Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/5605/22
У Х В А Л А
24.11.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд, Закарпатської області у особі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного 13.01.2022р. до ЄРДР за №0000010 по обвинуваченню-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, освіта вища, пенсіонерка, раніше не судима,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Виноградівського районного суду перебуває зазначений обвинувальний акт.

Ухвалою суду від 24.10.2022р. у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до положень ст.314 КПК України першочерговим завданням підготовчого судового засідання є вирішення питання про можливість призначення судового розгляду, у зв`язку з чим, суд з`ясовує, чи наявні підстави для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.1 ст.314 КПК України.

З цією метою, у підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано думку учасників судового провадження щодо вказаних питань.

До початку підготовчого судового засідання обвинувачена подала до суду клопотання про закриття даного кримінального провадженні відповідно о п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності у відповідності до ст.49 КК України, прокурор та представник потерпілого на заперечували проти задоволення даного клопотання, а відтак, заслухавши сторони та дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

За змістом обвинувального акта ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у тому, що вона, обіймаючи посаду начальника Виноградівського міського відділу земельних ресурсів, що знаходився за адресою м. Виноградів пл. Миру, 3, Виноградівського району, Закарпатської області, завданнями якого була підготовка матеріалів на розгляд міської ради пропозицій щодо вирішення земельних питань відповідно до законодавства, здійснення державного контролю за додержанням вимог земельного законодавства щодо порядку викупу, вилучення та надання земельних ділянок, участі у приватизації земельних ділянок, координації роботи організації з виконання землевпорядних робіт, будучи службовою особою, яка здійснювала керівництво діяльністю відділу і була відповідальною за виконання своїх службових обов`язків та покладених на відділ завдань, шляхом неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них вчинила кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Так, 23 листопада 2006 року рішенням п`ятої сесії п`ятого скликання Виноградівської міської ради Закарпатської області №237 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства в районі вул. І. Франка, б/н, гр. ОСОБА_6 мешканцю АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 як начальник Виноградівського міського відділу земельних ресурсів, будучи службовою особою у невстановлений досудовим розслідуванням час 2007 року погодила шляхом проставляння власного підпису та печатки Виноградівського міського відділу земельних ресурсів, Технічне завдання на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 1,2 га виконавцем якого було ТзОВ «Землемір» яке здійснює свою діяльність за адресою АДРЕСА_3 .

Згідно матеріалів технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку встановлено, що на ситуаційному плані складеному начальником Виноградівського міського відділу земельних ресурсів ОСОБА_5 , який нею власноручно підписаний та на якому міститься відтиск печатки Виноградівського міського відділу земельних ресурсів зареєстрований за №972 від 10.05.2007, план схемі земельної ділянки від 2007 року погодженої начальником Виноградівського міського відділу земельних ресурсів ОСОБА_5 шляхом проставляння власного підпису та печатки ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також у Формі 6-ЗЕМ виданої начальником Виноградівського міського відділу земельних ресурсів ОСОБА_5 яка нею власноручно підписана та на якій міститься відтиск печатки Виноградівського міського відділу земельних ресурсів, та зареєстрована за №973 від 10.05.2007, зазначено про наявність на земельній ділянці площею 1,2 для ведення особистого селянського господарства в районі АДРЕСА_4 водойм (ставків) площею 0,1855 га.

Відповідно до ч.2 ст.22 Земельного кодексу України у редакції станом на 2007 рік, до земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

У відповідності до ч.І ст.58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами.

Так, згідно ч.2 ст.59 Земельного кодексу України у редакції станом на 2007 рік, громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів).

Згідно ст.З Водного кодексу України у редакції станом на 2007 рік до водного фонду України належать штучні водойми (водосховища, ставки) і канали, інші водні об`єкти.

Згідно ст.4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, а також островами.

У відповідності до ч. 1 ст.6 Водного кодексу України, води (водні об`єкти) є виключно власністю народу України і надаються тільки у користування.

Однак, ОСОБА_7 будучи начальником Виноградівського міського відділу земельних ресурсів, будучи службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, виготовила висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки, який власноручно підписала, зареєстрований у Виноградівському міському відділі земельних ресурсів за №219 від 10.05.2007 згідно якого зазначила про наявність обмеження на використання ділянки площею 0,2047 га (лінія ЛЕП 10 кВ), та не зазначила про наявність на земельній ділянці площею 1,2 для ведення особистого селянського господарства в районі АДРЕСА_4 , водойм (ставків) площею 0,1855 га, при цьому всупереч ч.І ст.6 Водного кодексу України, погодила передачу гр. ОСОБА_6 у власність вказану земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства разом із наявними на ній водоймами (ставками).

В результаті неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них ОСОБА_5 на підставі рішення дев`ятої сесії п`ятого скликання Виноградівської міської ради Закарпатської області від 27.04.2007 у приватну власність в порушення вимог чинного законодавства передано земельну ділянку площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_4 , на яку ОСОБА_5 видано ОСОБА_6 державний акт на право власності серії ЗК №046243 від 04.07.2007 з кадастровим номером :00:008:0070.

Ринкова вартість вказаної земельної ділянки станом на квітень 2007 року відповідно до висновку оціночно-земельної експертизи від 30.09.2022 становить 96300 грн., чим заподіяно тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави на вищевказану суму, яка у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Вказані дії стороною обвинувачення були кваліфіковані за ст.367 ч.2 КК України - службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки (в редакції Закону № 578-V від 03.02.2007).

Відповідно до статті 44 КК особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК, здійснюються виключно судом.

Статтею 49 КК встановлено зокрема, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минул о три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченій ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.367 КК України - службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки (в редакції Закону №578-У від 03.02.2007р.)

Відповідно до ч.1 ст.12 КК України дане кримінальне правопорушення є тяжким злочином, за який передбачене найбільш суворе покарання- від 2-х до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльність на строк до трьох років та зі штрафом від 250 до 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або без такого.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 285 КПК особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною третьою статті 285 КПК, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно частини третьої статті 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду в постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок: «відповідно до пункту 4 частини 1 статті 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, і до набрання вироком законної сили минуло десять років.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст.49 КК».

Судом встановлено, що вчинене 23.11.2006р. О.І.Гульпою кримінальне правопорушення належить до тяжких злочинів, обвинувачена раніше не судима, вину визнає та щиро розкаюється, строк давності сплив 23.11.2016р.

Також судом роз`яснено обвинуваченій, що за скоєння злочину, за яким згідно обвинувального акту вона обвинувачується, закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, що є підставою для звільнення її від кримінальної відповідальності, із чим вона погодилася та не вимагала здійснювати провадження в повному обсязі в загальному порядку.

Отже, суд вважає, що на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності слід звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинене нею 23 листопада 2006р. кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК.

При цьому, відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити кримінальне провадження, зокрема, у випадку встановлення підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.284 КПК - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За таких обставин суд, встановивши наявність передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинене 23 листопада 2006 року кримінальне правопорушення, передбачене ст.367 ч.2 КК, а також врахувавши відсутність заперечень зі сторони обвинуваченої, приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання обвинуваченої про її звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та про закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 12,49 КК України, статтями 284-288, 314, 369, 372, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 23.11.2006р. кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 ч.2 КК та закрити кримінальне провадження, внесеного13.01.2022р. до ЄРДР за №0000010 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Головуючий ОСОБА_1