Справа № 145/296/23
Провадження №1-кп/145/113/2023
ВИРОК

Іменем України

"10" березня 2023 р. смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Тиврів кримінальне провадження №0000009 від 15.01.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жабокрич Крижопільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне зберігання вибухових речовин, усвідомлюючи протиправність своїх дій та можливість настання негативних наслідків, з порушенням вимог п.21 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок виготовлення, придбання зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 62 від 21.07.1998 та Положення про дозвільну систему затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, діючи умисно, на початку грудня 2022 року знаходячись неподалік від приміщення сільської лазні, по вул. Зарічній в с. Жахнівка Вінницького (Тиврівського) району Вінницької області, знайшов корпус до ручної гранати РГН, із наявним маркуванням РГН 254-118-7 на корпусі та заглушкою білого кольору, що споряджений вибуховою речовиною - гексогеном, загальною масою 97 г., який вирішив забрати собі для зберігання таким чином умисно, незаконно придбав вищевказану вибухову речовину.

Надалі ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочині дії, залишив вищевказаний предмет із вибуховою речовиною зберігати у житловому будинку за місцем свого проживання, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином умисно, незаконно зберігав вибухову речовину без передбаченого законом дозволу, до моменту її вилучення працівниками поліції.

У подальшому, 11.01.2023, під час проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_6 , корпус до ручної гранати РГН, із наявним маркуванням РГН 254-118-7 на корпусі та заглушкою білого кольору, який споряджений вибуховою речовиною - гексогеном, загальною масою 97 г., яку останній незаконно зберігав у своєму житловому будинку, виявлено та вилучено працівниками поліції.

Згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи від 27.01.2023 №СЕ-19/102-23/778-ВТХ предмет, який був вилучений, 11.01.2023 під час проведення обшуку, із приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до руйнування, являвся корпусом осколкової наступальної ручної гранати РГН промислового виготовлення військового призначення. Згідно з висновком судової вибухово-технічної експертизи від 27.01.2023 №СЕ-19/102-23/1373-ФХВР надана на дослідження сипуча речовина блідо-помаранчевого кольору є вибуховою речовиною-гексогеном.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

17 лютого 2023 року між прокурором Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000009, з одного боку та підозрюваним у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ч. 1 ст.263 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин.

Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, у скоєному розкаявся. Просив затвердити дану угоду.

Вказаною угодою погоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України - у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз.1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

При призначенні покарання, суд враховує те, що вчинене діяння згідно вимог КК України, є тяжким злочином, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч. 1 ст.263 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між начальником Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 від 17 лютого 2023 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати, пов`язані з проведенням судових вибухово-технічних експертиз в розмірі 3020 (три тисячі двадцять) грн. 48 коп.

Арешт накладений ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.01.2023 року на тимчасово вилучене майно зазначене в даній ухвалі - скасувати.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили: предмет овальної форми зеленого кольору, що схожий за своїми зовнішніми

ознаками на корпус до ручної гранати РГН, із наявним маркуванням РГН 254-

118-87 на корпусі та заглушкою білого кольору у верхній частині; змив, що відібрано для проведення експертних досліджень з предметом

овальної форми зеленого кольору, що схожий за своїми зовнішніми ознаками на

корпус до ручної гранати РГН, із наявним маркуванням РГН 254-118-87 на корпусі та заглушкою білого кольору у верхній частині - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі подачі апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1