ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/5639/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/149/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 185, ч.1 ст.357,
ч.2 ст.15 - ст.185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 листопада 2022 року, ухвалений стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.11.2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, зокрема: вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2017 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі; вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2021 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки, який зареєстрований за адресою: Полтавська область, Решетилівський район, с. Малий Бакай, та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання за:

- ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_7 покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2021 року, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з дня ухвалення вироку - з 11.11.2022 року.

Відповідно до ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 до строку покарання строк його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) з 04.11.2021 року по 10.11.2022 року включно, з розрахунку день за день.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 08.05.2021 о 13 годині 30 хвилин знаходився в торгівельному залі супермаркету «Класс», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Дудинської, буд. 1-А, де реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, направлений на таємне викрадення будь-яких товарів, спочатку підійшов до стелажу з товаром у відділі з продажу солодощів та, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто, як на його думку, із сторонніх осіб не спостерігав, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого задуму, безперешкодно, шляхом вільного доступу, таємно заволодів шоколадом молочним з солоним крекером ТУК 87 гр. «Milka Kraft» серії «з печивом LU» у кількості 5 шт., вартістю 35 грн. 33 коп. за кожну та шоколадом молочним «Milka Kraft» «з крекером TUC», вагою 87 гр. у кількості 5 шт., вартістю 34 грн. 33 коп. за кожну, які почергово взяв зі стелажу та непомітно для оточуючих сховав у праву зовнішню та ліву внутрішню кишеню вдягненої на ньому куртки.

Після цього ОСОБА_7 здійснив переміщення вказаних товарів від місця заволодіння, тобто від каси № 7, через антикрадіжні ворота у напрямку до виходу за межі супермаркету «Класс», а потім з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому, юридичній особі, ТОВ «Альфа-Продукт», матеріальної шкоди на загальну суму 348 грн. 30 коп.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_7 , передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того ОСОБА_7 09.05.2021 о 12 год. 55 хв. знаходився в торгівельному залі супермаркету «Класс», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Дудинської, буд. 1-А, де реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, направлений на таємне викрадення будь-яких товарів, підійшов до стелажу з товаром у відділі з продажу солодощів, власником яких є ТОВ «Альфа-Продукт» та, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто, як на його думку, із сторонніх осіб не спостерігав, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого задуму, заволодів шоколадом молочним «Milka Kraft» серії «з печивом LU», вагою 87 гр. у кількості 9 шт., вартістю 35 грн. 33 коп. кожна, взявши їх зі стелажу та непомітно для оточуючих сховав у ліву внутрішню кишеню вдягненої на ньому куртки.

Після цього ОСОБА_7 , бажаючи довести протиправний задум до кінця, здійснив переміщення зазначених товарів від місця заволодіння, тобто від каси № 7, через антикрадіжні ворота у напрямку до виходу за межі супермаркету «Класс», з тим, щоб в подальшому розпорядитись ними на власний розсуд.

Однак ОСОБА_7 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не зміг закінчити його з причин, які не залежали від його волі, так як під час переміщення вищезазначеного товару його протиправні дії були припинені охоронцями супермаркету «Класс» при виході із торгівельного залу.

В підсумку ОСОБА_7 у зазначений вище період часу вчинив закінчений замах на таємне викрадення шоколаду молочного «Milka Kraft» серії «з печивом LU», вагою 87 гр. у кількості 9 шт., належних юридичній особі - ТОВ «Альфа-Продукт», загальною вартістю 317 грн. 97 коп.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_7 , передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Також ОСОБА_7 23.07.2021 приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи біля банкомату АТ КБ «Приват Банку» за адресою: м. Харків, вул. Камська, 6, побачив свого знайомого ОСОБА_9 , який повідомив, що в нього є банківська картка, яка належить раніше невідомому йому чоловіку. Саме в цей час ОСОБА_7 вирішив привласнити її, з метою подальшого викрадення грошових коштів, що перебували на банківській картці.

Реалізуючи свій кримінальний протиправний задум, ОСОБА_7 попрохав ОСОБА_9 віддати йому дану картку для подальшого зняття з неї грошових коштів, на що ОСОБА_9 добровільно надав йому безконтактну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк - Голд» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_10 , яка є офіційним документом.

Після цього ОСОБА_7 з вказаним офіційним документом, виданим на ім`я ОСОБА_10 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_7 , передбачена ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того ОСОБА_7 23.07.2021, приблизно о 16 годині 40 хвилин, достовірно знаючи, що безконтактна банківська картка «ПриватБанк - Голд» з номером НОМЕР_1 та написом « ОСОБА_11 » не належить ОСОБА_9 , вирішив заволодіти грошовими коштами з цієї банківської картки, належної раніше йому незнайомому ОСОБА_10 , шляхом придбання продуктів харчування та інших товарів.

Реалізовуючи свій кримінальний протиправний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, використовуючи ту обставину, що ніхто не зможе завадити доведенню злочинного умислу до кінця, розрахувався вказаною вище банківською карткою 23.07.2021: у період часу з 16 год. 28 хв. по 16 год. 32 хв. у магазині за адресою: м. Харків, вул. Григорівське шосе, 57-А, придбавши 3 рази продукти харчування на загальну суму 1000 грн. 40 коп.; у період часу з 16 год. 35 хв. до 16 год. 36 хв. у магазині «ТТ 72» за адресою: м. Харків, вул. Григорівське шосе, 69, придбавши 3 рази продукти харчування на загальну суму 1082 грн. 50 коп.; о 16 год. 42 хв. в магазині «Посад» за адресою: м. Харків, вул. Камська, 2, придбавши продукти харчування на загальну суму 651 грн.; у період часу з 16 год. 44 хв. до 16 год. 53 хв. у магазині «ТТ 424» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 155, придбавши 5 разів продукти харчування на загальну суму 1544 грн.; о 16 год. 55 хв. у магазині за адресою: м. Харків, вул. Камська, 1, придбавши продукти харчування на загальну суму 308 грн. 65 коп.; о 16 год. 59 хв. в магазині ТС «Аттіка» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 153, придбавши алкогольні напої на загальну суму 869 грн.; о 17 год. 06 хв. та 17 год. 07 хв. у магазині «Єва-536» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 147, придбавши 2 рази побутові товари на загальну суму 592 грн. 58 коп.; о 18 год. 17 хв. у аптеці «АПЦ» за адресою: м. Харків, вул. Новий побут, 32, придбавши ліки на загальну суму 10 грн. 30 коп.; у період часу з 18 год. 46 хв. до 18 год. 55 хв. у магазині за адресою: м. Харків, вул. Новий побут, 36, придбавши 6 разів продукти харчування на загальну суму 1983 грн. 50 коп.; о 19 год. 02 хв. та 19 год. 04 хв. у магазині «Посад» за адресою: м. Харків, вул. Новий побут, 2, придбавши 2 рази продукти харчування на загальну суму 371 грн. 60 коп.; о 19 год. 09 хв. та 19 год. 11 хв. у магазині ТС «Аттіка» за адресою: м. Харків, вул. Таганська, 28, придбавши 2 рази алкогольні напої на загальну суму 910 грн. 30 коп.; у період часу з 19 год. 18 хв. по 19 год. 24 хв. у магазині «Продукти» за адресою: м. Харків, вул. Таганська, 26/2, придбавши 5 разів продукти харчування на загальну суму 1395 грн.; о 19 год. 49 хв. та 19 год. 52 хв. у магазині «Перша столиця» за адресою: м. Харків, пров. 3-й Таганський, 26, придбавши 2 рази продукти харчування на загальну суму 78 грн. 50 коп..

Таким чином, ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами, що належать ОСОБА_10 на загальну суму 10797 грн. 33 коп., які знаходились на рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» банківської картки «Голд».

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_7 , передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того 25.08.2021 о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_7 знаходився в магазині «Єва-536», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 147, де, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто, як на його думку, із сторонніх осіб і співробітників магазину не спостерігав, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого задуму, шляхом вільного доступу взяв зі стелажу, належні ТОВ «РУШ», бальзам після гоління «NIVEA» у кількості 1 шт., вартістю 131,00 грн. та капсули для прання з рідким гелем «ARIEL», вартістю 178,00 грн., які непомітно для оточуючих поклав під футболку.

Надалі ОСОБА_7 почав переміщення вказаних товарів, належних ТОВ «РУШ», загальною вартістю 309 грн. через антикражні ворота, продовжуючи утримувати при собі викрадений товар, залишив приміщення магазину, де був зупинений працівниками магазину, які відреагували на спрацювання антикражної сигналізації.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежати від його волі.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_7 , передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 подали на нього апеляційні скарги.

В своїх апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.11.2022 року, призначивши йому покарання з урахуванням положень ст.69 КК України.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, обвинувачений посилається на те, судом першої інстанції недостатньо враховано усі наявні по справі обставини, що пом`якшують покарання, а саме те, що він активно сприяв розкриттю злочину та щиро розкаявся. Апелянт також зазначає, що у справі немає обтяжуючих покарання обставин.

Захисник ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить змінити оскаржуваний вирок суду першої інстанції, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

В обґрунтування своєї апеляційної вимоги захисник вказує на те, що суд першої інстанції, при ухваленні вироку та призначенні ОСОБА_7 покарання, належним чином не проаналізував відомості, які характеризують особу його підзахисного, та обставини, при яких обвинувачений був вимушений вчинити кримінальне правопорушення. Також апелянт зазначає, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся та не оспорював фактичні обставини кримінального провадження. Крім того, захисник посилається на те, що обвинувачений повністю визнав цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги сторони захисту і просили пом`якшити призначене покарання, думку прокурора, який просив залишити без задоволення подані апеляційні скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши оскаржуваний вирок, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме суд врахував ступень тяжкість вчиненого кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжкого злочину та кримінального проступку, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, неодружений, має місце реєстрації та місце постійного мешкання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнав щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вказані обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом певного виду та міри покарання, який належить призначити обвинуваченому.

Колегія суддів також враховує, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за попередніми вироками за вчинення умисних корисливих злочинів, в тому числі за скоєння тяжких злочинів проти власності. Крім того, до обвинуваченого раніше застосовувалися положення статті 75 КК України, але на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжив свою злочинну діяльність, вчинивши нові чотири епізоди злочинів проти власності та один епізод кримінального проступку, вчиненого з корисливих мотивів, під час іспитового строку за попереднім вироком.

Тобто, системний характер вчинення ним умисних злочинів, в тому числі проти власності, та відомості про особу обвинуваченого характеризують його як особу схильну до вчинення злочинів та про високий рівень суспільної небезпечності ОСОБА_7 , а тому колегія суддів критично відноситься до доводів апелянтів про те, що ОСОБА_7 має намір стати на шлях виправлення.

Доводи захисника та обвинуваченого про необхідність визнання обставини, що пом`якшує покарання, у виді активного сприяння розкриттю злочину, на думку колегії суддів, є безпідставними та суб`єктивними, оскільки в своїх апеляційних скаргах та під час апеляційного розгляду апелянти фактично не вказали та не зазначили, які саме дії вчинені обвинуваченим, що свідчили про активне розкриття вчинених ним кримінальних правопорушень, а сам факт визнання винної особи своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, матеріали справи також не містять відповідних відомостей, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність такої обставини, що пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України, як активне сприяння розкриттю злочину.

Доводи апеляційної скарги захисника та обвинуваченого про те, що суд призначив явно несправедливе покарання через надмірну його суворість не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного вироку в апеляційному порядку.

Термін «явно несправедливе покарання» вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Суд в межах своїх дискреційних повноважень при призначенні покарання, як вбачається з мотивувальної частини вироку, фактично прийняв до уваги всі дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також врахував обставини кримінального провадження в їх сукупності, які визначають тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, мотивацію кримінального правопорушення.

Обставини, на які посилаються апелянти, в тому числі на щире каяття обвинуваченого, вже були враховані судом при призначенні покарання майже у мінімальних розмірах, передбачених санкціями ч.2 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, за якими було засуджено ОСОБА_7 .

Стороною захисту не наведено в своїх апеляційних скаргах нових обставин, які не враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та могли свідчити про явну суворість призначеного покарання як за кожен злочин окремо, так і за сукупністю злочинів та вироків у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Що стосується доводів обвинуваченого та захисника про необхідність застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Апелянтами не зазначено обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та дають підстави для застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання, а також свідчать явну несправедливість призначеного покарання.

За змістом ст.69 КК України вбачається, що призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення особі навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.

З відомостей кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, доводів апеляційних скарг, а також фактичних обставин справи, не вбачається обставин, які б істотно знизували ступінь тяжкості вчиненого злочину та надавали законні підстави для застосування положень ст.69 КК України при призначенні обвинуваченому покарання.

На переконання колегії суддів встановлені у справі обставини, хоча й пом`якшують покарання обвинуваченого, проте істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочинів та ступінь суспільної небезпеки і не є достатніми для застосування положень ст. 69 КК України.

Цих обставин також не надано стороною захисту і під час апеляційного розгляду.

Доводи захисника та обвинуваченого про необхідність пом`якшення ОСОБА_7 покарання, з урахуванням відомостей про особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, фактичних обставин за цим кримінальним провадженням, наведених в оскаржуваному вироку, на думку колегії суддів, - є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у виді позбавлення волі та до нього раніше застосовувалися положення ст.75 КК України, але він знову вчинив декілька злочинів, в тому числі проти власності, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Отже, обвинувачений ОСОБА_7 своєю поведінкою не доводить свого виправлення та перевиховання, а тому є суспільно-небезпечною особою.

Крім того, враховуючи вимоги ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з відомостей кримінального провадження, ОСОБА_7 засуджений за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки.

Отже, судом першої інстанції повністю дотримані вимоги ч.4 ст.71 КК України та за оскаржуваним вироком обвинуваченому призначено остаточне покарання за сукупністю вироків, яке лише на один місяць більше від покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2021 року.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.ст.50, 65 КК України, призначив покарання як за кожне з вчинених кримінальних правопорушень, так і за сукупністю злочинів та вироків, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання скоєння ним нових злочинів.

За таких обставин, колегією суддів не встановлено правових підстав для зміни оскаржуваного вироку, з урахуванням доводів, зазначених в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого обвинувального вироку, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 листопада 2022 року, ухвалений стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий -

Судді -