У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7

на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївської області проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- підозрюваного за п.1, 12 ч. 2. ст. 115 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 06.12.2022.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Підозрюваний просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21:00 до 06:00 за адресою: АДРЕСА_1 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Апелянт вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про наявність обґрунтованої підозри. Стверджує, що слідчий суддя під час прийняття рішення не перевірив та не аналізував наявність ризиків, які б виправдовували подальше тримання під вартою.

Також, на думку апелянта, слідчий суддя не обґрунтував належним чином, у чому конкретно полягають ризики на даному етапі. Зазначив, посилаючись на рішення ЄСПЛ, що потребу продовжити строк тримання під вартою не можна, зважаючи лише на тяжкість злочину.

Наголосив, що він офіційно одружений, має неповнолітню дитину, постійну, але не офіційну роботу, не має наміру переховуватися.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Відділенням поліції №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000396 від 05.09.2022 року за ознаками злочину, передбаченого п.1, 12 ч.2 ст. 115 КК України.

07.09.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1, 12 ч.2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 вересня 2022 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 06.11.2022 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 08.09.2022 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, до 03.11.2022 включно.

Підставою для обрання такого виду запобіжного заходу стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, можливість у обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Постановою в.о. керівника Миколаївської окружної прокуратури від 28.10.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000396 від 05.09.2022, продовжений до 07.12.2022.

Задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, отже, існує ризик того, що усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у разі встановлення вини, перебуваючи на волі ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя встановив, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились, завершити досудове розслідування до завершення строку дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є можливим, що відповідно до ст. 199 КПК України, є підставою для продовження підозрюваному строку тримання під вартою, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти визначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, слідчий суддя зазначив, що обґрунтованість підозри перевірена судом при обранні запобіжного заходу, а доведеність вини особи досліджується судом під час розгляду справи по суті. Посилання на проживання ОСОБА_7 у будинку, який належить йому на праві власності, не підтверджене належними та допустимими доказами. Крім того, відповідно до характеристики з СВТ «Вимпел», наданої захисником, ОСОБА_7 належать земельні ділянки АДРЕСА_2 , тоді як ОСОБА_7 зазначає про проживання по АДРЕСА_1 . Подані захисником копія свідоцтва про шлюб та про народження дитини на підтвердження перебування ОСОБА_7 у зареєстрованому шлюбі та наявність неповнолітньої дитини самі по собі не можуть свідчити про наявність міцних соціальних зв`язків, про що зазначає адвокат, оскільки ОСОБА_7 пояснив, що проживає один.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку з чим клопотання адвоката задоволенню не підлягає

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просила апеляційну скаргу задовольнити.

Прокурор просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Підозрюваний належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги, заяву про розгляд апеляційної скарги за його участю не подавав.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив таке.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 є правильними.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1, 12 ч.2 ст. 115 КК України.

Слідчий суддя при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою врахував, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Термін «обґрунтована підозра» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному є правильними.

Питання щодо обгрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого злочину, передбаченого п.1, 12 ч.2 ст. 115 КК України, знайшло своє підтвердження під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає висновки слідчого судді в цій частині обгрунтованими. У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Отже, наведені апелянтом доводи про необґрунтованість підозри, є передчасними.

Колегією суддів, всупереч доводам апелянта в поданій апеляційній скарзі, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшились.
Є належним чином вмотивованим висновок слідчого судді про те, що заявлений у клопотанні ризик, який став підставою для обрання запобіжного заходу підозрюваному, а саме можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжує існувати.

На наявність цього ризику вказує те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного та стабільного джерела прибутку не має, одружений, але за його поясненнями проживає один не за місцем реєстрації. ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки доведені обставини, викладені у ч.1 ст. 194 КПК України. За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками, зробленими слідчим суддею першої інстанції, та вважає, що застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбачених п.п. 1, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

При розгляді клопотання судом в повній мірі було враховано в сукупності всі обставини, в тому числі міцність соціальних зав`язків підозрюваного, тяжкість правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, обґрунтованість підозри.За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч.3, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3