Справа № 346/668/23
Провадження № 1-кп/346/388/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши клопотання обвинуваченого та потерпілої про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілою,

по кримінальному провадженню №0000023, в якому ОСОБА_3 (який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Коломия Івано-Франківської області; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; громадянин України; освіта середня; одружений; судимостей не має) обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,

сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення - прокурор: ОСОБА_4 , з боку захисту - обвинувачений: ОСОБА_3 та його захисник: ОСОБА_5 , потерпіла: ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

До суду із обвинувальним актом по даному кримінальному провадженню звернувся прокурор. Але до початку проведення підготовчого судового засідання потерпіла подала клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілою. Тож вказане питання суд розглядав з ініціативи сторони захисту та потерпілої.

Аргументи обвинуваченого та потерпілої. Обвинувачений після вчиненого щиро кається, свою вину визнає та примирився із потерпілою, відшкодувавши їй заподіяну матеріальну та моральну шкоду. А тому є всі підстави аби суд звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного із потерпілою та закрив кримінальне провадження.

Позиція сторони обвинувачення. Не заперечує проти закриття кримінального провадження з вказаної підстави, оскільки всі умови, передбачені статтею 46 КК України, наявні.

Встановлені судом обставини:

26 січня 2023 року, у Єдиний реєстр досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення №0000023 за частиною 2 статті 125 КК України (а.с.5-7). А 08 лютого 2023 року, по даному провадженню ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України (а.с.2-4).

Разом з цим, 13 лютого 2023 року, до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області було подано обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню, за яким ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, за таких обставин: 23 січня 2023 року близько 21 години ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , в житловому будинку, де вчинив словесний конфлікт із дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою вказаного господарства. В ході даного конфлікту, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання наніс потерпілій ОСОБА_6 , декілька ударів кулаками правої та лівої рук в ділянку обличчя. Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс декілька ударів правою та лівою ногами в ділянки тулуба потерпілій ОСОБА_6 та взявши до рук невстановлений під час дізнання дерев`яний предмет та наніс останній близько трьої ударів в ділянку голови та тіла (а.с.2-4).

І за даними обвинувального акту, у зв`язку із тим, що вказано вище, ОСОБА_3 обвинувачується в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, тобто у вчиненні проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України (а.с.2-4).

Також, за даними обвинувального акту, ОСОБА_3 вчинив вказане правопорушення вперше та непогашених судимостей не має (а.с.2-4), що також підтверджується і відомостями з Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, довідкою з Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області (а.с.34,35).

Разом з цим судом встановлено, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження ОСОБА_3 та ОСОБА_6 примирились, чому передувало відшкодування ОСОБА_3 заподіяної матеріальної шкоди та моральної шкоди повністю, оскільки він оплатив лікування ОСОБА_6 , надавав гроші на задоволення її інших потреб та вибачився перед нею, визнав свою вину, щире розкаявся і висловив щирий жаль з приводу вчиненого ним проступку, що підтвердила письмово потерпіла своєю заявою (а.с.23), а також підтвердила це разом із ОСОБА_3 безпосередньо у судовому засіданні, двічі, усно.

Також, суд бере до уваги те, що як стверджує сама потерпіла, між ними відбулось справжнє примирення, що було обумовлене її свідомим і вільним волевиявленням, яке не є наслідком неправомірного впливу на неї обвинуваченим чи іншими особами. І вона, як і обвинувачений, просить суд закрити дане кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 у зв`язку із примиренням винного з потерпілим (а.с.23).

Оцінка суду по суті клопотання.

Положеннями пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною 2 статті 284 цього Кодексу. А пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

І одним з таких випадків, в силу положень статті 46 КК України, є звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Зокрема, за положеннями частини 1 статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому, застосовуючи вказану норму права суд бере до уваги правовий висновок Верховного суду, наданий ним у пункті 4 постанови Пленуму від 23 грудня 2005 року №12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" (оскільки вважає його актуальним у наступній частині), за яким:

- звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим можливе в разі вчинення винним вперше злочину невеликої тяжкості (нині - кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції);

- примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів;

- звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Таким чином, з урахуванням наведеного, і встановлених судом обставин (що вказані вище), суд констатує наступне:

- ОСОБА_3 вчинив проступок, яким є кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 125 КК України, вперше (оскільки будь-яких наявних, не погашених чи не знятих судомостей він не має);

- цей злочин, з огляду на обставини його вчинення, які вказані у обвинувальному акті та його суть, не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- ОСОБА_3 примирився з потерпілою: ОСОБА_6 (при цьому, суд не має жодних сумнівів у тому, що як акт прощення, її ним, він мав місце саме в результаті її свідомого і вільного волевиявлення та за відсутності будь-якого неправомірного впливу на неї обвинуваченим чи іншим особами, позаяк вона сама це підтвердила, ще й письмово під підпис у заяві);

- ОСОБА_3 повністю оплатив потерпілій: ОСОБА_6 лікування (що вони підтвердили в судовому засіданні) та надавав додатково гроші на задоволення її потреб, вибачився перед нею, тобто фактично усунув заподіяну їй матеріальну та моральну шкоду, і що важливо, як вказує сама потерпіла, вона цими заходами задоволена і жодних претензій до обвинуваченого матеріального чи морального характеру не має.

Тож зважаючи на це, суд погоджується і зі стороною захисту, і зі стороною обвинувачення у тому, що всі, передбачені статтею 46 КК України умови для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, є наявними та підтвердженими.

Суд зважає на положення частини 2 статті 288 КК України, які передбачають, що суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, а тому і одразу відзначає, що ним виконані вказані положення, оскільки свою думку потерпіла висловила самостійно усно та письмово, а також сама просить суд закрити провадження щодо обвинуваченого у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності саме через її примирення із ним, як винною особою.

І оскільки, після виконання судом положень частини 3 статті 285 КПК України, обвинувачений особисто підтвердив суду про своє бажання аби суд звільнив його від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України та закрив кримінальне провадження, його клопотання і клопотання потерпілої підлягають задоволенню. І відповідно суду слід звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного із потрепілою, а провадження у справі - закрити.

Щодо речових доказів і документів.

В силу положень частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатись до набрання рішенням законної сили. При цьому, частина 9 статті 100 КПК України прямо передбачає, як суду треба вирішити питання про долю конкретних речових доказів і документів.

Однак, в матеріалах справи речові докази відсутні, а тому підстави для вирішення питань щодо їх долі, як і документів - відсутні.

Інші процесуальні питання.

Підстави, для вирішення судом інших питань, передбачених статтею 368 КПК України, в тому числі й щодо відшкодування витрат на залучення експерта - відсутні.

Щодо повного тексту.

Повний текст цієї ухвали виготовлено із запізненням, оскільки у період з 03 квітня 2023 року по 10 квітня 2023 року суддя знаходився на лікарняному.

Таким чином, керуючись статтями 1-33,36,37,55-60,75-84,98-100,110,284,314,369-372,376,532 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання потерпілої та обвинуваченого про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілою - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, передбачений частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України - у зв`язку із примиренням винного з потерпілою.

Закрити дане кримінальне провадження у зв`язку із звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням винного з потерпілою.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1