Справа №-613/79/21 Провадження №-1-кп/613/59/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові кримінальне провадження №0000621 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дерезувате Синельниківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з базовою загально середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

15 жовтня 2013 Індустріальним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

27 січня 2017 Богодухівським районним судом Харківської області, за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;

14 вересня 2017 Петриківським районним судом Дніпропетровської області, за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;

12 квітня 2019 Богодухівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.357, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;

02 листопада 2020 Богодухівським районним судом Харківської області, за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

9 вересня 2021 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці;

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив злочини при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 у період часу з 20 липня по 5 серпня 2020, діючи повторно, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, за відсутності очевидців та власника, шляхом розбиття скла віконної рами будинку, розташованого на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , проник до нього, де реалізуючи злочинний намір незаконно заволодів мопедом Suzuki Street Magic, 2002 року випуску, з номером рами НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 49 см 3, номером двигуна А153-100866, сірого кольору та мопедом Карпати спорт 1989 року випуску з об`ємом двигуна 49 см3, синього кольору, які самостійно, через вказане вікно виніс на вулицю та шляхом штовхання перевіз їх по черзі, до місця свого мешкання, а саме до території домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 якими у подальшому розпорядився на власний розсуд.Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 , майнову шкоду на суму 14017 гривень 88 копійок та на суму 3930 гривень 70 копійок, всього на загальну суму 17948 гривень 58 копійок.

Крім того ОСОБА_4 08 вересня 2020 приблизно о 23 годині 00 хвилин, діючи повторно, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, за відсутності власника та очевидців, за допомогою ключа відчинив навісний замок на вхідних дверях до приміщення гаражу розташованого на території дачного домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 , після чого проник до нього, де продовжуючи реалізацію злочинного умислу, скоїв крадіжку коси електричної (тример) «NARVA CG-2850E» нової, вартістю 1612 грн., кутової шліфувальної машини (болгарки) «BauMaster AG-9012L» нової, вартістю 685 грн., що належать ОСОБА_6 , після чого з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 2297 грн.

Крім того ОСОБА_4 18 жовтня 2020, приблизно 16 годині 30 хвилин, діючи повторно, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, за відсутності власника та очевидців, шляхом пошкодження вхідних дверей, незаконно проник до будинку АДРЕСА_5 , звідки скоїв крадіжку велосипеду марки «Україна 28» вартістю 617 гривень, що належить ОСОБА_7 , після чого з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останній майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що в період з 20 липня по 5 серпня 2020 року він знаходився в с.Ріпки, через вікно проник до будинку по АДРЕСА_6 , звідки вивів по черзі два мопеда: Suzuki та Карпати, перевів їх до себе додому. Пізніше продав їх, кошти витратив на власні потреби. 8 вересня 2020 року, вночі, він знаходився в с.Вертіївка, де з гаражу викрав електроінструмент, а саме електрокосу та шліфувальну машинку, які в подальшому продав. Уточнив, що до гаражу він потрапив після того як відчинив навісний замок. Зазначив, що електроінструмент був новим, знаходився в упаковках. 18.10.2020 року, він знаходячись на станції Ріпки, проник через вхідні двері до будинку, розташованого на території дачного кооперативу, звідки викрав велосипед, який в подальшому продав, кошти витратив на власні потреби. Підтвердив, що події відбувалися саме так, як вказано в обвинувальному акті. Повністю погодився із найменуванням та вартістю викраденого ним майна, зазначив, що власники не дозволяли йому проникати до їх приміщень та брати будь-які речі.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, надали заяви , за змістом яких просили слухати справу за їх відсутності. Зазначили, що не заперечують проти розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, згідно наданих ними заяв стосовно міри покарання обвинуваченому покладаються на думку суду.

Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, обвинуваченим ОСОБА_4 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку про доведеність, в межах пред`явленого обвинувачення, винуватості ОСОБА_4 в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, з проникненням у приміщення і кваліфікує його дії за ч.2 ст.289 КК України, а також в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно,поєднаній з проникненням у житло, інше приміщення і кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, характеристику його особистості, яка полягає в тому, що він раніше неодноразово судимий, в т.ч. за вчинення умисних корисливих злочинів, нові злочини скоїв через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, за останнім відомим місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, шкоду відшкодовано.

Обставиною яка пом`якшує покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.

На підставі викладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст.65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання для обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі за ч.2 ст.289 КК України без конфіскації майна та ч.3 ст.185 КК України,за кожний злочин, із врахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України,визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 9 вересня 2021 року.
Слід зазначити,що відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому судом також враховано положення п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення експертиз, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати в сумі 11 931 грн.85 коп.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання:

за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна,

за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років,без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 9 вересня 2021 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, без конфіскації майна.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання,згідно вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 9 вересня 2021 року,тобто з 17.11.2020 року.

Зарахувати в строк покарання за даним вироком частково відбуте покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 9 вересня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави, судові витрати за проведення експертиз в сумі 11 931 (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять одну) гривню 85 (вісімдесят п`ять) копійок.

Речові докази по справі: мопеди марки «Карпати міні спорт» та «Сузукі Street Magic» - повернути власнику; електричний тример марки NARVA CG-2850E, кутову шліфувальну машину (болгарку) марки BauMaster AG-9012L та документи до них, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 залишити власнику; велосипед марки Україна, газовий балон об`ємом 8 літрів та гумовий шланг, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_7 залишити власнику; п`ять липких стрічок зі слідами пальців рук, чотири дактилокарти на ім`я ОСОБА_4 , дві дактилокарти на ім`я ОСОБА_9 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той самий строк з дня отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя