Справа № 216/5252/22
Провадження № 1-кс/216/1997/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цюрупинська Херсонської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймав посаду інспектора гранатометника 2 комендантської групи комендантського відділення НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому званні «головний сержант», раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні № 0000033 від 25 березня 2022 року,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,
підозрюваний ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
21 листопада 2022 року до суду надійшло вказане клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване таким.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 07.07.2021 за №343-ОС головного сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора гранатометника 2 комендантської групи комендантського відділення цього ж прикордонного загону.
Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
З 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, з часу видання Президентом України Указу №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердження його Законом України №2102-IX Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та до теперішнього часу, відповідно до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» почав діяти воєнний стан в України.
Відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, головний сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Разом з цим, головний сержант ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.
Так, проходячи військову службу та будучи забезпечений речовим, грошовим, продовольчим та іншими видами забезпечення, 24 лютого 2022 року головний сержант ОСОБА_5 вирішив самовільно залишити розташування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України з метою тимчасово ухилитись від військової служби, мотивуючи свої дії сімейними обставинами та не бажанням приймати участь в бойових діях.
Реалізуючи свій злочинний умисел, головний сержант ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення статутних вимог, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та приймати участь у бойових діях, 24 лютого 2022 року самовільно залишив розташування НОМЕР_1 прикордонного загону, який дислокувався за адресою: АДРЕСА_1 , та, як наслідок, ухилився від військової служби до 19 листопада 2022 року, коли був затриманий, в порядку статті 208 КПК України, після деокупації м. Херсон від збройних сил рф.
Того ж дня, головний сержант ОСОБА_5 убув до місця свого проживання у м. Херсон, де ухилявся від військової служби.
В період з 24 лютого по 19 листопада 2022 року головний сержант ОСОБА_5 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживав жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього. При цьому, головний сержант ОСОБА_5 документів, підтверджуючих поважність та законність відсутності на військової службі, до військової частини не надавав.
В подальшому, після деокупації м. Херсон від збройних сил рф 19 листопада 2022 року головного сержанта ОСОБА_5 було затримано правоохоронними органами, а порядку статті 208 КПК України.
19.11.2022 року слідчим третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні повідомлено про підозру головному сержанту ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України
Встановлені під час досудового розслідування обставини, які підтверджуються доданими до цього клопотання матеріалами, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 указаного кримінального правопорушення та існування ризиків, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та побоюючись суворого покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Посилаючись на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання існуючим ризикам, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи у даному випадку є недостатніми та за положеннями ч. 7 ст. 176 КПК України до підозрюваного має застосовуватись виключно такий запобіжний захід.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 клопотання слідчого підтримав і просив задовольнити з наведених у ньому підстав.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисниця ОСОБА_7 , кожен окремо, проти задоволення вказаного клопотання категорично заперечували та просили відмовити в застосуванні такого запобіжного заходу, посилаючись на конкретні обставини справи та особу підозрюваного, зокрема, необґрунтованість підозри, недоведеність існування заявлених ризиків, наявність в останнього родини, перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей, перше притягнення до кримінальної відповідальності, наявність зареєстрованого та постійного місця проживання.
Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Разом з тим частиною 3 ст. 194 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує таке.
Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.
Слідчим суддею встановлено, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000033 від 25.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
19.11.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав.
При цьому обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на даній стадії кримінального провадження підтверджується такими матеріалами: витягом з ЄРДР цього кримінального провадження; копіями протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , копією наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_13 про призначення службового розслідування від 13.08.2022 року відносно ОСОБА_14 ; копією рапорту начальника комендантського відділення ОСОБА_15 від 14.08.2022 року; копією висновку службового розслідування за фактом можливого неналежного виконання службових обов`язків з боку інспектора гранатометника 2 комендантської групи комендантського відділення головного сержанта ОСОБА_14 від 11.09.2022 року.
З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.
Разом з тим слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Вирішуючи питання щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та наведених у клопотанні ризиків, слідчий суддя бере до уваги таке.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.
При цьому підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 .
Оцінивши на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів всі обставини в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що наведені в клопотанні ризики об`єктивно існують з огляду на таке.
Положеннями статті 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Так, згідно з вимогами статті 184 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний у клопотанні про застосування запобіжного заходу навести обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, а також додати до цього клопотання копії матеріалів, якими він обґрунтовує доводи клопотання, та перелік свідків, яких вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу.
Однак за змістом клопотання слідчого можна лише припустити, що єдиною обставиною, на підставі якої останній встановив заявлені ним ризики, є передбачене законом покарання за інкримінований підозрюваному злочин, без наведення при цьому будь-яких інших обставин, їх аналізу та відповідних висновків і без посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Водночас слідчим не додано до клопотання жодних доказів на підтвердження наявності ризиків, зазначених ним у клопотанні.
Під час розгляду вказаного клопотання прокурор у судовому засіданні цих недоліків також не усунув і не надав слідчому судді належних, достатніх та переконливих доказів на підтвердження реального існування ризиків, заявлених ним щодо підозрюваного ОСОБА_5 .
Разом з тим всі заявлені стороною обвинувачення ризики спростовується слушними аргументами сторони захисту про відсутність будь-яких відомостей стосовно неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
З огляду на все наведене вище слідчий суддя дійшов висновку, що під час розгляду цього клопотання прокурором не доведено наявності обставин, передбачених пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, оскільки наведений стороною обвинувачення перелік передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків сам по собі не свідчить про об`єктивне існування таких ризиків без належного обґрунтування та підтвердження їх реальності відповідними доказами, тому підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу відсутні.
При цьому слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до положень ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора та суду в цьому кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 176-179, 184, 193, 194, 198, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_3 , погодженого прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора та суду в цьому кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений та оголошений 25 листопада 2022 року об 11.00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1