Справа № 183/5773/22
№ 1-кп/183/1187/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000155 від 08.04.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Привілля Луганської області, громадянина України, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходив військову службу на посадi молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії - 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 та 09.04.2022 звільнений з посади, у зв`язку iз призупиненням військової служби та зарахуванням у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні «старший сержант», зареєстрованого адресою: АДРЕСА_1 , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 заявив клопотання від 18.01.2023 р. про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання зазначено, що старший сержант ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи НОМЕР_1 військової служби за контрактом, та проходячи її на посадi молодшого iнспектора прикордонної служби 1 категорії - 4 вiддiлення інспекторів прикордонної служби вiддiлу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 . діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрiшньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 05.04.2022 самовільно, з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, залишив місце служби і покинув район виконання бойової задачі, охорони та оборони визначених рубежів на околиці населеного пункту АДРЕСА_3 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися вiд вiйськової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

06.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

07.09.2022 до ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 днів, тобто до 06.10.2022.

04.10.2022 ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області стосовно обвинуваченого продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 02.12.2022.

28.11.2022 ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області стосовно обвинуваченого продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 26.01.2023.

Таким чином, для досягнення мети i завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від суду; незаконно впливати на свiдкiв, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які наразі не зменшилися. Так, в обґрунтування продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню iншим чином; вчиняти iншi кримінальні правопорушення.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистоi поруки вiдносно обвинуваченого пов`язана з тим, що вказані запобіжні заходи будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крiм того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Дії, що інкримінуються обвинуваченому, мають виняткову суспільну небезпечність в період триваючої збройної агресії Російської Федерації, особливо, в бойовій обстановці, оскільки спрямовані на підрив основоположноi засади функціонування Збройних Сил України - єдиноначальності.

На цих підставах заявник клопотання просить продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб з триманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання з підстав, викладених в ньому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не погодився із заявленим клопотанням.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечував проти заявленого клопотання. Пояснив, що обвинувачення не обґрунтоване. Ризики не доведені. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та докази в їх сукупності, слідчий суддя доходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується наданими суду матеріалами кримінального провадження.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор в підготовчому судовому засіданні пояснив, що маються ризики, передбачені 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.

Обґрунтовуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, прокурор посилався лише на тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винним у інкримінованому злочині.

На підтвердження наявності вказаного ризику, окрім усних пояснень, прокурором не надано жодного доказу.

У зв`язку з цим суд вважає, що саме по собі тяжкість покарання не є беззаперечною підставою, яка доводить наявність вказаного ризику. Отже, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

Щодо ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, суд звертає увагу на наступне.

Суд, приймаючи до уваги, що свідки у цьому кримінальному провадженні є військовослужбовцями тієї ж військової частини, що і обвинувачений, враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Також прокурор наголошував на наявності ризиків, передбачених п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак на підтвердження існування цих ризиків прокурором не надано жодного доказу.

Таким чином існування ризиків, передбачених п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

При вирішення питання про застосування запобіжного заходу суд враховує положення ч. 7 ст. 176 КПК України відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402 - 405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного суд не приймає до уваги заперечення обвинуваченого та захисника.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, до обвинуваченого ОСОБА_5 можливо застосувати виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене суд вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 314-316, 369-372, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 314-316, 331, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання від 18.01.2023 р. прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з утриманням в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_4 ), строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26 (включно) березня 2023 року.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 27 січня 2023 р. о 08 год. 15 хв.

Суддя ОСОБА_1