Справа № 442/5721/20
Провадження № 1-кс/442/358/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року м. Дрогобич Львівської області

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за скаргою представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження,

з участю сторін:

прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_5 , слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 від 24.09.2022 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001215 від 05.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування скарги скаржник покликається на те, що 14.03.2023 отримав відповідь на свій адвокатський запит від Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області №Г-18/52/09/23 від 13.03.2023 з постановою слідчого від 24.09.2022 про закриття кримінального провадження №0001215 внесеного до ЄРДР 05.09.2020. Вважає оскаржувану постанову передчасною, вказує, що ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду від 09.05.2022 слідчим суддею у справі № 442/5721/20 постанову старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській капітана поліції ОСОБА_6 від 09.04.2022 про закриття кримінального провадження №0001215 від 05.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, було скасовано. Зазначає, що в ухвалі вказується, що слідчим не досліджено з якою швидкістю рухався автомобіль MERCEDES-BENZ та не здійснено спроб отримати висновок експерта в інших установах, крім Львівського НДЕКЦ після повідомлення про неможливість ним проведення судової експертизи від 30.03.2022 № СЕ-19/114-22/3908-ІТ, чи дозволяла така швидкість водію автомобіля MERCEDES-BENZ вчасно виявити та зупинитися у разі виявлення перешкоди перед собою, враховуючи темну пору доби та те, що згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 12.05.2021 задню частину мотоблоку можна було побачити з відстані 64,7 м, а згідно листа від 01.06.2021 № 8650/52/06-2021 автомобіль MERCEDES-BENZ рухався зі швидкістю 90 км/год., а середній гальмівний шлях по сухій дорозі при такій швидкості становить 53,0 м, чи бачив водій автомобіля MERCEDES-BENZ перед собою перешкоду у вигляді виїжджаючого мотоблоку (бік) та як він міг зреагувати на нього і як фактично зреагував, враховуючи темну пору доби та наявність освітлення у мотоблоку тільки спереду, чи давало освітлення спереду у мотоблоку його побачити зі сторони та з якої відстані, не досліджено з якою швидкістю повинен був рухатись автомобіль MERCEDES-BENZ, з урахуванням меж видимості дороги в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості (п. 12.2 ПДР). 07.06.2022 слідчим призначено судову інженерно-транспортну експертизу, для вирішення зазначених в ухвалі слідчого судді від 09.05.2022 питань. У постанові про закриття кримінального провадження від 24.09.2022 року № 0001215, внесеного до ЄРДР 05.09.2020 зазначено, що згідно висновку експерта №1917-Е від 02.09.2022 встановлено, наступне: п. 1 через відсутність необхідного комплексу вихідних даних визначити дійсну швидкість руху автомобіля «Mercedes-Benz C220» реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоблока марки «FORTE» не видається можливим. п. 2 оскільки не виявилось за можливо встановити розрахункове значення дійсної швидкості руху автомобіля «Mercedes-Benz C220» реєстраційний номер НОМЕР_1 , то відповідно неможливо встановити чи ця швидкість була в межах допустимої по видимості дороги швидкості руху. п. 3 у заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Mercedes-Benz C220» ОСОБА_7 , маючи об`єктивну можливість виявити мотоблок «FORTE» на відстані біля 64.7 м, не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. п. 4 відповідно до чинної редакції Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 (у чинній редакції) визначення: «Чи бачив водій автомобіля «Mercedes-Benz C220» реєстраційний номер НОМЕР_1 перед собою перешкоду у вигляді виїжджаючого мотоблоку (бік) та як він міг зреагувати на нього і як фактично зреагував, враховуючи темну пору доби та наявність освітлення у мотоблоку тільки спереду? Чи давало освітлення спереду у мотоблока його побачити зі сторони та з якої відстані?» не належить до головних завдань інженерно-транспортної експертизи, а може бути встановлено шляхом проведення слідчого експерименту. п. 5 при встановлених слідством даних, в т.ч. видимості елементів проїзної частини у місці ДТП, що становила 75,7 м значення допустимої швидкості для автомобіля «Mercedes-Benz C220» реєстраційний номер НОМЕР_1 складає величину біля 102…106 км/год. Слід відмітити, що відповідно до вимог п. 12.6 та 12.9 ПДР України швидкість руху транспортних засобів поза населеними пунктами заборонено перевищувати 90 км/год. п. 6 відповідно до вимог розділу 34. Дорожня розмітка, п. 1 Горизонтальна розмітка, 1.1. (вузька суцільна лінія), водієві мотоблоку «FORTE» ОСОБА_3 було заборонено здійснювати виїзд на проїзну частину автодороги Т1416 Львів Пустомити Щирець Меденичі, яка є дорогою державного значення. п. 7 при заданих вихідних даних причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є виїзд мотоблока «FORTE» під керуванням ОСОБА_3 на смугу руху автомобіля «Mercedes-Benz C220» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 на такій віддалі, яка вже була недостатньою для уникнення наїзду.

Зазначає, що після постановлення слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду ухвали про скасування постанови від 09.05.2022, жодних процесуальних дій слідчим не було здійснено, крім призначення інженерно-транспортної експертизи, для визначення швидкості транспортних засобів на момент зіткнення. Як вбачається з оскаржуваної постанови згідно з висновку експерта №1917-Е від 02.09.2022 про неможливість надання відповіді на перші два поставлені перед експертом питання у зв`язку із відсутністю необхідного комплексу вихідних даних, однак не вказує які вихідні дані необхідні для вирішення цих питань. Вважає, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії та не назначені усі необхідні експертні дослідження, внаслідок чого висновок, що дорожньо-транспортна пригода виникла з вини ОСОБА_3 , що мала місце 04.09.2020, є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження такою, яка підлягає скасуванню. Вказує, що копію оскаржуваної постанови від 24.09.2022 ОСОБА_3 не отримував, і Дрогобицьким РВП ГУНП у Львівській області у відповідь на його адвокатський запит №03/03 від 07.03.2023 так і не надано підтверджуючих документів направлення постанови ОСОБА_3 , дана постанова була отримана лише 14.03.2023 разом з відповіддю Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області №Г-18/52/09/23 від 13.03.2023, просить поновити строк на оскарження постанови та задоволити подану скаргу.

Адвокат ОСОБА_4 , який подав скаргу в інтересах ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду клопотання в якому просив розглянути подану скаргу без його участі та без участі ОСОБА_3 .

Прокурор Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив проти поданої скарги, вважає її безпідставною оскільки слідчим, постанова якого оскаржується було проведено всі необхідні слідчі експерименти, проведено ряд експертиз та зібрано максимум інформації та доказів, які стосуються даного кримінального провадження. Вказав, що ОСОБА_3 сам порушив Правила дорожнього руху України оскільки виїхав без будь-яких розпізнавальних знаків та освітлення свого транспортного засобу на проїжджу частину, внаслідок чого відбулось зіткнення мотоблоку з сіном, яким керував ОСОБА_3 з автомобілем «Mercedes-Benz C220» під керуванням ОСОБА_7 . ОСОБА_3 не погоджується з прийнятим рішенням слідчого виключно через те, що намагається уникнути адміністративної відповідальності за свої неправомірні дії. Просив суд відмовити в задоволенні даної скарги та залишити постанову слідчого яка оскаржується без змін.

Слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти поданої скарги, та пояснив, що у даному кримінальному провадженні було скасовано постанову про закриття кримінального провадження та ним на виконання вимог слідчого судді проведено всі необхідні слідчі дії для зібрання доказів по даному кримінальному провадженню. Вказав, що дана скарга фактично скопійована з попередньої поданої ОСОБА_3 скаргою та в даній скарзі не враховано висновок експерта, який міститься в матеріалах кримінального провадження. Ним проведено всі слідчі експерименти у присутності ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 за максимально наближених погодних умов під час скоєння ДТП. Під час проведення слідчих експериментів в осіб, з якими такі проводились, не виникало жодних заперечень та з їх боку не було скарг. Відзначив, що ОСОБА_3 з самого початку проведення досудового розслідування намагався ввести досудове розслідування в оману змінюючи свої пояснення. Таку поведінку ОСОБА_3 може пояснити тим, що останній намагається уникнути відповідальності за свою причетність до скоєної ДТП. Просив суд залишити оскаржувану постанову без змін, а подану скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення слідчого Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , думку процесуального прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , який просив відмовити у задоволенні скарги з огляду на необґрунтованість її доводів, дослідивши докази надані особою, яка подала скаргу, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 304 КПК України визначено, що скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, закон чітко покладає обов`язок заінтересованої сторони у разі пропуску строку на оскарження дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора заявляти клопотання про поновлення процесуального строку та надавати докази поважності його пропуску.

Згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування № 1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 року ч. 1 ст. 304 КПК встановлено десятиденний строк, упродовж якого особа має право звернутися зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора. Цей строк обчислюється з моменту прийняття рішення, вчинення відповідної дії. У випадку пропуску строку, встановленого для подання скарги, скарга повертається особі, якщо при її поданні особа не порушила питання про поновлення цього строку. Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо). Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги (п. 5).

Під час розгляду даної справи слідчим суддею встановлено, що оскаржувану постанову адвокат ОСОБА_4 отримав 14.03.2023 разом з відповіддю Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області №Г-18/52/09/23 від 13.03.2023 при цьому, будь-яких документальних підтверджень про вручення скаржнику копії цієї постанови в інший термін, слідчому судді не надано.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає, що адвокат ОСОБА_4 , який подав дану скаргу не пропустив строк на її подання до суду.

Частиною 3 ст. 8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303, ч.1 ст. 304 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим чи їх представником можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження. Такі скарги можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, або з дня отримання особою копії постанови.

Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного 05.09.2020 до ЄРДР за № 0001215, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого СВ Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 від 24.09.2022 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001215 від 05.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.09.2020 приблизно о 20 год. 45 хв. на автодорозі Т1416 Львів - Пустомити - Щирець - Меденичі, на 52 км + 280 м дороги, перед населеним пунктом смт. Меденичі Дрогобицького р-ну, відбулось зіткнення між автомобілем марки MERCEDES - BENZ C220 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 та мотоблоком «FORTE SH 81», під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок зіткнення водій мотоблоку ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді рваної рани правої стопи, перелом п`ятої п`ясної кістки правої ноги.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено, що враховуючи слідову обстановку зафіксовану на місці огляду, показання учасників пригоди встановлено, що безпосередньою причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали: порушення зі сторони водія ОСОБА_3 вимог п.п. 1.5; чинних Правил дорожнього руху України. Також встановлено, що дорожньо-транспортна пригода виникла з вини ОСОБА_3 , однак отримання тілесних ушкоджень винуватцем дорожньо-транспортної пригоди не утворює складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що згідно висновку експерта №1917-Е від 02.09.2022 встановлено, наступне: п. 1 -через відсутність необхідного комплексу вихідних даних визначити дійсну швидкість руху автомобіля «Мегсеdes-Веnz С220» реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоблока марки «FОRТЕ» не видається можливим. п. 2 - оскільки не виявилось за можливо встановити розрахункове значення дійсної швидкості руху автомобіля «Мегсеdes-Веnz С220» реєстраційний номер НОМЕР_1 , то відповідно неможливо встановити чи ця швидкість була в межах допустимої по видимості дороги швидкості руху. п. 3 - у заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Мегсеdes-Веnz С220» ОСОБА_7 , маючи об`єктивну можливість виявити мотоблок «FОRТЕ» на відстані біля 64,7м, не мав технічної можливість уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. п. 4 - відповідно до чинної редакції Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 р.(у чинній редакції) визначення: «Чи бачив водій автомобіля «Мегсеdes-Веnz С220» р.н. НОМЕР_1 перед собою перешкоду у вигляді виїжджаючого мотоблоку (бік) та як він міг зреагувати на нього і як фактично зреагував, враховуючи темну пору доби та наявність освітлення у мотоблоку тільки спереду? Чи давало освітлення спереду у мотоблока його побачити зі сторони та з якої відстані?» не належить до головних завдань інженерно-транспортної експертизи, а може бути встановлено шляхом проведення слідчого експерименту. п. 5 - при встановлених слідством даних, в т.ч. видимості елементів проїзної частини дороги у місці ДТП, яка становила 75,7 м значення допустимої швидкості руху для автомобіля «Мегсеdes-Веnz С220» р.н. НОМЕР_1 складає величину біля 102…106 км/год.. Слід відмітити, що відповідно до вимог п. 12.6 та 12.9 ПДР України швидкість руху транспортних засобів поза населеними пунктами заборонено перевищувати 90 км/год. п. 6 - відповідно до вимог розділу 34. Дорожня розмітка, п.1. Горизонтальна розмітка, 1.1. (вузька суцільна лінія), водієві мотоблоку «FORTE» ОСОБА_3 було заборонено здійснювати виїзд на проїзну частину автодороги ТІ416 Львів - Пустомити - Щирець - Меденичі, яка є дорогою державного значення. п. 7 - при заданих вихідних даних причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є виїзд мотоблока «FORTE» під керуванням ОСОБА_3 на смугу руху автомобіля «Мегсеdes-Веnz С220» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 на такій віддалі, яка вже була недостатньою для уникнення наїзду.

Одночасно для визначення швидкості руху автомобіля 21.03.2022 було призначено судову автотехнічну експертизу до Львівського НДЕКЦ МВС України, після цього 07.06.2022 призначено до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз міністерства юстиції України судову інженерно-транспортну експертизу.

В постановах про проведення експертизи було поставлено питання в такій редакції: «Якою була швидкість руху автомобіля марки MERCEDES - BENZ C220 р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , та мотоблока «FORTE SH 81», під керуванням ОСОБА_3 , на момент їхнього зіткнення, з урахуванням отриманих ними в результаті контактної взаємодії технічних пошкоджень та з урахуванням слідової картини (слідів шин) зафіксованої протоколом огляду місця події від 05.09.2020, а також з урахуванням переміщення вказаних транспортних засобів від місця їхнього зіткнення до кінцевих положень?»

Дане питання досліджувалось при проведенні двох експертиз і експерти, в межах своєї компетенції надавали відповідь на нього.

Стосовно твердження скаржника, що «не здійснено спроб отримати висновок експерта в інших установах, крім Львівського НДЕКЦ МВС України», то слідчим суддею встановлено, що судові експертизи під час досудового розслідування призначались як до Львівського НДЕКЦ МВС України так і з аналогічними питаннями до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз міністерства юстиції України Інших спеціалізованих установ, які мають ліцензії на проведення експертиз у кримінальному провадженні не має, а орган досудового розслідування вчинив всі спроби на отримання всіх можливих даних для дачі об`єктивного висновку та прийняття законного рішення.

Стосовно твердження скаржника про те, що не з`ясовано питання: «чи дозволяла така швидкість водію автомобіля марки MERCEDES - BENZ C220 р.н. НОМЕР_1 вчасно виявити та зупинитись у разі виявлення перешкоди перед собою, враховуючи темну пору доби та те, що згідно протоколу проведеного слідчого експерименту від 12.05.2021, задню частину мотоблоку можна було побачити з відстані 64,7м» то відповідь на дане питання дане у висновку експерта №1917-Е від 02.09.2022 у п. 2, в якому вказано, що «оскільки не виявилось за можливо встановити розрахункове значення дійсної швидкості руху автомобіля «Мегсеdes-Веnz С220» реєстраційний номер НОМЕР_1 , то відповідно неможливо встановити чи ця швидкість була в межах допустимої по видимості дороги швидкості руху».

З приводу того, що експерту було поставлено питання: «чи бачив водій автомобіля марки MERCEDES-BENZ C220 р.н. НОМЕР_1 перед собою перешкоду у вигляді виїжджаючого мотоблоку (бік) та як він міг зреагувати на нього і як фактично зреагував, враховуючи темну пору доби та наявність освітлення у мотоблоку тільки спереду? Чи давало освітлення спереду у мотоблоку його побачити зі сторони та з якої відстані?» то відповідь на це запитання міститься у висновку експерта №1917-Е від 02.09.2022 п. 4 , відповідно до якого - відповідно до чинної редакції Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 р.(у чинній редакції) визначення поставленого питання не належить до головних завдань інженерно-транспортної експертизи, а може бути встановлено шляхом проведення слідчого експерименту». Тому в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні 12 травня 2021 року проведено слідчий експеримент із водієм ОСОБА_7 та встановлено видимість мотоблоку на проїзній частині дороги, тобто встановлено фактично місце з якого починає бути видно мотоблок із робочого місця водія автомобіля марки MERCEDES - BENZ.

Твердження скаржника про те, що орган досудового розслідування не встановив під час проведення досудового розслідування відповіді на питання: «чи мав технічну можливість водій автомобіля MERCEDES - BENZ C220 р.н. НОМЕР_1 вчасно загальмувати, якби рухався із швидкістю, яка не перевищує 90 км/год.?» то на думку слідчого судді така відповідь знаходиться в зібраних матеріалах кримінального провадження № 0001215 від 05.09.2020.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що під час проведення судової автотехнічної експертизи, яка призначена 24.05.2021; 07.06.2022 вказане питання досліджувалось, оскільки у вихідних даних слідчий вказував, що небезпека для руху ОСОБА_7 наступає з моменту, коли він об`єктивно з робочого місця водія автомобіля MERCEDES BENZ C220 р.н. НОМЕР_1 при увімкненому ближньому світлі фар, починає бачити задню частину мотоблока завантажену сіном, на проїзній частині автодороги Т-14-16 та зазначалась швидкість руху автомобіля 90 км/год.. Питання який гальмівний шлях автомобіля MERCEDES BENZ C220 р.н. НОМЕР_1 при швидкості руху 90 км/год., визначалось у дослідницьких частинах висновку експерта №2494 від 30.11.2021 та №1917-Е від 02.09.2022.

Крім цього у висновку експерта №1917-Е від 02.09.2022 зазначено: п. 6 - відповідно до вимог розділу 34. Дорожня розмітка, п.1. Горизонтальна розмітка, 1.1. (вузька суцільна лінія), водієві мотоблоку «FORTE» ОСОБА_3 було заборонено здійснювати виїзд на проїзну частину автодороги ТІ416 Львів - Пустомити - Щирець - Меденичі, яка є дорогою державного значення і причиною настання дорожньо-транспортної пригоди є виїзд мотоблока «FORTE» під керуванням ОСОБА_3 на смугу руху автомобіля «Мегсеdes-Веnz С220» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 на такій віддалі, яка вже була недостатньою для уникнення наїзду.

Твердження на які посилається слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 в оскаржуваній постанові, повністю узгоджується із зібраними ним доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження та ґрунтуються на доказах, які були дослідженими та здобутими під час розгляду даної скарги слідчим суддею.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні такого правопорушення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України і ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Оскаржувана постанова відповідає зазначеним вимогам, а також вимогам ст. 110 КПК України.

З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що вона не містить інформації щодо наявності складу кримінального правопорушення, а навпаки, спростовує його.

Під час проведення перевірки було зібрано необхідний та достатній обсяг інформації, яка дала підстави для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Надані докази і матеріали свідчать про те, що в кримінальному провадженні слідчим перевірено доводи адвоката ОСОБА_4 , який є представником ОСОБА_3 у повному обсязі, зібрані докази, що мають значення для кримінального провадження, з`ясовано та проаналізовано всі обставини, які б свідчили про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення.

Слідчий суддя не може прийняти до уваги незгоду скаржника з позицією слідчого, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджується, тому оцінюючи критично, у сукупності з іншими доказами у справі доводи скаржника про передчасність закриття кримінального провадження, слідчий суддя приходить висновку про їх необґрунтованість, оскільки, доказів того, що слідчим не досліджено фактичних обставин справи скаржником не надано, а слідчим суддею не встановлено, що доводи скаржника дають підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження та відновлення досудового слідства.

Таким чином, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, винесеною з урахуванням вимог ст. 284 КПК України з всебічним урахуванням усіх доказів та обставин справи, твердження скаржника необхідність скасування оскаржуваної постанови є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального законодавства України, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , яка подана в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 24.09.2022 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001215 від 05.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1