Справа № 185/1736/23
Провадження № 1-кс/185/431/23
09 лютого 2023 року м.Павлоград
Клопотанням, поданим на розгляд слідчому судді, прокурор Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 порушує питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 07.02.2023 в період часу з 13:31 по 13:47 в ході огляду речей та предметів від 07.02.2023 у ОСОБА_3 (м.т. НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 , на вільній ділянці в під`їзді вказаного будинку, а саме на: 2 пляшки «Магнолія, рафінована дезодорована олія» виробник «Соната ОІЛ» дата виробництва 26.11.22, 700 см3; 1 пляшка «Щедрий дар, олія соняшникова рафінована дезодорована» ПАТ Полтавський олійноекстракційний завод Кернел Груп, дата виробництва 09.10.2022; 1 пляшка «Rafined Sunflower OIL, 1L» manufactured in Ukraine.
Вивчивши клопотання прокурора та матеріали додані до клопотання щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, доходжу такого висновку.
Відповідно до розпорядження ВС №4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ у умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність судових справ Ізюмського міськрайонного суду Харківської області та визначено її за Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
В подальшому було встановлено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , який пояснив, що на початку лютого, він зі своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вживав спиртні напої за адресою: АДРЕСА_3 . Після вживання спиртних напоїв ОСОБА_5 , побачив відкритий погреб у сусідньому дворі і викрав з нього продукти харчування. Вказані продукти він на ніч залишив у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , і забрав наступного дня. Олію у пляшках він відніс своєму знайомому ОСОБА_8 та попросив продати.
В ході допиту свідка ОСОБА_8 було встановлено, що ОСОБА_9 нещодавно приходив до нього з 4 пляшками олії та попросив їх продати, щоб купити спиртне. Далі ОСОБА_8 продав вказані пляшки своїй знайомій ОСОБА_3 за 200 грн..
В ході допиту ОСОБА_3 було встановлено, що на початку лютого 2023 р. до неї прийшов знайомий ОСОБА_10 та запропонував купити в нього 4 пляшки олії, які він отримав як гуманітарну допомогу, за 200 грн, бо йому дуже треба гроші, на що вона погодилась. Далі ОСОБА_3 добровільно видала співробітникам поліції 4 пляшки олії.
В ході огляду речей та предметів від 07.02.2023 р. за адресою: АДРЕСА_1 , на вільній ділянці в під`їзді вказаного будинку ОСОБА_3 було добровільно видано 4 пляшки олії, а саме: 2 пляшки «Магнолія, рафінована дезодорована олія» виробник «Соната ОІЛ» дата виробництва 26.11.22, 700 см3; 1 пляшка «Щедрий дар, олія соняшникова рафінована дезодорована» ПАТ Полтавський олійноекстракційний завод Кернел Груп, дата виробництва 09.10.2022; 1 пляшка «Rafined Sunflower OIL, 1L» manufactured in Ukraine. Пляшки з олією повні, кришки не пошкоджені. Пляшки з олією поміщені до полімерного пакету, опечатані та вилучені.
В подальшому, 08.02.2023 р. слідчим СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 вказані предмети було визнано речовими доказами.
Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено, що вилучене майно має доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнані речовими доказами та зможуть сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Оскільки накладення арешту на майно презюмує втручання у право на володіння цим майном фізичної або юридичної особи, слід також враховувати, що такий захід має бути як відповідним поставленій меті, так і пропорційним їй, що визначено в рішенні у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (Case of James and others v. the United Kingdom) № 8793/79 від 21 лютого 1986 року, Series A, № 98.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 218 КПК України якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Рішення про підслідність на даний час не прийнято.
Враховуючи те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, на нього необхідно накласти арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст.170,172,173,174 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 07.02.2023 в період часу з 13:31 по 13:47 в ході огляду речей та предметів від 07.02.2023 у ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , на вільній ділянці, в під`їзді вказаного будинку, а саме на:
2 пляшки «Магнолія, рафінована дезодорована олія» виробник «Соната ОІЛ», дата виробництва 26.11.22, 700 см3;
1 пляшка «Щедрий дар, олія соняшникова рафінована дезодорована» ПАТ Полтавський олійноекстракційний завод Кернел Груп, дата виробництва 09.10.2022;
1 пляшка «Rafined Sunflower OIL, 1L» manufactured in Ukraine,
шляхом заборони користування та розпорядження.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Арешт майна може бути скасований в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1