Справа № 487/2348/22
Провадження № 1-кс/487/2649/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

встановив:

10.08.2022 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 07.12.2022 скаргу було передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_3
08.12.2022 до канцелярії Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла заява слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід з тих підстав, що скаржник оскаржує бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення вчинене нібито суддею Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 , яка є його колегою, та з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості слідчого судді при розгляді скарги.
Суд, вивчивши матеріали скарги, заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 приходить до такого висновку.
Статтями 80, 81 КПК України передбачено право судді на заяву про самовідвід та процесуальний порядок вирішення такої заяви.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
За таких підстав, вказана слідчим суддею ОСОБА_3 у заяві обставина є іншою підставою, з метою зняття будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді при розгляді скарги ОСОБА_4 , запобігання нарікань на необ`єктивність та неупередженість судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду скарги, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів неупередженість судді, суд вважає за необхідне заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 задовольнити.
Керуючись ст. 75, 80, 81, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.
Відвести слідчого суддю Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 487/2348/22, провадження №1-кс/487/1883/22).
Справу № 487/2348/22 (провадження №1-кс/487/1883/22) передати до канцелярії Заводського районного суду м. Миколаєва для виконання вимог ст. 35 КПК України.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1