У Х В А Л А

Іменем України

31 жовтня 2022 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_8, при секретарі ОСОБА_9, розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004553 від 24.11.2021,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004553 від 24.11.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи використовуючи підроблені документи шляхом обману заволоділи квартирою АДРЕСА_1 та квартирою АДРЕСА_2 .

Під час розслідування встановлено, що 12.01.2021 приватному нотаріусу КМНО ОСОБА_11 були подані документи для проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 . 18.01.2021 право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_1 і.п.н. НОМЕР_1 . Підставою для проведення реєстрації став договір дарування квартири від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 посвідчений ніби то 16.04.2008 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 за реєстраційним номером 2046.

В подальшому вказана квартира була продана ОСОБА_1 новому покупцю згідно договору купівлі-продажу квартири посвідченого 18.01.2021 приватним нотаріусом КМНР ОСОБА_4 за реєстраційним номером 1.

Під час розслідування було встановлено, що у вказаній квартирі проживала ОСОБА_2 , яка проживала в квартирі сама і не мала родичів. Згідно з витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно відповіді КП Київське БТІ було встановлено, що квартира на праві власності була зареєстрована за нею.

Також було встановлено, що приватний нотаріус КМНО ОСОБА_3 припинив свою діяльність, яку здійснював по АДРЕСА_3 . Згідно відповіді наданої на запит Київським державним нотаріальним архівом було повідомлено, що в архіві приватного нотаріусом КМНО ОСОБА_3 договір дарування квартири від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 від 16.04.2008 відсутній і ним не посвідчувався.

Таким чином право власності на вказану квартиру за ОСОБА_1 було зареєстровано на підставі завідомо підробного офіційного документу.

Під час допиту в якості свідка ОСОБА_1 відмовилась давати покази та окрім цього відмовилась надати зразки підпису та почерку для проведення почеркознавчої експертизи.

Окрім того, під час розслідування на підстав ст. 93 КПК України було надано запит приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 щодо надання копій документів на підставі яких нею було посвідчено договори купівлі-продажу вказаної квартири. Згідно отриманої відповіді Вказані документи можуть будуть надані в порядку передбаченому ст. 159 КПК України.

Подальшим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_1 у змові з невстановленими особами заволоділа шляхом обману квартирою АДРЕСА_2 .

Під час розслідування встановлено, що 23.10.2020 державному реєстратору Департаменту з питань реєстрації КМДА були подані документи для проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 . 23.10.2021 право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_1 і.п.н. НОМЕР_1 . Підставою для проведення реєстрації став договір дарування квартири від імені ОСОБА_5 1941 р.н. на ім`я ОСОБА_1 посвідчений ніби то 06.10.2009 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мегедь Л.К. за реєстраційним номером 639.

В подальшому вказана квартира була продана ОСОБА_1 новому покупцю згідно договору купівлі-продажу квартири посвідченого 04.11.2020 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 за реєстраційним номером 255.

Під час розслідування було встановлено, що у вказаній квартирі проживала ОСОБА_5 , яка проживала в квартирі сама і не мала родичів. Згідно відповіді КП Київське БТІ було встановлено, що квартира на праві власності була зареєстрована за нею.

Також було встановлено, що приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7 припинив свою діяльність. Згідно відповіді наданої на запит Київським обласним державним нотаріальним архівом було повідомлено, що в архіві приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7 договір дарування квартири від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_1 від 06.10.2009 відсутній і ним не посвідчувався.

Таким чином право власності на вказану квартиру за ОСОБА_1 було зареєстровано на підставі завідомо підробного офіційного документу.

Такими чином, із матеріалів кримінального провадження слідує, що невстановлені особи, шляхом складання та подання неправдивих офіційних документів, шляхом обману заволоділи вказаними квартирами.

Органом досудового розслідування здобуто достатньо доказів, які свідчать про те, що ОСОБА_1 право власності на дані об`єкти нерухомого майна набула кримінально протиправним шляхом.

01 жовтня 2022 року слідчим було визнано речовими доказами квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 31.8 кв. м., за адресою: АДРЕСА_7

Виходячи з вищевикладеного на даний час у слідства виникла необхідність в накладені арешту на зазначене майно, так як воно має суттєве значення по кримінальному провадженню.

Прокурор просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя вважає за необхідне здійснити розгляд клопотання без участі власника майна, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного у клопотанні прокурора майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_5 та на квартиру АДРЕСА_6 ,загальною площею 31.8 кв. м., за адресою: АДРЕСА_7

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_8