Номер провадження: 11-кп/813/845/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах засудженого ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 18.11.2020 року, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у кримінальному провадженні №0000431 від 29 серпня 2020 року,

установив

Оскаржуваним вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.11.2020 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 45 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 765 (сімсот шістдесят п`ять) грн.
Згідно оскаржуваного вироку:
Органом дізнання встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.
ОСОБА_8 , перебуваючи близько 22.00 години, 23 серпня 2020 року біля супермаркету «МЕТРО», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога,307/1, на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході раптово виниклого словесного конфлікту з раніше знайомою йому ОСОБА_9 , а також з раніше незнайомим ОСОБА_10 , діючи з умислом на спричинення останнім тілесних ушкоджень, наніс:
- один удар кистю руки, стиснутої в кулак, в область правої надбрівної дуги ОСОБА_9 , чим спричинив їй визнані в якості легких тілесних ушкоджень закриту черепно-мозкову травму у формі струсу головного мозку, забійну рану в області правої надбрівної дуги, які кожен окремо, так і в сукупності не були небезпечними для життя та мали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб;
- один удар кистю руки стиснутою в кулак, в область голови ОСОБА_10 , чим спричинив тому визнаний в якості легкого тілесного ушкодження синець голови, який не був небезпечними для життя та мав незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб.
Вимоги клопотання та узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , діючий в інтересах засудженого ОСОБА_8 , категорично не згоден із вироком та вважає його незаконним та необґрунтованим.
Крім того, апеляційна скарга адвоката містить в собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції, яке мотивує тим, що копію оскаржуваного рішення обвинуваченим отримано лише 25.11.2021 року під час ознайомлення із матеріалами справи та з урахуванням вихідних та святкових днів 28.12.2021 року звернувся до суду з апеляційною скаргою.

До початку судового засідання апеляційного суду, від представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 надійшли заперечення на клопотання захисника обвинуваченого, в яких останній вважає доводи сторони захисту необґрунтованими та просить залишити таке клопотання без задоволення.

Засуджений ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, причин своєї неявки не повідомив, а тому, за згодою учасників судового провадження, розгляд клопотання сторони захисту проводиться без його участі.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги
В судовому засіданні апеляційного суду:
захисник обвинуваченого просив задовольнити клопотання та поновити засудженому ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції;
прокурор, заперечував проти клопотання захисника та просив його залишити без задоволення.
Мотиви апеляційного суду
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.
Вирішуючи питання про поновлення строку, апеляційний суд виходить з таких обставин.
Оскаржуваний вирок постановлений 18.11.2020 року у відповідності до ст.с. 381 -382 КПК України у спрощеному провадженні щодо кримінальних проступків.
28.12.2021 року адвокат ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 18.11.2020 року, яка містить в собі клопотання про поновлення засудженому ОСОБА_8 строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції.
Пропущений із поважних причин строк, відповідно до ст. 117 КПК України, повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поняття поважної причини за своїм характером є оціночним. Усталена судова практика скеровує суд, що такими причинами вважають стихійні лиха, що викликані силами природи (землетрус, повінь, злива, зсув, ураган тощо), хворобу, тривале відрядження, смерть близьких, інші трагічні та непередбачені події в житті людини, тобто це обставини, які не залежать від заінтересованої особи і завадили їй здійснити у встановлений законом строк певні дії. Слід зазначити, що перешкода, яка не дозволяє вчинити в строк процесуальну дію, може носити як фактичний (хвороба, стихійне лихо тощо), так і юридичний характер (несвоєчасне вручення копії процесуальних документів тощо).
Доводи сторони захисту які містяться в клопотанні апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Так, в обґрунтування клопотання про поновлення строку, адвокат зазначає, що копію оскаржуваного вироку ОСОБА_12 не отримував, зі змістом вироку був ознайомлений лише 25.11.2021 року.
Апеляційним судом досліджені матеріали провадження, які спростовують твердження, що засуджений ОСОБА_8 не був обізнаний щодо постановленого відносно нього вироку, з огляду на те, що ОСОБА_8 ще 13.01.2021 року сплатив штраф, призначений вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.11.2020 року (а.п.31).
Крім того, з матеріалів судового провадження вбачається, що обвинувачений та його адвокат надали письмову згоду щодо розгляду обвинувального акту без їх участі у спрощеному порядку, адже обвинувачений ОСОБА_8 визнає свою вину, не оспорює встановлені досудовим розслідування обставини, про що в матеріалах провадження наявна відповідна розписка та заява (а.п.12-14).

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 достеменно знав про розгляд обвинувального акту Суворовським судом, однак з цього моменту втратив інтерес до справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає обставин, які можуть свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки хоча обвинувачений і не був присутній в судовому засіданні при розгляді обвинувального акту, однак йому було відомо результат розгляду справи, так як ним виконане покарання, призначене оскаржуваним вироком суду першої інстанції.
Отже, аналізуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що засуджений ОСОБА_8 мав можливість подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, оскільки він не був обмежений у правах та доступі до інформаційних благ.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, у якій вона є стороною.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Апеляційний суд, також приймає до уваги рішення Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), у якому суд постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, приймаючи рішення про поновлення пропущеного строку на оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушують принцип правової визначеності та право на справедливий судовий розгляд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції.
Отже, апеляційним судом встановлено, що причини поновлення строку оскарження на які посилається захисник засудженого, не виправдовують втручання у принцип правової визначеності.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах засудженого ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 18.11.2020 року, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, задоволенню не підлягає, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню на підставі п.4 ч.3 ст.399 КПК України.
Керуючись ст.ст. 117, 376, 395, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив

У задоволенні клопотанняадвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах захисту засудженого ОСОБА_8 про поновлення засудженому ОСОБА_8 строку на апеляційне оскарження вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 18.11.2020 року, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у кримінальному провадженні №0000431 від 29 серпня 2020 року - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4