі транспортний засіб було направлено до митного посту «Ужгород-центральний» Закарпатської митниці ДФС.

У свою чергу, інший працівник митного органу, а саме ОСОБА_6 , здійснюючи митне оформлення направила електронний запит до спеціалізованого підрозділу митниці з метою перевірки визначення митної вартості товару. У подальшому посадовою особа ОСОБА_7 здійснено перевірку заявленої митної вартості товарів та долучених підтверджуючих документів. Згідно з митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA305160/2019/002690 розмір заявленої митної вартості становить 4000 євро. Поряд із цим, слідчий суддя зауважує, що актом перевірки підтверджується те, що програмним забезпечення «АСАУР» було згенеровано числовий індикатор ризику по вартості відповідного транспортного засобу, що становить 3992 євро. Більше того, під час митного оформлення здійснювалася перевірка цінової інформації на інтернет-майданчику по продажу автомобілів, за наслідками якої зафіксовано, що ціна брутто по оголошеннях бувших у використанні автомобілів марки LAND ROVAER RANGE ROVER 2003 року виготовлення починається від 2990 євро.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що ч.1 ст.57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні:а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Положення статті 64 МК України в редакції на момент здійснення митного оформлення спірного транспортного засобу передбачали, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що декларантом застосовувався резервний метод, а тому слідчий суддя відхиляє посилання скаржника на те, що працівники митниці проігнорували очевидно занижену митну вартість автомобіля.

Окрім цього, слідчий суддя із доводами скаржника про те, що кримінальне правопорушення підтверджується висновок експертизи.

Так, дійсно у матеріалах кримінального провадження міститься висновок експерта №13/91 від 12.08.2019, у якому зазначено, що ринкова вартість автомобіля марки LAND ROVAER RANGE ROVER 2003 року виготовлення станом цін на 08.12.2018 може становити 194817,20 грн., тобто більше, аніж розмір задекларованої митної вартості, залишеної органом митного адміністрування без коригування. Утім, статтею 49 МК України закріплено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, митна вартість товару та ринкова вартість товару не є тотожними поняттями.

За правилами статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доцільно зауважити про те, що достовірність доказу є тією властивістю, яка свідчить про здатність доказового матеріалу підтверджувати відповідність (дійсність) фактичних обставин. На переконання слідчого судді, аргументи скаржником не наведено істотних доводів, які би у своїй сукупності свідчили про неповноту чи недостовірність результатів тематичної перевірки. Натомість заперечення скаржника обмежуються виключно суб`єктивним непогодженням із результатами такої перевірки.

Не заслуговують на увагу посилання скаржника на те, що автомобіль марки LAND ROVAER RANGE ROVER 2003 року виготовлення у період з 25.06.2015 по січень 2019 року не перетинав державний кордон України, позаяк вказані твердження спростовуються матеріалами кримінального провадження. Так, згідно з пунктом 7.11. акту тематичної перевірки за період від 25.06.2015 до 11.01.2019 чотири рази перетинав державний кордон.

Слідчий суддя відхиляє посилання скаржника на те, що працівники митниці нібито допустили похідні порушення, зважаючи на те, що не підтвердься наявність первісних порушень, які є визначальними для документування похідних.

Помилковими, на переконання слідчого судді є твердження скаржника про те, що слідчим допущено неповноту досудового розслідування, оскільки не було проведено ряд слідчих дій.

У цьому аспекті доцільно вказати про те, що наскрізним принципом кримінального судочинства є принцип процесуальної економії, зміст якого полягає, зокрема, в тому, що слідчий повинен використовувати усі встановлені законом процесуальні засоби збирання доказів так, щоб забезпечити належне, всебічне, повне та оперативне проведення досудового розслідування у межах розумного строку.

Стверджуючи про неповноту проведеного досудового розслідування з огляду на не проведення допиту ряду осіб, скаржник, між тим, жодним чином не обґрунтовує які самі відомості відповідні особи могли би повідомити, а також те, що показання таких осіб мають істотне значення для досудового розслідування.

У зв`язку з цим слідчий суддя зауважує, що штучне розширення меж і предмету доказування призведе виключно до порушення розумності строку проведення досудового розслідування.

Резюмуючи, слідчий суддя вказує на те, що аргументи скаржника про те, що старший слідчий, закриваючи кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, не персоніфікував осіб, діяння яких не містить складу кримінального правопорушення, жодним чином не свідчать про протиправність оскаржуваної постанови.

Слідчий суддя вказує на те, що закриття кримінального провадження за наведеним пунктом процесуального закону поширюється на випадки, коли у діянні відсутні ті чи інші елементи складу злочину (наприклад, об`єкта чи об`єктивної сторони), що роблять його незлочинним.

Понад це, закриття кримінального провадження за названою підставою не вимагає пред`явлення підозри, оскільки в протилежному випадку аналізована підстава для закриття кримінального провадження була би вилучена з переліку, вказаному у ч.4 ст.284 КПК України.

Керуючись ст.ст.284, 303-307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого Шостого СВ ТУ ДБР розташованого у м.Львові ОСОБА_3 від 14.12.2022 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000207 від 17.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8