Номер провадження: 11-сс/813/508/23
Справа № 947/4986/23 1-кс/947/1732/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

апелянта ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2023 року про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 303 КПК України, -

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено ОСОБА_6 у поновлені строку на подання скарги на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а скаргу повернуто.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що з урахуванням вимог ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язок щодо внесення відомостей до ЄРДР мав бути виконаний протягом 24-х годин з моменту отримання відповідного повідомлення про злочин, а тому ОСОБА_6 мав можливість подати скаргу, починаючи з 18.01.2023 року по 27.01.2023 року включно. Проте скаржник в цей період не використав таке право на подання відповідної скарги. При цьому, тлумачення заявника, що строки оскарження бездіяльності почали відраховуватися з моменту отримання відповіді від слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, є помилковим, а отже, строк пропущений скаржником не з поважних причин.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказують на те, що оскаржена ухвала є незаконно та необґрунтованою, з огляду на те, що ч. 1 ст. 304 КПК України встановлено з якого моменту має обраховуватися строк для подачі скарги, у порядку ст. 303 КПК України, проте не уточняється, як має обчислюватися десятиденний строк у випадку вчинення певної дії або бездіяльності.

Посилаючись на викладене, просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу у повному обсязі.

Крім того, у поданій апеляційній скарзі порушується питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що про оскаржену ухвалу ОСОБА_6 дізнався після її отримання засобами поштового зв`язку 10.03.2023 року, а вказане рішення прийнято за його відсутності.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Мотиви апеляційного суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо дотримання апелянтом строку на подання апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді може бути подано протягом п`яти днів з дня її оголошення (пункт 3 частини 2 статті 395 КПК України).

В свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України прямо вказує - якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржена ухвала постановлена без участі ОСОБА_6 , а тому строк апеляційного оскарження для нього має обчислюватись із дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 937/2679/20.

Зі змісту матеріалів кримінального провадження убачається, що після постановлення оскарженої ухвали, її копія була скерована на адресу ОСОБА_6 та отримана останнім 10.03.2023 року, натомість апеляційна скарга подана 13.03.2023 року, що свідчать про те, що строк для подання апеляційної скарги дотримано відповідно до, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, тому відсутні підстави для його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження, серед яких зокрема законодавцем визначені принцип верховенства права та принцип законності.

В силу вимог ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частинами 1, 6 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Судовий контроль, який здійснюється слідчими суддями при розгляді скарг на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, фактично передбачає необхідність забезпечення належного реагування на випадки ініціювання особою питань, пов`язаних з реалізацією завдань кримінального провадження як щодо захисту від кримінальних правопорушень, так і стосовно того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, а також через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, за змістом цієї норми бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора означає невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь - яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ст. 115 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що 09.01.2023 року ОСОБА_6 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві було направлено заяву про вчинення злочину, передбаченого ст.369-2 КК України, яка отримана уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві 16.01.2023 року.

Тобто, із врахуванням вимог ст. 214 КПК України, в даному випадку заявник ОСОБА_6 міг розраховувати на те, що слідчий вніс відомості про злочин за його заявою, оскільки положення ст. 214 КПК України не надають слідчому жодної альтернативи на вчинення будь-яких інших дій, аніж внести відомості про злочин до ЄРДР після надходження відповідного повідомлення.

За таких обставин, заявник не міг достеменно знати, що слідчий належним чином не виконав вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України та у даному випадку допустив бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинене правопорушення.

Разом із тим, як вбачається із матеріалів, доданих до апеляційної скарги, 09.02.2023 року ОСОБА_6 було отримано відповідь від слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, на своє повідомлення про вчинений злочин, відповідно до отриманої відповіді, слідчим встановлено, що подана заява не містить об`єктивних обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу, скаргу на бездіяльність органу досудового розслідування із невнесення відомостей до ЄРДР заявник подав, відповідно до відмітки Київського районного суду м. Одеси 13.02.2023 року, тобто у строк 10 днів з моменту отримання вищезгаданої письмової відповіді на його повідомлення про вчинений злочин.

Відтак, слід зазначити, що слідчий суддя в даному випадку не перевірив, чи повідомляв слідчий в передбачений законом строк заявника про прийняте їм рішення за результатами розгляду його повідомлення про вчинений злочин, а також не пересвідчився, коли саме заявнику стало відомо про бездіяльність слідчого.

У зв`язку із викладеним, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про те, що перебіг 10-ти денного строку на подання скарги ОСОБА_6 сплив 27.01.2023 року не відповідає фактичним обставинам провадження та в даному випадку існують підстави для поновлення заявнику строку на звернення до слідчого судді із скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення як пропущеного з поважних причин.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Відповідно до ст.ст. 409, 411 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, зокрема коли висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Враховуючи те, що слідчий суддя безпідставно відмовив заявнику ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про поновлення строку та повернув його скаргу, не розглянувши по суті, а вирішення питання про зобов`язання слідчого внести до ЄРДР відомості про вчинений злочин відноситься до компетенції слідчого судді, апеляційний суд доходить висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 303 КПК України слід повернути до Київського районного суду м. Одеси для її розгляду по суті іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 24, 303, 304, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2023 року про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 303 КПК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою поновити ОСОБА_6 строк на оскарження бездіяльності посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 303 КПК України.

Призначити новий розгляд скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 303 КПК України, у Київському районному суді м. Одеси іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3