Справа № 308/4046/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000107 від 26 лютого 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Калини Тячівського району, Закарпатської області (згідно з КОАТУУ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до КАТОТТГ), громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні 2-х дітей, не працюючого, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

З`ясовано, що ОСОБА_4 , маючи умисел на часткову фальсифікацію змісту паспортного документа громадянина України для виїзду за кордон з серійним номером НОМЕР_1 виданого на його ім`я, шляхом виготовлення підроблених відбитків штампу із записами «оформлено виїзд на постійне проживання Польська Республіка» датованого 24 січня 2023 року та відбитків гербової печатки «Державна міграційна служба України 21.01.2», з метою перетину Державного кордону України та діючи всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24 лютого 2022 року, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12 травня 2015 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у січні місяці 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на вулиці Центральна в селі Калини, Тячівського району, Закарпатської області, надав невстановленій органом досудового розслідування особі паспортний документ громадянина України для виїзду за кордон з серійним номером НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , від 17 серпня 2020 року, для виготовлення підроблених відбитків штампу із записами «оформлено виїзд на постійне проживання Польська Республіка» датованого 24 січня 2023 року та відбитків гербової печатки «Державна міграційна служба України 21.01.2», що дає підставу для виїзду на постійне місце проживання за кордон (в Польщу).

В подальшому, 15 лютого 2023 року невстановлена особа передала ОСОБА_4 паспортний документ громадянина України для виїзду за кордон з серійним номером НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , від 17 серпня 2020 року з наявними недостовірними відомостями зазначеними на п`ятій сторінці документу, а саме підробленими записом та відтисками штампу синього кольору «оформлено виїзд на постійне проживання Польська Республіка» датований 24 січня 2023 року, гербовою печаткою синього кольору «Державна міграційна служба України 21.01.2», що дає підставу для виїзду на постійне місце проживання за кордон (в Польщу).

При цьому з`ясовано, що згідно з листом Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області вих. № 2101.03.1.1-2314/2101.02-23 від 02 березня 2023 року - згідно обліків ГУ ДМС в Закарпатській області громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з клопотанням щодо виїзду на постійне місце проживання за кордон (в Польщу) до ГУ ДМС в Закарпатській області не звертався.

До паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_6 - штапм «Постійне проживання Польща» не проставлявся.

Тим самим ОСОБА_4 шляхом надання засобів, сприяв невідомій особі виготовити вказані вище записи та відтиски штампу і печатки в справжньому паспортному документі, виданому на його ім`я, в частині надання необхідних даних та матеріалів щодо своєї особистості.

Крім того, 25 лютого 2023 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» НОМЕР_2 прикордонного загону за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою перетину Державного кордону України, всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24 лютого 2022 року, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12 травня 2015 року, усвідомлюючи недостовірність відомостей про оформлення виїзду на постійне місце проживання в Республіку Польща, зазначених на п`ятій сторінці паспортного документа громадянина України для виїзду за кордон з серійним номером НОМЕР_1 виданого на його ім`я, оскільки останній особисто не звертався до Державної міграційної служби та не надавав доручення третім особам щодо такого звернення, пред`явив на паспортний контроль працівнику прикордонного наряду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспортний документ громадянина України для виїзду за кордон з серійним номером НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , від 17 серпня 2020 року з наявним записами та відтисками штампу синього кольору «оформлено виїзд на постійне проживання Польська Республіка» датований 24 січня 2023 року, гербовою печаткою синього кольору «Державна міграційна служба України 21.01.2», що дає підставу для виїзду на постійне місце проживання за кордон (в Польщу), чим здійснив використання завідомо підробленого документа.

Вказані вище дії ОСОБА_4 кваліфіковано як вчинення кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: пособництво у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає права, з метою його використання іншою особою, та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 17 березня 2023 року між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, та саме у пособництві у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає права, з метою його використання іншою особою, та вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України. При цьому, ОСОБА_4 погоджується на призначення покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., за ч.4 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Обвинувачений ОСОБА_4 , згідно ст. 70 КК України, погоджується на призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості, згідно з ст.ст. 473, 394, 424, 474 КПК України оговорені сторонами.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 17.03.2023 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України визнав повністю.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні документа, який звільняє від обов`язків, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає права, з метою його використання іншою особою, та вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа - вірно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом, на виконання вимог ст.474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і у тому, що угода про визнання винуватості від 17.03.2023 не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 склад кримінального правопорушення, та які вказують на кваліфікацію діянь за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України та обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України - є кримінальними проступками.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 17.03.2023 вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Кримінальним кодексом України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ч.5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин, суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 17.03.2023 між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості від 17 березня 2023 року, укладену між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання:

- за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , який упаковано до спеціального пакету Національна поліції України WAR №0007176 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1