ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2134/22 Справа № 210/2486/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

представників третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт,

ТОВ Комплект-КР, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника третьої особи

ПАТ АрселорМіттал

Кривий Ріг, ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт ТОВ Комплект-КР - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000962 17 серпня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області та накладено арешт на перераховані у протоколі огляду місця події від 16 серпня 2022 року речі та предмети, користувачем яких є ТОВ «Комплект-КР», вилучені під час проведення огляду на відкритій ділянці місцевості на території ПАТ «АМКР», шляхом заборони правом їх користування та відчуження.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що з метою попередження можливості зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, є підстави вважати, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може негативно вплинути на кримінальне провадження та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно та повернути майно законному користувачу ТОВ Комплект-КР.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат вказує на те, що майно, на яке накладено арешт, належить на праві користування ТОВ Комплект-КР, та у момент вилучення знаходилось на території земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0749, право оренди якої належить ТОВ Комплект-КР на підставі договору оренди земельної ділянки від 14 липня 2022 року № 7, укладеним між ТОВ Комплект-КР та Новопільською сільською радою Дніпропетровської області, разом з тим слідчим під час проведення огляду місця події та вилучення вищевказаної техніки не перевірено підстав перебування даної техніки на території спірної земельної ділянки, та передчасно, безпідставно і незаконно здійснено її вилучення. Вказує на те, що зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення підстави не відповідають дійсності, оскільки факт крадіжки не встановлений та не підтверджується будь-якими доказами. Звертає увагу на те, що працівники ТОВ Комплект-КР та вилучена в ході огляду техніка правомірно та законно перебували на території вищевказаної ділянки, а тому не могли бути засобами чи знаряддям вчинення злочину. Зазначає, що не наведено доказів того, що дане майно, яке належить ТОВ Комплект-КР на праві користування, та яке є добросовісним набувачем, має ознаки речових доказів. Вказує на те, що слідчим суддею не перевірені доводи клопотання щодо відповідності вказаного майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, при цьому вказана мета застосування арешту, не підтверджується матеріалами провадження, відповідно до яких відсутні дані про призначення експертиз, також не обгрунтовано, яким чином арешт транспортних засобів впливає на проведення експертиз із визначення шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням. Зазначає, що слідчий суддя не перевірив обгрунтованість підозри та не взяв до уваги пояснення представника ТОВ Комплект-КР. Звертає увагу, що ПАТ АМКР не надав оригіналу державного акту на право постійного користування землею. Вказує, що спеціальна техніка знаходиться у користуванні ТОВ Комплект-КР на підставі відповідних договорів. Зазначає, що слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно порушив право ТОВ Комплект-КР на доступ до правосуддя, оскільки позбавив можливості представників ТОВ Комплект-КР бути присутнім під час розгляду клопотання та подати докази на спростування доводів слідчого. Звертає увагу на те, що в порушення вимог ч.3 ст.168 КПК України представникам ТОВ Комплект-КР не було вручено копію протоколу огляду місця події з переліком вилученого майна.

Заслухавши доповідь судді, доводи представників ТОВ Комплект-КР, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати ухвалу слідчого судді, представника ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг та прокурора, які заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею не дотримано з огляду на таке.

Обґрунтовуючи своє рішення про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя посилався на положення п.1 ч.2 ст.170 КПК та в ухвалі зазначив, що вказане у клопотанні тимчасово вилучене майно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, тому для виконання завдань кримінального процесуального законодавства, з метою забезпечення збереження речових доказів та попередження можливості зникнення, втрати, знищення використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні є необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.

Між тим з такими висновками слідчого судді не погоджується колегія суддів апеляційного суду виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

За загальними правилами, передбаченими ч.3 ст.132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що :

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.167 та ч.2 ст.168 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

- підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

- призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

- є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

- одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Положеннями ч.ч.1,2,5,6 статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд, відповідно до ч.1 ст.173 КПК, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні Відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000962 від 17 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за фактом того, що 16.08.2022 до відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області по лінії 102 надійшло повідомлення від чергового оператора департаменту безпеки ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг, що на території шлако-переробного цеху працюють невідомі, затримано два екскаватора та гідролом і 7 осіб робітників, які на території ПАТ АМКР проводили незаконні роботи здійснюючи крадіжку майна, яке належить ПАТ АМКР, сума завданого збитку встановлюється.

Старший слідчий СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в якому просив накласти арешт на перераховані у протоколі огляду місця події від 16 серпня 2022 року речі та предмети, вилучені під час проведення огляду на відкритій ділянці місцевості на території ПАТ «АМКР», користувачем яких є ТОВ «Комплект-КР».

В обґрунтування своїх вимог слідчий зазначив, що виявлені в ході огляду місця події від 16 серпня 2022 року речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, вони є предметом спеціальної конфіскації як знаряддя вчинення злочину, а також є достатні підстави вважати, що вони можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення.

Однак, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого та накладаючи арешт на зазначені у протоколі огляду місця події від 16 серпня 2022 року речі та предмети, в порушення вимог ст. ст. 132, 170 КПК України не надав належної правової оцінки клопотанню у контексті відповідності його вимогам процесуального закону.

Так, слідчим у клопотанні лише формально зазначено, що вилучені під час огляду місця події від 16 серпня 2022 року речі та предмети є речовими доказами і є підстави вважати, що вони можуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального правопорушення. При цьому, у клопотанні слідчого не зазначено, яким саме критеріям речових доказів згідно ст.98 КПК відповідає вилучене під час проведення огляду майно, а також наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК, а саме можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Разом з тим, у клопотанні слідчого не визначено осіб, яким кримінальним правопорушенням було завдано матеріальний збиток, а в доданих до нього матеріалах відсутні будь-які документи, які підтверджують розмір завданої шкоди, заподіяння якої охоплюється диспозицією ч.4 ст.185 КК, а посилання слідчого про те, що розмір шкоди встановлюється, не може свідчити про її наявність.

Крім цього слід зазначити, що в клопотанні взагалі не доведено та не встановлено факту вчинення крадіжки майна, яке належить ПАТ АМКР, оскільки з часу внесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України, тобто з 17 серпня 2022 року жодній особі не було повідомлено про підозру, стороною обвинувачення навіть не встановлено осіб, які можуть бути причетними до вчинення даного кримінального правопорушення, а також не надано доказів на підтвердження наявності об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Зі змісту клопотання слідчого та доданих до нього документів не вбачається за можливе встановити, яке саме майно ПАТ АМКР було викрадено та яка шкода була заподіяна внаслідок злочинних дій. Також неможливо встановити, яким чином цей злочин пов`язаний із належними ТОВ Комплект-КР майном та майном, на яке накладено арешт. Фактично клопотання слідчого складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування, та посилання на положення 170 КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень матеріального і процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження і без підтвердження необхідності накладення арешту.

Не встановлено слідчим та не зазначено в клопотанні і власників вилучених транспортних засобів, зокрема, екскаватора марки «Hyundai» жовтого кольору, моделі «Rolex 290 LC-7A» на гусеничному ході, серійний номер: НОМЕР_1 , трактора марки «Bobcat» білого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 , екскаватора марки «Komatsu» жовтого кольору, моделі «PW 170 ES» без реєстраційного номеру, серійний номер: НОМЕР_3 , фронтального навантажувача жовтого кольору марки «HANOMAG», моделі «CL 66» з реєстраційним номером НОМЕР_4 , з наданням належним чином підтверджуючих документів на вказані транспортні засоби, що належить арештувати.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, вищенаведене свідчить про те, що наведені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді доводи, за яких він дійшов до переконання про необхідність задоволення клопотання слідчого про арешт майна не відповідають вимогам ч.1 ст.173 КПК України, оскільки стороною обвинувачення під час судового розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не доведено необхідності у накладенні на нього арешту.

При цьому вказані обставини вже були встановлені судом апеляційної інстанції під час перегляду ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт ТОВ Комплект-КР - адвоката ОСОБА_10 , за результатами якого ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року було скасовано, а клопотання слідчого СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали.

Не було слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майна враховано і те, що відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів не вбачається достатніх підстав, що обґрунтовували б достатньою мірою необхідність накладення арешту на відповідне майно.

Слідчий суддя не звернув увагу на викладені обставини та постановив ухвалу, яка не відповідає нормам права щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості, не обґрунтував висновку про наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що арештоване майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга представника третьої особи, щодо майна яких вирішується питання про арешт ТОВ Комплект-КР - адвоката ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна і необґрунтована, із постановленням у межах повноважень суду апеляційної інстанції, визначених ч. 3 ст. 407 КПК України, нової ухвали, якою у задоволенні клопотання слідчого належить відмовити як у безпідставному.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна яких вирішується питання про арешт ТОВ Комплект-КР - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року про накладення арешту на перераховані у протоколі огляду місця події від 16 серпня 2022 року речі та предмети, користувачем яких є ТОВ «Комплект-КР», вилучені під час проведення огляду на відкритій ділянці місцевості на території ПАТ «АМКР», шляхом заборони правом їх користування та відчуження скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна, перерахованого у протоколі огляду місця події від 16 серпня 2022 року, а саме:

- екскаватор марки «Hyundai» жовтого кольору, модель «Rolex 290 LC-7A» на гусеничному ході, серійний номер: НОМЕР_1 ;

- трактор марки «Bobcat» білого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 ;

- причіп жовтого кольору з наявними ознаками корозії металу, реєстраційний номер НОМЕР_5 ;

- дві металеві діжки червоно-білого кольору з надписом «LUKOIL»;

- металеву будку виготовлену з металу сірого кольору;

- причіп, на якому знаходиться генератор жовтого кольору на всій поверхні з корозією;

- екскаватор марки «Komatsu» жовтого кольору, модель «PW 170 ES» без реєстраційного номеру, серійний номер: НОМЕР_3 ;

- причіп на колесах, на якому розташовано металеву будку жовтого кольору, по всій поверхні якої мається корозія;

- фронтальний навантажувач жовтого кольору марки «HANOMAG» моделі «CL 66» з реєстраційним номером НОМЕР_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_11