Провадження №: 1-кп/755/368/23
У Х В А Л А

"29" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) колегіально судом у складі трьох суддів: ОСОБА_1 (головуючий суддя), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 та учасників судового провадження у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 листопада 2012 року за № 0000003 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві питання накладення грошового стягнення на обвинувачену ОСОБА_5 , установив:

у провадженні цього місцевого суду на етапі судового розгляду знаходиться вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2, 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 2, 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу (далі КК) України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2, 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2, 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255 КК, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358 КК.

В судові засідання 21 та 29 березня 2023 року не прибула обвинувачена ОСОБА_5 .

Про вказані засідання інформувалась завчасно, згідно даних довідок про доставку судових викликів за допомогою СМС, а в силу ч. 1 ст. 136 КПК належним підтвердженням ознайомлення з змістом повістки про виклик іншим шляхом є будь-які інші дані, які підтверджують факт ознайомлення з її змістом.

Можливість інформування у спосіб СМС слідує, з норм ч. 1 ст. 135 КПК, де вказано, що особа викликається до суду шляхом здійснення виклику по телефону.

Ба більше, згідно рішення Ради суддів України № 26 від 05 серпня 2022 року «Щодо підвищення використання інструментів електронного судочинства у відправленні правосуддя» визначено виклики та повідомлення, обмін процесуальними документами з учасниками судових проваджень у першу чергу здійснювати за допомогою електронної пошти та/або з використанням вказаних учасниками судових проваджень мобільних телефонів (в тому числі й з використанням месенджерів, які дозволяють отримати інформацію про доставку відповідного повідомлення, процесуального документа, та отримати інформацію про їх прочитання); виклики та повідомлення, обмін процесуальними документами з учасниками судових проваджень за допомогою засобів традиційного поштового зв`язку здійснювати виключно у разі неможливості комунікації за допомогою електронної пошти та/або з використанням вказаних учасниками судових проваджень мобільних телефонів (в тому числі й з використанням месенджерів, які дозволяють отримати інформацію про доставку відповідного повідомлення, процесуального документа, та отримати інформацію про їх прочитання).

Разом з тим, будучи поінформованою про цей процес за вказані дати обвинувачена ОСОБА_5 будь-яких даних на адресу суду щодо причин неявки, котрі витікали б з обставин вказаних в ст. 138 КПК, не направляла.

Учасники провадження зауважували, що за інформацією ОСОБА_5 хворіє, однак такі дані у справі відсутні.

Згідно ст. 323 КПК якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду.

Суд також має право постановити ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Отже, Суд, розглядаючи у порядку ст. 323 КПК питання можливих заходів спрямованих на забезпечення прибуття обвинуваченої до суду враховує таке.

Забезпечення проведення судового провадження у розумні строки ч. 2 ст. 28 КПК України покладено на суд, а Розділом ІІ КПК України передбачені механізми, спрямовані на забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а саме - заходи забезпечення кримінального провадження, одним з яких є накладення грошового стягнення.

Право суду накласти грошове стягнення на особу, яка не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, передбачене ч. 3 ст. 146 КПК України.

Зокрема, якщо згідно ст. 139 КПК обвинувачений не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик суду.

З огляду на зазначене, Суд заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження зауважує, що заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (див. ухвалу Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к).

Процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання (див. постанову ВС від 09 квітня 2019 у справі № 306/1602/16-к).

Тобто, така засада кримінального провадження як змагальність сторін, визначена ст. 22 КПК України, передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій. Таке обстоювання полягає не лише у повідомленні суду своєї позиції та її належній аргументації, а й у доведенні відповідними засобами доказування певних обставин чи фактів, на яких вона ґрунтується.

Кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд ухвалювати рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, що є ознакою обґрунтованості судового рішення (ч. 3 ст. 370 КПК України). А тому, при оцінці поважності причин неприбуття на виклик, суд не може покладатися виключно на повідомлення учасника кримінального провадження щодо певних обставин, тобто презюмувати їх достовірність.

Судом установлено, що обвинувачена поінформована про цей процес та факт розгляду провадження саме Дніпровським районним судом міста Києва в цьому складі суду. Вона отримала в суді пам`ятку про права, котра містить у собі інформацію в т.ч. про наявні обов`язки інформувати про неможливість прибуття, то ж при сумлінному відношенні до наявних обов`язків за такий проміжок часу від 16 лютого 2023 року (дата отримання СМС про виклик на 21 березня 2023 року) до 29 березня 2023 року можливо було поінформувати суд про ситуацію, котра могла статися у її житті у наслідок певних обставин, однак того не сталося.

Відповідно, Суд констатує факт невиконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків, а отже наявні підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення грошового стягнення.

З огляду на зазначене, Суд вважає за необхідне застосувати до неї грошове стягнення у розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 342 грн., з огляду на встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір, який з 01 січня складає 2 684 грн. та положення п. 16 ч. 1 ст. 3 КПК за аналогією, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 щодо того, що відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

На підставі викладеного та керуючись ст. 139, 146, 323, 350, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив:

накласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , грошове стягнення у розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 342 гривні.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до положень ст. 147 КПК України, про право на подання клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення до суду, який постановив ухвалу про таке накладення, у разі наведення обґрунтованих доводів про безпідставність накладення грошового стягнення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і

ОСОБА_15