УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2022 року Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області
ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000566 від 01.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
03 листопада 2022 року слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що 01 листопада 2022 року близько 14 години невстановлена досудовим слідством особа чоловічої статті, ввійшовши в довіру до потерпілої ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою, під приводом допомоги онуці, яка нібито потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, перебуваючи за адресою проживання потерпілої, а саме: АДРЕСА_1 , заволоділа коштами у розмірі 4 000 (чотири тисячі) Євро, 1 150 (одна тисяча сто п`ятдесят) доларів США, 30 000 (тридцять тисяч) гривень, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 значної майнової шкоди у розмірі 216 890 (двісті шістнадцять тисяч вісімсот дев`яносто) гривень.
01.11.2022, СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області відомості по даному факту внесено до ЄРДР за №0000566 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Слідчий вказує, що 01.11.2022 було проведено невідкладний огляд місця події по АДРЕСА_2 , в ході якого проведено обшук автомобіля марки «SEAT» моделі «Ibiza» чорного кольору р.н.з. НОМЕР_1 , який на праві користування належить ОСОБА_5 , під час чого було виявлено та належним чином вилучено:

- автомобіля марки «SEAT» моделі «Ibiza» чорного кольору р.н.з. НОМЕР_1 ;

- грошові кошти у сумі 3500 гривень купюрами по 500 гривень у кількості 7 штук;

- грошові кошти у сумі 2200 гривень купюрами по 200 гривень у кількості 11 штук;

- грошові кошти у сумі 200 гривень купюрами по 100 гривень у кількості 2 штук;

- грошові кошти у сумі 50 гривень однією купюрою;

- грошові кошти у сумі 20 гривень однією купюрою;

- грошові кошти у сумі 5 гривень трьома купюрами;

- грошові кошти у сумі 300 євро купюрами по 50 євро у кількості 6 штук;

- грошові кошти у сумі 10 гривень однією монетою;

- квитанція №27 від 01.11.2022 щодо обміну іноземної валюти;

- ноутбук марки «ASUS» Х509U сірого кольору LBN0CX18A981486;

- кофту чорного кольору,гольф чорного кольору, штани чорного кольору;

Вказані вище речі було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно до ч.7 ст.237 КПК України, вилучені вищезгадані речі вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідчий зазначає, що вилучені речі мають значення речових доказів, оскільки зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, а тому підлягають арешту із забороною користування, відчуження та розпорядженням даним майном.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав клопотання та просив розглянути клопотання без його участі.

Власник автомобіля ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, заперечив проти накладення арешту на належний йому автомобіль.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій заперечив проти накладення арешту на вилучений у ноутбук.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.131, ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема : правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту на вилучені під час огляду місця події грошові кошти, квитанцію, ноутбук, кофту чорного кольору, гольф чорного кольору, штани чорного кольору, з метою їх збереження, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що ці речі є доказом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді, не можливо зробити висновок, яким чином зазначений у клопотанні автомобіль може мати значення речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Жодних доказів на те, що вилучений у ОСОБА_5 автомобіль відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, слідчим не надано.
Зважаючи, що органом досудового розслідування не доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що автомобіль є доказом кримінального правопорушення, не доведено наявності підстав для накладення арешту на дане майно, не доведено необхідності накладення арешту на дане майно та не наведено ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання у цій частині.
Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000566 від 01.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - задовольнити частково.
Накласти арешт на майно вилучене 01.11.2022, під час проведення огляду місця події по АДРЕСА_2 , а саме, на:

- грошові кошти у сумі 3500 гривень купюрами по 500 гривень у кількості 7 штук;

- грошові кошти у сумі 2200 гривень купюрами по 200 гривень у кількості 11 штук;

- грошові кошти у сумі 200 гривень купюрами по 100 гривень у кількості 2 штук;

- грошові кошти у сумі 50 гривень однією купюрою;

- грошові кошти у сумі 20 гривень однією купюрою;

- грошові кошти у сумі 5 гривень трьома купюрами;

- грошові кошти у сумі 300 євро купюрами по 50 євро у кількості 6 штук;

- грошові кошти у сумі 10 гривень однією монетою;

- квитанцію №27 від 01.11.2022 щодо обміну іноземної валюти;

- ноутбук марки «ASUS» Х509U сірого кольору LBN0CX18A981486;

- кофту чорного кольору,гольф чорного кольору, штани чорного кольору,

шляхом заборони розпоряджатися та користуватися даним майном.

В іншій частині клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «SEAT» моделі «Ibiza» чорного кольору р.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , - відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1