гСправа № 187/149/23 Провадження №1-кп/0187/71/23
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , учасників кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петриківка в залі суду кримінальне провадження № 0000345 від 11.12.2022 року зі зміненим обвинуваченням відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, не працює, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,-

Встановив:

10.12.2022 близько 20 години ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні кухні будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де під час сварки із ОСОБА_6 , яка сталася під час розпиття спиртних напоїв, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин у результаті чого в ОСОБА_4 раптово виник умисел спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 .

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_4 взяв з кухонного столу ніж, який заздалегідь приніс з собою, діючи з єдиним умислом та бажаючи настання смерті ОСОБА_6 , в той час коли остання стояла спиною до нього, умисно наніс один удар ножем потерпілій в область задньої стінки грудної клітини. Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням аорти, легені, яка ускладнилась гострою крововтратою, що явилось причиною смерті та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, однак вважає, що його дії мають бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки він не мав наміру вбиватиОСОБА_6 . У вчиненому щиро розкаявся, попросивши в судовому засіданні вибачення у потерпілої ОСОБА_7 матері загиблої ОСОБА_6 . Суду пояснив, що 10.12.2022 він приїхав до свого знайомого ОСОБА_8 за місцем проживання останнього за адресою АДРЕСА_3 . ОСОБА_8 запросив його в будинок. Окрім ОСОБА_8 в будинку знаходилася ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , який на той час спав у кімнаті, в якій вони вживали алкоголь. Розбудивши ОСОБА_9 , вони усі в чотирьох почали вживати алкогольні напої. Згодом ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пішли спати, бо були дуже п`яні, а він залишився в кімнаті разом з ОСОБА_6 . Раптом між ними зав`язалася сварка, оскільки ОСОБА_6 почала звинувачувати його в тому, що він своїм приходом в гості зіпсував їй нормальний відпочинок. Після словесних образ, вона вдарила його долонею руки по обличчю, потім встала зі стільця та підійшовши до нього поближче почала наносити по його голові удари долонями рук. ОСОБА_4 встав зі стільця, розвернув її до себе спиною та відштовхнув, а потім взяв зі столу ніж та наніс навідмаш, не прицілюючись один удар ножем в область спини ОСОБА_6 . Після цього він кинув ніж на підлогу та ліг в цій же кімнаті на диван спати, оскільки був дуже заморений та п`яний, а ОСОБА_6 як йому здалося пішла в бік виходу з будинку. Потім його вже розбудили працівники поліції і він нарешті зрозумів, що накоїв. Також пояснив, що ніж, яким він наніс удар потерпілій він приніс з собою. Під час дослідження письмових доказів, зокрема висновку експерта № 21/25 БД від 19.012023, відповідно до якого встановлено, що на дослідженій поверхні об`єкта №2 (клинок ножа, що був знайдений на кухні під час огляду 10.12.2022) виявлена кров людини, яка за груповою приналежністю може походити від потерпілої ОСОБА_6 , обвинувачений вказав саме на цей ніж, як такий, що був ним принесений та за допомогою якого він наніс удар потерпілій. Умислу на вбивство він не мав, а хотів лише завдати потерпілій тілесні ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_7 в підготовче судове засідання надала заяву, відповідно до якої просить судовий розгляд проводити без її участі, у зв`язку зі станом здоров`я. З позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди звертатися не буде. Однак 20.02.2023 особисто з`явилася в судове засідання та надала пояснення, відповідно до яких 10.12.2022 близько 24:00 год. до неї додому приїхали працівники поліції та повідомили, що її дочка ОСОБА_6 вбита. Безпосередньо на місце події її не допустили працівники поліції. Вважає, що ОСОБА_4 не причетний до смерті її дочки.

Також потерпіла ОСОБА_7 надала заяву, відповідно до якої претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, у зв`язку з чим просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його винуватість також повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:

показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою АДРЕСА_3 . 09.12.2022 він зателефонував своїм знайомим ОСОБА_9 та ОСОБА_6 та запросив їх до себе до дому, щоб разом провести вільний час. Після вживання ними алкогольних напоїв ОСОБА_9 та ОСОБА_6 залишилися у нього ночувати. Зранку наступного дня вони прокинулися та продовжили вживати алкогольні напої. В районі обіду до нього прийшов ОСОБА_4 , якого він також запросив до себе додому. Після цього вони вже усі в чотирьох продовжили вживати алкогольні напої. Згодом ОСОБА_9 а потім і він пішли спати до іншої кімнати будинку, а ОСОБА_4 та ОСОБА_6 продовжили святкувати, при цьому він чув розмови між ними на підвищених тонах. Прокинувшись близько 21:00 год. свідок ОСОБА_10 пішов до туалету та побачив ОСОБА_6 , яка лежала на спині на полу біля кімнати, в якій вони святкували. В цій же кімнаті на дивані спав ОСОБА_4 . Спочатку свідок подумав, що ОСОБА_6 спить, оскільки ні крові ні поранень на ній не бачив, однак коли він встановив, що вона холодна то зрозумів, що вона померла. Розбудивши ОСОБА_9 , він викликав поліцію. Кров в будинку він побачив перед входом в будинок вже коли приїхала поліція;

показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що 09.12.2022 до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_10 та запросив до себе до дому за адресою АДРЕСА_3 провести вільний час, пояснивши, що в нього в гостях вже перебуває ОСОБА_6 . Прибувши на місце вони втрьох почали вживати алкогольні напої та згодом залишилися ночувати. Прокинувшись зранку, вони продовжили вживати алкогольні напої. Приблизно о 17:00 до них завітав ОСОБА_4 , після чого вони вже усі в чотирьох продовжили вживати алкогольні напої. Згодом ОСОБА_9 а потім і ОСОБА_10 пішли спати до іншої кімнати будинку, а ОСОБА_4 та ОСОБА_6 продовжили святкувати. При цьому через сон свідок чув, як ОСОБА_10 , який лягав спати поруч говорив про крики між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Через деякий час його розбудив ОСОБА_10 та повідомив, що ОСОБА_6 лежить мертва. Оскільки ні крові, ні ран на тілі потерпілої він не бачив, то подумав, що вона померла внаслідок вживання алкоголю, оскільки остання постійно жалілася на проблеми з серцем. Кров побачив біля входу в будинок після прибуття поліції. Особисто він думає, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 міг статися конфлікт, оскільки йому відомо, що вони і раніше конфліктували;

показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що будинок, в якому сталися події за адресою АДРЕСА_3 належить йому та в ньому проживає його син - свідок по даній справі ОСОБА_10 . Особисто він не був безпосереднім свідком подій, пов`язаних зі смертю ОСОБА_6 ;

показаннями свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що він є батьком обвинуваченого. 10.12.2022 його син ОСОБА_4 повідомив його, що поїде в центр с. Шульгівки і після чого він його не бачив. Чи був у сина ніж він не знає. Особисто він не був безпосереднім свідком подій, пов`язаних зі смертю ОСОБА_6 ;

показаннями судового експерта ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що він 11.01.2023 на підставі постанови слідчого проводив судово-медичну експертизу по факту смерті ОСОБА_6 та ним було встановлено поміж іншого те, що після виникнення ушкоджень у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини потерпіла могла здійснювати активні дії в короткий проміжок часу. Зокрема він уточнив, що даний короткий проміжок часу він оцінює впродовж 3- 10 хвилин. При цьому у вказаний проміжок часу вона здатна була виконувати фізичні дії, в тому числі і переміщатися на ногах. На питання захисника, чим може бути пояснений той факт, що найбільша частина крові знаходиться біля входу, а на місці де знайшли тіло крові майже не було, експерт пояснив, що при даному характері поранення, основна маса крові зосереджується в грудній порожнині, а зовні витікає лише незначна її частина;

інформацією з електронного журналу єдиного обліку ВП № 10 ДРУП, в якій зазначено, що 11.12.2022 до чергової частини ВП № 10 ДРУП надійшло повідомлення від гр.. ОСОБА_10 про те, що за адресою АДРЕСА_4 він виявив труп ОСОБА_6 . Зі слів заявника він разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 вживали спиртні напої за вказаною адресою на протязі останніх трьох днів

( Т. 2 а.с. 5);

протоколом огляду місця події з фото таблицею від 10.12.2022, згідно якого слідчим СВ ВП №10 ДРУП лейтенантом поліції ОСОБА_14 під час огляду будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 виявлено труп ОСОБА_6 , на тілі якої виявлені ушкодження у вигляді косо-висхідної, лінійної рани, довжиною 2 см, яке розташоване на рівні лівої лопатки.Також були виявлені та вилучені кухонні ножі в кількості 6 шт., які поміщені до окремих паперових конвертів, 2 (два) скляних стакани, які поміщені до спеціального пакету НПУ № SUD 2042745, пляшка скляна з ємністю 0,5 л, яка до половини заповнена рідиною невідомого походження з надписом «AVIATOR», поміщена до спеціального пакету НПУ № SUD 2042746, сліди папілярних візерунків на 7 липких стрічках, які вилучено з вищевказаних стаканів, поміщені до спеціального пакету НПУ № SUD 1133077, змиви речовини бурого кольору з ножа, який виявлено поблизу трупа ОСОБА_6 , поміщені до паперового конверту, змиви речовини бурого кольору з поверхні підлоги у коридорі, які поміщені до паперового конверту.

( Т. 2 а.с. 7-26);

постановою слідчого та квитанцією № 303 про отримання на зберігання речових доказів, відповідно до яких речі, що були виявлені та вилучені в ході огляду місця події 10.12.2022 визнані речовими доказами та передані в кімнату зберігання речових доказів ВП №10 ДРУП, ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2022 на вказані речі накладено арешт

( Т. 2 а.с. 34-36, 40);

лікарським свідоцтвом про смерть №141 від 11.12.2022, відповідно до якого смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступила 10.12.2022 внаслідок нападу з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження у зв`язку з гострою крововтратою; ушкодження легенів та судин грудної порожнини; відкритої рани задньої стінки грудної клітини

( Т. 2 а.с. 46);

висновком судово-медичного експерта № 141-Е від 11.12.2022, згідно якого на тілі трупа ОСОБА_6 виявлені ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини: колото-різана рана у верхній третині лівої половини спини, яка переходить в раневий канал, що йде в напрямку ззаду наперед, зліва направо, незначно знизу вверх, по ходу ушкоджуючи шкіру, м`які тканини спини поблизу внутрішнього краю лівої лопатки, міжреберний проміжок 2-3 ребер ліворуч на межі лопаткової та коло хребтової ліній, пристінкову плевру в даному міжреберному проміжку, проникає в ліву плевральну порожнину наскрізно ушкоджуючи верхню частку лівої легені та задню стінку аорти в просвітку якої сліпо закінчується. Довжина раневого каналу близько 7см. В ушкоджених тканинах та органах по ходу раневого каналу темно- червоні крововиливи.

Дані ушкодження виникли прижиттєво за короткий проміжок часу до настання смерті від дії плаского предмету з колюче-ріжучими властивостями в склад якого входило залізо та кремній, що підтверджується характером виявлених ушкоджень.

Ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини яке явилося причиною смерті знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті і стосовно живих осіб відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3 „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Смерть ОСОБА_6 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням аорти, легені, що ускладнилось гострою крововтратою.

Ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини виникли внаслідок як неменш ніж однієї травмуючої дії плаского предмету з колюче-ріжучими властивостями.

Після виникнення ушкоджень у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини потерпіла могла здійснювати активні дії в короткий проміжок часу.

При судово-токсикологічному дослідженні крові виявлений етиловий спирт у концентрації 3,65 %, що відповідає тяжкому ступеню алкогольної інтоксикації

( Т. 2 а.с. 49-52);

протоколом затримання особи від 11.12.2022 та протоколом особистого огляду, згідно яких слідує, що під час затримання ОСОБА_4 було проведено його особистий огляд, під час якого вилучено його одяг, а саме: кофту сірого кольору з чорними вставками зі слідами РБК на правому рукаві. Вилучені речі постановою слідчого від 11.12.2022 визнані речовими доказами

( Т. 2 а.с. 68-80);

протоколом проведення слідчого експерименту від 11.12.2022 із застосуванням відеозапису, згідно якого підозрюваний ОСОБА_4 показав та пояснив на місці обставини, які відбулися 10.12.2022 за адресою: АДРЕСА_3 . Зокрема ОСОБА_4 пояснив, що 10.12.2022 він приїхав погостювати до свого знайомого ОСОБА_15 за вищезазначеною адресою. На час його приходу в гостях у ОСОБА_16 знаходився ОСОБА_17 та дівчина на ім`я ОСОБА_18 . Спочатку він спілкувався з ОСОБА_16 на вулиці, потім зайшли до його будинку. ОСОБА_18 ходила по будинку, ОСОБА_19 спав за столом. Він також сів до столу, з собою приніс сухарики, однак щоб їх відкрити дістав свого ножа, який був у його кишені а потім поклав його на стіл. Почали розпивати спиртні напої. Далі ОСОБА_20 разом пішов спати до кімнати, де подівся ОСОБА_19 не пам`ятає, а він залишився разом з ОСОБА_18 наодинці. Після чого у них з ОСОБА_18 виникла словесна сварка, під час якої вона спочатку нанесла йому удар долонею руки по обличчю, а потім встала із-за столу, підійшла до нього та продовжувала бити його та ображати. Він піднявся, поклав руки на її плечі, відштовхнув її від себе та розвернув до себе спиною та наніс їй ножем удар в область грудної клітини ззаду. Після чого ОСОБА_18 пішла до коридору, а він ліг спати на диван в даному приміщенні кімнати, а ніж викинув на підлогу

(т.2, а.с.106-108);

оглянутим в судовому засіданні диском, на якому зафіксований слідчий експеримент від 11.12.2022 за участю підозрюваного ОСОБА_4 , зміст якого в цілому відповідає протоколу проведення слідчого експерименту від 11.12.2022 за його участі

(т.2, а.с.110);

висновком експерта №141-1-Е від 17.01.2023, відповідно до якого встановлено, що враховуючи характер та локалізацію виявлених при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_6 у ушкоджень у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини можливо вказати, що механізм їх виникнення не суперечить даним протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4

(т.2, а.с.156-160)

висновком судово-трасологічної експертизи №СЕ-19/104-22/40375-Д від 22.12.2022, відповідно до якої були досліджені сліди папілярних узорів, що були від копійовані на липкі стрічки з двох вилучених стаканів під час огляду місця події 11.12.2022. Серед іншого встановлено, що слід пальця руки найбільшими розмірами 17*32 мм, зафіксований на відрізку липкої стрічки 20*34 мм, залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_4

(т.2, а.с.115-131);

протоколом огляду з фото таблицею 14.12.2022, згідно якого слідчим у приміщенні КЗ «Дніпровського обласного бюро СМЕ» ДОР Діпровського районного відділення смт Петриківка виявлено та вилучено одяг трупа ОСОБА_6 : футболка жіноча, труси жіночі, зрізи нігтьових пластин. Вилучені речі постановою слідчого визнані речовими доказами

(т.2, а.с. 132-138);

висновком судово - психіатричного експерта № 7 від 05.01.2023, згідно якого у ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів.

Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.

Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.

(т.2, а.с.141-143);

висновком експерта № 21/25 БД від 19.012023, відповідно до якого встановлено, що на дослідженій поверхні об`єкта №2 (клинок ножа, що був знайдений на кухні під час огляду 10.12.2022) виявлена кров людини, яка за груповою приналежністю може походити від потерпілої ОСОБА_6

(т.2, а.с. 162-173);

висновком експерта № 21/30 БД від 16.012023, відповідно до якого встановлено, що на дослідженій поверхні змиву з поверхні підлоги з коридору будинку виявлена кров людини, яка за груповою приналежністю може походити від потерпілої ОСОБА_6

(т.2, а.с. 197-200);

висновком експерта № 21/31 БД від 19.012023, відповідно до якого встановлено, що на дослідженій поверхні верхнього одягу - майці ОСОБА_6 виявлена кров людини, походження якої від потерпілої ОСОБА_6 не виключається

(т.2, а.с. 202-205);

висновком експерта № 21/32 БД від 11.012023, відповідно до якого встановлено, що на дослідженій поверхні кофті, вилученої під час затримання підозрюваного ОСОБА_4 виявлена кров людини, яка за груповою приналежністю може походити від потерпілої ОСОБА_6

(т.2, а.с. 207-211);

висновком експерта № 133-МК від 17.01.2023, відповідно до якого встановлено, що ушкодження на шматку шкіри з задньої лівої поверхні грудної клітки від трупа ОСОБА_6 могло бути заподіяне клинком представленого на експертизу ножа, умовно позначеного №1, і не могли бути заподіяне клинком пердставлених ножів, умовно позначених №№2-6

Крім того в судовому засіданні були досліджені характеризуючи матеріали на обвинуваченого (т.2, а.с.87-98)

Суд не бере до уваги:

висновок експерта від 10.01.2023 року №21/26-БД (т.2, а.с.175-178), згідно якого не встановлено крові, клітини з драми, мікрочастинок з тканини людини в піднігтьовому вмісті із пальців руки ОСОБА_6 ;

висновок експерта від 19.01.2023 року №21/27-БД (т.2, а.с.180-186), згідно якого походження виявлених в піднігтьовому вмісті із пальців руки ОСОБА_4 слідів крові від ОСОБА_6 виключається;

висновок експерта від 06.01.2023 року №21/28-БД (т.2, а.с.188-190), згідно якого не встановлено наявності крові на змивах з долонь рук ОСОБА_9 ;

висновок експерта від 12.01.2023 року №21/29-БД (т.2, а.с.192-195), згідно якого не встановлено наявності крові на змивах з долонь рук ОСОБА_4 ;

висновок експерта від 04.01.2023 року №21/33-БД (т.2, а.с.213-215), згідно якого не встановлено наявності крові на змивах з долонь рук ОСОБА_10 .

Дані висновки не доводить жодних обставин, що мають значення для кримінального провадження, так як в них відсутні відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України повністю доведена, та його дії необхідно кваліфікувати як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з наступних підстав.

Статтею 115 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Так, об`єктивна сторона протиправного заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_4 , що мало місце 10.12.2022 підтверджується:

показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , відповідно до яких встановлено, що після того як останні пішли спати в іншу кімнати, з потерпілою ОСОБА_6 залишався саме ОСОБА_4 та інших осіб в будинку не було;

речовим доказом: ножем, який було виявлено на місці події та позначено табличкою під №6, який згідно висновку експерта № 21/25 БД від 19.012023 містить сліди крові належні потерпілій ОСОБА_6 та саме яким згідно висновку експерта № 133-МК від 17.01.2023 було нанесене тілесне ушкодження потерпілій;

протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 та додатковим висновком експерта №141-1-Е від 17.01.2023, проведеного за його результатами, а також поясненнями обвинуваченого в судовому засіданні, відповідно до яких встановлено механізм нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілій вищезазначеним знаряддям вбивства.

Настання наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, що призвели до смерті ОСОБА_6 та існування причинного зв`язку між ними та діями ОСОБА_4 , підтверджується висновком судово-медичного експерта № 141-Е від 11.12.2022, згідно якого встановлено, що ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини яке явилося причиною смерті знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

З суб`єктивної сторони умисне вбивство, передбачене ч.1 ст. 115 КК України, може бути вчинене з прямим умислом, тобто коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає її настання, або з непрямим умислом - коли особа хоча і не бажає настання смерті іншої людини, але свідомо припускає її настання.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Про направленість умислу обвинуваченого ОСОБА_4 на умисне вбивство потерпілої ОСОБА_6 вказують наступні обставини: 1) обране ним знаряддя заподіяння тілесних ушкоджень, а саме: ніж принесений обвинуваченим з собою та який є предметом з підвищеними травмуючими властивостями; 2) характер та тяжкість тілесного ушкодження нанесене потерпілій, яке є тяжким, як небезпечним для життя в момент заподіяння; 3) локалізація тілесних ушкоджень в ділянці грудної клітки, тобто в місці розташування життєво важливих органів.

Про відсутність прямого умислу на вбивство у обвинуваченого ОСОБА_4 свідчать як самі пояснення останнього, який пояснив, що не хотів спричинити смерть ОСОБА_6 , так і досліджені судом докази, жоден з яких не вказує на наявність прямого умислу.

Разом з тим, встановлені вище судом спосіб, знаряддя злочину, характер і локалізація тілесних ушкоджень свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_4 , наносячи потерпілій тілесне ушкодження за допомогою предмету з підвищеними травмуючими властивостями в область спини, де розміщені життєво важливі органи, не міг не усвідомлювати, що внаслідок таких дій може настати смерть потерпілої ОСОБА_6 , що свідчить про наявність в його діях непрямого умислу щодо настання смерті останньої.

Суд не виключає тієї обставини, що під час вчинення умисного вбивства потерпілої ОСОБА_6 , обвинувачений діяв в стані хвилювання, що був пов`язаний з конфліктом між ним та потерпілою та про який він вказав в судовому засіданні. Але такий стан має місце в багатьох випадках вчинення вбивства на ґрунті особистих неприязних відносин. Натомість об`єктивних даних про перебування обвинуваченого в стані сильного душевного хвилювання, матеріали кримінального провадження не містять, а висновок судово - психіатричного експерта вказує на те, що обвинувачений в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння не виявив ознак будь-якого тимчасового розладу душевної діяльності та міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.

Сторона захисту, посилаючись на те, що обвинуваченим ОСОБА_4 був нанесений лише один удар, після чого потерпіла, згідно пояснень експерта ОСОБА_13 , здатна була виконувати фізичні дії, в тому числі і переміщатися на ногах на протязі 3-10 хвилин, а обвинувачений не продовжував при цьому вчиняти дії направлені на позбавлення її життя, вважає, що в діях ОСОБА_4 не було умислу на вбивство, а лише на завдання тілесних ушкоджень, а отже його дії слід перекваліфікувати на ч. 2 ст.121 КК України.

Щодо посилання сторони захисту на необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого на ч. 2 ст.121 КК України, суд зазначає наступне.

Тілесні ушкодження - це протиправне і винне порушення анатомічної цілості тканин, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів.

Небезпечними для життя є ушкодження, які в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і які без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, має місце тоді, коли в результаті описаного у ч. 1 ст. 121 КК України діяння настає смерть потерпілого. Особливістю цього кваліфікованого виду умисного тяжкого тілесного ушкодження є те, що у ньому присутні два суспільно небезпечні наслідки (первинний - тяжкі тілесні ушкодження і похідний - смерть), психічне ставлення до яких з боку винного є різним. До заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження він ставиться умисно, а до настання смерті потерпілого від такого ушкодження - необережно. При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Для відмежування умисного вбивства від заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, слід ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Відповідно до Узагальнення судової практики розгляду кримінальних проваджень щодо злочинів проти життя і здоров`я особи за 2014 рік, здійсненого Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних та кримінальних справ 03.06.2016 року, визначаючи форму вини, якою характеризується позбавлення життя потерпілого, судам необхідно виходити з обставин, встановлених під час кримінального провадження, зокрема: характеру дій підсудного, внаслідок яких потерпілого позбавлено життя; обстановки, яка передувала вчиненню злочину, знаряддя злочину; локалізації тілесних ушкоджень; поведінки підсудного стосовно потерпілого до та після вчинення злочину. При цьому доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Критерієм розмежування складів злочинів, передбачених ст. 115 ч. 1 та ст. 121 ч. 2 КК України є суб`єктивна сторона ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій в разі умисного вбивства умислом винного охоплюється позбавлення потерпілого життя, а в разі умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, має місце умисел на заподіяння лише тілесних ушкоджень, тоді як смерть потерпілого не охоплюється умислом обвинуваченого.

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 02 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. У контексті наведеного умисне нанесення лише одного удару ножем може свідчити про умисел на позбавлення особи життя з огляду на його локалізацію та поведінку підсудного після вчинення злочину. Зокрема, нанесення одного удару ножем саме у життєво важливий орган людини грудну клітку, яке супроводжувалось ненаданням медичної допомоги потерпілому та забороною іншим особам викликати для нього швидку медичну допомогу, обґрунтовано може бути оцінено як бажання настання смерті потерпілого, тобто як ознака суб`єктивної сторони складу такого злочину, як умисне вбивство.

Натомість, за інших обставин вчинення злочину шляхом нанесення одного удару ножем в життєво - важливий орган має іншу правову оцінку.

Так за висновком експертизи № 141-Е від 11.01.2023 року смерть ОСОБА_6 настала від одиночного проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням аорти, легені, що ускладнилось гострою крововтратою.

Умисне поранення життєво важливих органів потерпілого, внаслідок чого сталася смерть, судова практика розцінює як свідчення умислу винного на позбавлення життя і кваліфікує такі дії як умисне вбивство. При цьому, вбивство, яке було наслідком дій особи, котра хоча й не ставила собі за мету позбавлення життя, але байдуже ставилася до такого наслідку, можливість якого вона свідомо допускала, має кваліфікуватися як умисне вбивство.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 після нанесення потерпілій ножем тілесного ушкодження в спину, тобто в область, де знаходяться життєво важливі органи людини, не вчинив жодних дій, направлених на виправлення ситуації, зокрема не намагався надати їй медичну допомогу, викликати швидку тощо, натомість проявив абсолютну байдужість, оскільки відразу ж ліг спати, зовсім не переймаючись подальшою долею пораненої ним особи.

Таким чином, за встановленими в судовому засіданні обставинами нанесення тілесного ушкодження, зокрема такими як знаряддя злочину, локалізація тілесного ушкодження та поведінку підсудного після вчинення злочину, суд вважає, що існують беззаперечні підстави стверджувати про наявність в діях обвинуваченого саме складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а підстави для перекваліфікації їх на ч. 2 ст. 121 КК України, на що наполягає сторона захисту, відсутні.

Суд також вважає, що не заслуговує на увагу позиція потерпілої ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_4 не причетний до смерті її дочки, адже його вина повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами. Жодних доказів, які б могли спростувати такий висновок суду матеріали справи не містять, клопотань про їх дослідження в судовому засіданні жодним учасником судового розгляду не заявлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, яка раніше в силу ст.. 89 КК України не судимий, не одружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади в результаті вживання психоактивних речовин, посередньо характеризується за місцем мешкання.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому факт вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння підтверджується як самими поясненнями обвинуваченого ОСОБА_4 так і поясненнями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 .

З огляду на викладене, з урахуванням обставин справи, відношення обвинуваченого до вчиненого, а також приймаючи позицію потерпілої по справі ОСОБА_7 щодо мінімізації покарання, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції статті закону, встановленої Особливою частиною КК України за вчинений злочин у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі. Виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, чи його відбування, судом не встановлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 необхідно обчислювати з 11.12.2022 року, тобто з дня фактичного затримання.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2022, необхідно скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк обчислення покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання - з 11 грудня 2022 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11.12.2022.

Речові докази:

- кухонні ножі в кількості 6 шт., 2 (два) скляних стакани, пляшка скляна з ємністю 0,5 л, яка до половини заповнена рідиною невідомого походження з надписом «AVIATOR», сліди папілярних візерунків на 7 липких стрічках, які вилучено з вищевказаних стаканів, змиви речовини бурого кольору з ножа, який виявлено поблизу трупа ОСОБА_6 , змиви речовини бурого кольору з поверхні підлоги у коридорі, футболка жіноча, труси жіночі, зрізи нігтьових пластин знищити; кофту сірого кольору з чорними вставками зі слідами РБК на правому рукаві повернути за належністю ОСОБА_4 , решту речових доказів зберігати в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1