Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9465/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000177, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364-1, ч.2 ст. 110-2 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000177, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364-1, ч.2 ст. 110-2 КК України, про арешт належного Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНІГРАН» () майна, а саме транспортних засобів, які були виявлені під час обшуку, проведеного 25.08.2022 в рамках кримінального провадження на території Пинязевицького родовища, яке розробляється АТ «Малинський каменедробильний завод», за адресою Житомирська область, Малинський район, смт. Гранітне.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні ВП в річковому порту Київ ГУНП у м. Києві знаходиться вказане кримінальне провадження, досудове розслідування якого здійснюється за фактом можливого зловживання повноваженнями службовими особами групи компаній корпорації «ЮНІГРАН» з метою одержання неправомірної вигоди та насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Досудовим розслідуванням встановлено, що власник корпорації «ЮНІГРАН» ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , має подвійне громадянство - України та російської федерації (паспорт громадянина рф серії НОМЕР_2 ) створив на території України протиправний механізм по виведенню грошових коштів, отриманих шляхом ухилення від сплати податків за кордон з подальшим їх використанням для фінансування країни агресора.

Так, група компаній корпорації «ЮНІГРАН», до якої входять:

ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» (), ПАТ «Малинський каменедробильний завод» (), ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» (), ТОВ «Юнігран» (), ТОВ «ДБК Модуль» (), ТОВ «Альянс-Союз» (), ТОВ «Бріззо» (), АТ «Коростенський кар`єр» (), МРГО «СМТ Барвінківське» (), ТОВ «Юнігран-Сервіс» (), кінцевим беніфіціарним власником яких є ОСОБА_4 , спеціалізуються на видобутку корисних копалин (щебню) на родовищах Малинського, Коростенського та Пинязевецького гранітних кар`єрів Житомирської області та річкового піску.

Механізм протиправної діяльності полягає в ухиленні від сплати податків шляхом мінімізації рентних платежів під час видобутку граніту, що призводить до суттєвих втрат бюджету, а також неефективного та нераціонального використання надр.

Суть мінімізації рентної плати за користування надрами полягає у тому, що надровидобувними підприємствами ПАТ «Малинський каменедробильний завод», ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» та АТ «Коростенський кар`єр» (підприємствами, що володіють спеціальними дозволами на користування надрами) здійснюється декларування фактичної вартості реалізації (розрахункової вартості) гірничої маси, яка у декілька разів менша від вартості товарної продукції (щебеню, каменю бутового та ін.), що реалізується кінцевому користувачу від ТОВ «Юнігран», ТОВ «ДБК Модуль», ТОВ «Альянс-Союз».

Вказані компанії фактично використовуються як транзитери, так як переробка гірничої маси здійснюється безпосередньо на надровидобувних підприємствах. У свою чергу, зазначене суттєво (у кілька разів) зменшує базу оподаткування, яка залежить від ціни готової продукції, що за попередніми оцінками призводить до втрат бюджету на десятки мільйонів гривень.

Директором ТОВ «Юнігран» є ОСОБА_5 , засновниками товариства - компанії «Вестгрініт Холдінгс Лімітед» (Кіпр) та ТОВ «Юнігран-Сервіс», кінцевими бенефіціарними власниками яких є ОСОБА_4 , тобто фактичний контроль (вирішальний вплив) за діяльністю ТОВ «Юнігран» здійснює ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_4 є співвласником (25% акцій) ТДВ «Бахчисарайський консервний завод» (, зареєстроване за адресою: АР Крим, Бахчисарайський р-н, місто Бахчисарай, вул. Македонського, 11), а його донька ОСОБА_6 являється співзасновником (48% акцій) ООО «Бахчисарайський консервний завод» (ИНН , ОРГН 292, рф, Респулика Крым, г. Бахчисарай, ул. Македонского, 11), яке здійснює свою діяльність на території анексованого АР Крим та сплачує податки до бюджету російської федерації.

Також ОСОБА_6 є засновником ТОВ «Зело» (ИНН , ОРГН 712, м. Хімки, Московська область, рф), що займається орендою та управлінням нерухомістю. У 2021 році організація отримала прибуток загальною сумою 1,1 млн. російських рублів.

Крім того, встановлено, що протягом 2015 року, після анексії АР Крим та початку антитерористичної операції на сході України ТОВ «Юнігран» постачало щебінь ТОВ «Трансрада» (ИНН , ОРГН 915, РФ, г. Москва, округ Силино, г. Зеленоград).

До 2021 року одним з співзасновників вказаної компанії (75% акцій) являлася ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), яка є дружиною ОСОБА_4 .

Проведеним заходами також встановлено, що ОСОБА_4 спільно з директором ТОВ «Юнігран» ОСОБА_5 також володіють корпоративними правами Unigran Global East LTD (Кіпр).

Таким чином, значна частина грошових коштів, яка отримується від реалізації корисних копалин, видобутих на території України та які належать українському народові, перераховується через залучені офшорні компанії, можливо, на території країни-агресора та російської федерації. Крім того, такі грошові кошти можуть спрямовуватися на фінансування збройної агресії рф проти України.

25.08.2022 в рамках кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 04.08.2022 було проведено обшук на території Пинязевицького родовища, яке розробляється АТ «Малинський каменедробильний завод», за адресою Житомирська область, Малинський район, смт. Гранітне, за результатами проведення якого було вилучено значну частину майна ТОВ «Юнігран», у тому числі транспортні засоби, зокрема:

- паливомоєчна машина БелАЗ, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

- бульдозер CATERPILLAR моделі D8R, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ;

- кар`єрний самоскид БелАЗ, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 ;

- кар`єрний самоскид БелАЗ, ідентифікаційний номер 362, д.н.з. НОМЕР_9 ;

- кар`єрний самоскид БелАЗ, ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , д.н.з. НОМЕР_11 ,

які товариство використовує у своїй діяльності та які йому належать на праві власності.

Зокрема, прокурор зазначає, що за допомогою вказаних транспортних засобів здійснюється відвантаження корисних копалин за зниженими цінами до інших підприємств, від чого ТОВ «Юнігран», його керівництво та бенефіціарні власники отримують прибуток, який може бути використаний як фінансування збройної агресії рф проти України.

Постановою прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 від 17.10.2022 вказані транспортні засоби визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000177 від 17.05.2022.

З огляду на наведене, з метою збереження майна як речових доказів у кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна, передбаченої ст. 199 КК України, прокурор вказує на необхідність накладення на нього арешту.

При цьому у клопотанні прокурор, з метою забезпечення арешту майна, просив розглядати клопотання без повідомлення власника майна, щодо якого подане клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для розгляду клопотання за відсутності власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

У судове засідання прокурор не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, надані в його обґрунтування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні ВП в річковому порту Київ ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000177, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364-1, ч.2 ст. 110-2 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує на те, що вилучені в ході досудового розслідування транспортні засоби ТОВ «Юнігран», що були виявлені під час обшуку 25.08.2022 на території Пинязевицького родовища, яке розробляється АТ «Малинський каменедробильний завод», за адресою Житомирська область, Малинський район, смт. Гранітне, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення збереження такого майна наявні підстави для накладення на нього арешту.

Крім того, метою накладення арешту є також забезпечення можливої конфіскації майна, передбаченої ст. 199 КК України.

Вирішуючи обґрунтованість таких доводів прокурора, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною десятою статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч.4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 1 ст. 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім цього, згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначена, зокрема, достатня, належна, допустима, достовірна сукупність доказів, що майно, щодо якого здійснюється клопотання, є предметом, засобом чи знаряддям його вчинення, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Як встановлено слідчим суддею, 25.08.2022 у період часу з 09 год. 59 хв. до 18 год. 00 хв. слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 04.08.2022, постановленої у справі №758/6315/22, було проведено обшук на території Пинязевицького родовища, яке розробляється АТ «Малинський каменедробильний завод», за адресою Житомирська область, Малинський район, смт. Гранітне, за результатами проведення якого було вилучено значну частину майна, у тому числі транспортні засоби, зокрема:

- паливомоєчна машина БелАЗ, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

- бульдозер CATERPILLAR моделі D8R, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ;

- кар`єрний самоскид БелАЗ, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 ;

- кар`єрний самоскид БелАЗ, ідентифікаційний номер 362, д.н.з. НОМЕР_9 ;

- кар`єрний самоскид БелАЗ, ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , д.н.з. НОМЕР_11 .

Постановою прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 від 17.10.2022 вказані транспортні засоби визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000177 від 17.05.2022.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує на те, що вказані транспортні засоби використовуються ТОВ «Юнігран», у тому числі й при вчиненні протиправних дій. Зокрема, за їх допомогою здійснюється відвантаження корисних копалин за зниженими цінами до інших підприємств, від чого ТОВ «Юнігран», його керівництво та бенефіціарні власники отримують прибуток, який може бути використаний як фінансування збройної агресії рф проти України.

Водночас, матеріали клопотання не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що вищевказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуте кримінально протиправним шляхом або отримане юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Посилання прокурора на ту обставину, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є лише звичайним посиланням на відповідну норму кримінального процесуального закону.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що жодній службовій особі ТОВ «Юнігран» повідомлення про підозру не вручалося та не надано доказів причетності останніх до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується в межах вказаного кримінального провадження.

Із урахуванням наведеного, посилання прокурора на необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання є безпідставним.

Крім того, прокурором не доведено, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника та володільця майна з метою забезпечення його збереження.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Слідчий суддя також виходить із того, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

З огляду на наведене, враховуючи, що прокурором не надано недостатньої кількості доказів необхідності накладення арешту, слідчий суддя не вбачає достатніми та обґрунтованими підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання не свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах слідства, власників майна та інших осіб від невжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 173, 175, 370 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження №0000177, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364-1, ч.2 ст. 110-2 КК України, про арешт належного Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНІГРАН» () майна, а саме наступних транспортних засобів, які були виявлені під час обшуку 25.08.2022 на території Пинязевицького родовища, яке розробляється АТ «Малинський каменедробильний завод», за адресою Житомирська область, Малинський район, смт. Гранітне:

- паливомоєчна машина БелАЗ, ідентифікаційний номер 6421, д.н.з. НОМЕР_4 ;

- бульдозер CATERPILLAR моделі D8R, ідентифікаційний номер 9ЕМ07807, д.н.з. НОМЕР_6 ;

- кар`єрний самоскид БелАЗ, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 ;

- кар`єрний самоскид БелАЗ, ідентифікаційний номер 362, д.н.з. НОМЕР_9 ;

- кар`єрний самоскид БелАЗ, ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , д.н.з. НОМЕР_11 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1