Справа № 509/4931/22
УХВАЛА

23 листопада 2022 року смт. Овідіополь

Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 по матеріалах досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000502 від 22.11.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Овідіополь Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, маючого середню освіту, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, офіційно працевлаштованого в Овідіопольському ДЕД «ОБЛАВТОДОР» на посаді дорожнього робітника, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , вважається таким, що раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23.11.2022 року слідчий СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Чорноморської окружної місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 22.11.2022 року приблизно о 13.40 годині, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні ангару філії Овідіопольського ДЕД ДП «Одеський обласний автодор» за адресою: Одеська область, Одеський район, смт. Овідіополь, вул. Одеська, 14, де і працює ОСОБА_5 дорожнім робітником. В приміщенні зустрівся з напарником по роботі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється дорожнім майстром вказаного підприємства.

Саме в цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які знаходились перед входом до приміщення ангару, виник словесний конфлікт щодо особистих неприязних стосунків із заробітної платні.

На ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, внаслідок сварки, що відбулася між ними, зумовленої непорозумінням щодо подальшої виплати грошових коштів, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння своєму напарнику ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи характер суспільно небезпечного діяння та наслідки його настання, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , схопив зі стола кухонний ніж та наніс останньому один удар ножем в область правої сторони живота, тим самим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота, з евентрацією сальника, пошкодження судин та м`язів передньої черевної стінки, внутрішньочеревна кровотеча, шок другої стадії.

22.11.2022 року за фактом вчинення зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.11.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на наявність обгрунтованої підозри, яка підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, з метою запобігання незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити підозрюваним інше кримінальне правопорушення слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без встановлення розміру застави.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважають обґрунтованими причини та підстави викладені у клопотанні, вказують, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, вину не визнавав, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що підозрюваний ОСОБА_5 визнає свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення, має міцні соціальні зв`язки, хотів би допомагати потерпілому в даному кримінальному провадженні. Просить застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід домашній арешт, цілодобово.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід домашній арешт, переховуватись не має наміру.
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши пояснення всіх учасників судового провадження, слідчий суддя, вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Водночас, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пунктом 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У справі «Ілійков проти Болгарії» (заява N 33977/96) від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до п. 28 рішення «Плешков проти України» (заява N 37789/05) від 10.02.2011 р. ЄСПЛ погоджується, що обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту.
Така позиція ЄСПЛ узгоджується з положеннями національного законодавства, зокрема ст.ст. 177, 183 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Встановлено, що 22.11.2022 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_5 було затримано за фактом вчинення зазначених кримінальних правопорушень, в порядку ст. 208 КПК України.

23.11.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Оскільки термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04) від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» (заява N 9627/81) від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 22.11.2022 року; довідкою № 188 від 22.11.2022 року КНП "Овідіопольська лікарня" Овідіопольської селищної ради; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 22.11.2022 року.
Наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, є вагомими та можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Підозрюваний ОСОБА_5 має повних 63 роки від народження, має середню освіту, одружений, утриманців не має, офіційно працевлаштований в Овідіопольському ДЕД «ОБЛАВТОДОР» на посаді дорожнього робітника, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , вважається таким, що не має судимості.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років .
Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор обґрунтовано послалися на ризики, які передбачено п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі матиме можливість:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, який згідно ст. 12 КК України відносять до категорії тяжкого злочину та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі від п`яти до восьми років позбавлення волі) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду шляхом залишення місця свого проживання, що унеможливлює проведення подальшого судового розгляду та за наявності достатніх підстав притягнення до кримінальної відповідальності;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків по вказаному кримінальному провадженню, оскільки їх покази є визначальними у кримінальному провадженні. Разом з тим, з метою укриття своєї злочинної діяльності може впливати на зазначених осіб, щоб ті утримались від спілкування з правоохоронними органами, так як обізнаний про їх місце роботи та місце проживання.

Інші заявлені в клопотанні ризики, передбачені п.п. 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, виражені у формі припущення, та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання слідчого.

Враховуючи наявність зазначених вище ризиків, а також наявність обґрунтованої підозри, особу підозрюваного, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового розслідування є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи, які передбачені ч.1ст.176 КПК України, не здатні запобігти встановленим ризикам та не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.
У зв`язку з вищенаведеним, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, але не довше, ніж в межах строків досудового розслідування, тобто до 21.01.2023 року, а тому запобіжний захід підозрюваному у вигляді тримання під вартою слід встановити строком на 60 днів, тобто з моменту затримання з 16 години 00 хвилин 22.11.2022 року до 16 години 00 хвилин 21.01.2023 року.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи встановлені при розгляді клопотання підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне скористатися правом, наданим ч.4 ст.183 КПК України, за змістом якої суд вправі не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вчинено із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 години 00 хвилин 21 січня 2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів і обчислюється з моменту затримання з 16 години 00 хвилин 22.11.2022 року до 16 години 00 хвилин 21.01.2023 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню та закінчує свою дію 21.01.2023 року о 16.00 год.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 28.11.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1