Провадження № 1-кс/686/1778/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, учня ДНЗ «Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей», раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000417,

встановив:

27.02.2023 року старший слідчий ВРЗЗС СУ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, посилаючись на те, що існують, передбачені ст.177 КПК України, ризики переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що «24.08.2022 близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у с.Федірки Хмельницького району, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, завдали потерпілому ОСОБА_8 фізичного болю після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 висунули вимогу передачі їм коштів в сумі 500 доларів США за вигаданий борг, пов`язаний з пошкодженням автомобіля ВАЗ 2101, який на праві приватної власності належав ОСОБА_9 , та яким користувався потерпілий, при цьому повідомили, що у випадку ненадання йому таких коштів, вони спричинять тілесні ушкодження потерпілому.

Так, потерпілий, сприймаючи погрози ОСОБА_7 та ОСОБА_6 як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я, погодився на незаконні вимоги останніх.

Надалі, 21.10.2022 близько 15 год. 15 хв. ОСОБА_7 зустрівся із ОСОБА_8 , поряд із перехрестям вулиць Смотрицького та Музейної у м. Волочиськ Хмельницької області, та, продовжуючи свої злочинні дії, направленні на заволодіння грошовими коштами потерпілого, висловив в усній формі повторну вимогу про необхідність надати йому грошові кошти.

Також, 11.11.2022 близько 15 год. 15 хв. ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_8 , біля магазину продукти, що по вул.Пушкіна, 5, у м. Волочиськ, та продовжуючи свої злочинні дії, направленні на заволодіння грошовими коштами потерпілого, висловив в усній формі повторну вимогу про необхідність надати йому грошові кошти, та пригрозив, в разі не надання грошових коштів, нанесенням потерпілому тілесних ушкоджень.

Крім того, 01.12.2022 близько 12 год. 40 хв. ОСОБА_7 зустрівся із ОСОБА_8 , поряд із гаражним приміщенням по АДРЕСА_2 , та, продовжуючи свої злочинні дії на заволодіння грошовими коштами потерпілого, висловив чергову вимогу про необхідність надати йому грошові кошти.

Надалі, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , домовився по телефону з ОСОБА_8 про зустріч та 11.01.2022 близько 14 години 10 хвилин зустрівся із ним поряд із КПП ПП «ТРАНС АВТО Д», що по вул.Запорізькій, 7, у м.Волочиськ Хмельницької області, де потерпілий, побоюючись за своє життя та здоров`я, передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 8 000 гривень, які той поклав у нішу під магнітолою в автомобілі марки ВАЗ 2170, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому приїхав на місце зустрічі.

Після отримання грошових коштів, ОСОБА_7 був викритий працівниками поліції, а отримані незаконним шляхом грошові кошти вилучені.

Крім того, 24.08.2022, близько 08 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у с.Федірки Хмельницького району Хмельницької області з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , після завдання потерпілому ОСОБА_8 фізичного болю, шляхом нанесення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ударів у різні частини тіла потерпілого та висунення незаконної вимоги про передачу на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 500 доларів США, в супереч волі потерпілого, із застосуванням фізичної сили, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 помістили ОСОБА_8 у багажник автомобіля ВАЗ 2101, який належав на праві приватної власності ОСОБА_9 , закрили кришку багажника, та ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що потерпілий перебуває проти своєї волі у багажнику автомобіля, що належить ОСОБА_9 , не має можливості вільно пересуватися та покинути місце перебування, сів за кермо власного автомобіля, провіз ОСОБА_8 у багажнику з с.Федірки у м.Волочиськ Хмельницького району Хмельницької області, чим завдав потерпілому фізичних страждань в умовах небезпечних для життя та здоров`я потерпілого, незаконно позбавивши його волі.

23.02.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.146 КК України.

Слідчий у клопотанні просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце його проживання цілодобово, з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, утримуватись від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.»

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороню залишати місце проживання у нічний час, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2 ст. 181 КПК України).

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 000417 від 28.09.2022 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.146 КК України.

23.02.2023 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.146 КК України.

Твердження захисника щодо необґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки на первинній стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а представлені слідчим докази (протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_8 від 27.09.2022 р.; протоколи допитів потерпілого ОСОБА_8 від 28.09.2022 р. та від 10.12.2022 р.; протокол огляду грошових коштів від 11.01.2023 р.; протокол обшуку від 11.01.2023 р.; протоколи допитів свідків: ОСОБА_10 від 11.01.2023 р., ОСОБА_8 від 20.01.2023 р., ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 19.01.2023 р., ОСОБА_13 від 23.01.2023 р. та інші матеріали кримінального провадження), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.146 КК України.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення правопорушення, не встановлено.

При цьому слідчий суддя керується поняттям «обґрунтованості підозри», яка сформована практикою Європейського суду з прав людини та яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Зокрема, у своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Долучені до матеріалів клопотання докази об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваного до інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження.

Санкція ч.4 ст.189 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як особливо тяжкий, санкція ч.2 ст.146 КК України передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, тобто, даний злочин є нетяжким.

З наданих матеріалів убачається, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за одне з яких (ч.4 ст.189 КК України) передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час свідки та потерпілий судом не допитані, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

Отже, прокурором та слідчим доведено, що на даній стадії досудового розслідування існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, позитивно характеризується, навчається ДНЗ «Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей», має постійне місце проживання, родину. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або обрання більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів.

За таких обставин, враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати його місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, цілодобово, з покладенням зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою та обов`язку, передбаченого ст.194 КПК України, зокрема: утриматись від спілкування зі свідками, потерпілим та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, адже лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання в нічний час, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, впливу на свідків та потерпілого. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочинів, які інкримінується підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання в нічний час, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Оцінюючи аргумент сторони захисту, що ОСОБА_6 є учнем ДНЗ «Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей» та йому потрібно відвідувати вказаний навчальний заклад, оскільки практичні зайняття в процесі навчання тричі на тиждень проводяться очно, тому підозрюваний, перебуваючи цілодобово під домашнім арештом, не зможе навчатись, слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_6 в судовому засіданні, без вивчення довідки-характеристики із вказаного навчального закладу, навіть не зміг пригадати назву закладу, в якому навчається, та не зміг пригадати, коли саме він востаннє відвідував практичні зайняття під час навчання. Окрім того, перебування підозрюваного під домашнім арештом, жодним чином не порушить право ОСОБА_6 на отримання освіти, оскільки він має змогу навчатись дистанційно, а також не позбавлений можливості залишати своє житло, отримавши дозвіл слідчого чи прокурора, на стадії досудового розслідування, або суду, на стадії судового провадження, з метою відвідування практичних занять в ході навчання.

При визначенні адреси, за якою має знаходитись цілодобово ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується та обставина, що підозрюваний проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 12.03.2023 року, тому строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слід застосувати межах вказаного строку, а саме по 12.03.2023 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком по 12 березня 2023 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні, без дозволу слідчого, прокурора, суду, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язок:

- утриматись від спілкування зі свідками, потерпілим та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального провадження.

Ухвала діє по 12 березня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя