У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05 " квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2023 року, якою в межах кримінального провадження № 0000012 від 16.02.2023 накладено арешт на майно.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2023 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході обшуку 22.02.2023 автомобіля марки «KIA» модель «Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме на грошові кошти, паливні картки та транспортний засіб, перелік яких міститься в резолютивній частині оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно вилучене в ході обшуку автомобіля марки «KIA» модель «Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 у кримінальному провадженні № 0000012.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вказує, що в ухвалі зазначено про надання дозволу на виявлення та вилучення документів, а також грошових коштів на загальну суму 900 доларів США, переданих ОСОБА_7 в якості першої частини неправомірної вигоди з відповідними номерами, серед яких банкнота номіналом 100 доларів США. При цьому вказує, що зазначена банкнота прямо вказана в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, а тому немає необхідності накладення на неї арешту, оскільки вона є тимчасово вилученим майном.

Окрім того, апелянт звертає увагу на те, що тимчасове вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадку, передбаченому ч.6 ст.173 КПК України.

Наголошує, що клопотання надійшло 24.02.2023, а оскаржувана ухвала постановлена 28.02.2023, тобто з порушенням строку, передбаченого законом.

Крім того, вказує, що слідчий суддя не мотивував, чому тимчасово вилучені під час обшуку автомобіля речі та документи, а також автомобіль та ключі до нього, є речовими доказами та яким саме ознакам речових доказів вони відповідають.

Окрім того, слідчий суддя в порушення ч.4 та 5 ст.173 КПК України не застосував щодо автомобіля «KIA» найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а саме заборону, обмеження розпоряджатися або користування автомобілем та не вказав в ухвалі порядок її виконання щодо арешту зазначеного автомобілю.

Встановлені слідчим суддею обставини.

У провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000012 від 16.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.

22.02.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за правовою кваліфікацією ч.3 ст.368 КК України.

24.02.2023 старший слідчий управління ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене 22.02.2023 в ході обшуку автомобіля марки «KIA», державний номер НОМЕР_2 .

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив, що вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також на нього слід накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

Позиції провадження учасників судового.

Захисник підтримав апеляційну скаргу.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень і обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд встановив таке.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000012 від 16.02.2023.

22.02.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

22.02.2023 в ході проведення обшуку автомобіля марки «KIA» модель «Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , виявлено та вилучено: банкнота номіналом 100 доларів США ; 1100 доларів США; грошові кошти 5781 грн.; дві паливні картки підприємства «WOG», паливні картки підприємства «АВІАС», 64 картки об`ємом 20 л кожна; транспортний засіб марки «KIA» модель «Sorento», ключі від транспортного засобу марки «KIA», 2 шт.

Звернення з клопотанням про арешт майна обумовлено необхідністю забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкцією ч.3 ст.368 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна, а завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як передбачено п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ці вимоги закону враховані при прийнятті слідчим суддею рішення.

На думку суду, у клопотанні слідчого міститься достатнє обґрунтування щодо необхідності арешту майна, та є достатні підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для проведення повного та всебічного досудового розслідування кримінального провадження, тобто відповідно до вимог ч. 1 ст.98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.

Постановою старшого слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_8 від 22.02.2023 вилучене в ході обшуку майно визнано речовими доказами.

Санкцією ч.3 ст.368 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Метою вилучення в ході обшуку та арешту майна, а саме грошових коштів, паливних карток, транспортного засобу та ключів від транспортного засобу, є забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

За такого, висновки слідчого суддів про необхідність накладення арешту на зазначене майно є вмотивованими. Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Посилання апелянта на порушення строків розгляду клопотання слідчим суддею, встановлених ч.6 с. 173 КПК, як на підставу для скасування ухвали слідчого суддя, не є слушними. Так, хоча клопотання і розглянуто слідчим суддею понад строки, встановлені законом, але такі процесуальні порушення не є істотними і не впливають на підстави для накладення арешту на майно.

З огляду на наведене, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 407 ч.3, 422, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2023 року про накладення арешту на майно - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9