СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1382/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2022 року за №0001887, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.12.2020 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
- 19.09.2022 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
потерпіла - ФОП " ОСОБА_5 ", -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 22.07.2022 року приблизно о 14 год. 32 хв., знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , з метою обернення чужого майна на свою користь та особистого збагачення, вирішив таємно викрасти чуже майно з даного магазину.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 22.07.2022 року приблизно о 14 год. 32 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у торговій залі вказаного магазину, пройшов до відділу з портативними музичними колонками, які вирішив таємно викрасти. При цьому, пересвідчившись, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, повторно викрав з полиці товар, що належить ФОП « ОСОБА_5 », а саме: «колонка Bluetooth «Gelius» GP-BS1001» у кількості 1 шт., вартість якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2264 від 14.09.2022 року, становить 499 грн.
Сховавши викрадене майно до власного карману шортів, ОСОБА_3 перетнув лінію кас з вищезазначеним неоплаченим товаром та вийшов з магазину, після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 22.07.2022 року приблизно о 14 год. 32 хв. вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно та в умовах воєнного стану, а тому його дії кваліфікуєза ч. 4 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини; наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він неодружений, не працює; під наглядом у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність; раніше неодноразово судимий.
З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства і тому обирає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, встановленої для даного виду покарання, не вбачаючи підстав для можливості його виправлення без реального відбування покарання або застосування більш м`якого виду покарання.
Враховуючи, що ОСОБА_3 вказане кримінальне правопорушення вчинив до постановлення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 19.09.2022 року, остаточне покарання слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, а саме шляхом часткового складання призначених покарань. У строк покарання зарахувати строк його перебування під вартою за попереднім вироком за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Питання про судові витрати слід вирішити у відповідності до ст. 124 КПК України.
Речові докази відсутні, цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Святошинського районного суду м. Києва від 19.09.2022 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
За правилами ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_3 зарахувати строк його перебування під вартою за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 19.09.2022 року починаючи з 21.02.2022 по 21.04.2022 року.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у вигляді цілодобового домашнього арешту до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На підставі ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави відшкодування судових витрат за проведення експертизи №2264 від 14.09.2022 року в розмірі 170 (сто сімдесят) грн.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1