Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/1165/22
Провадження № 1-кп/673/45/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 р.м.Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000211, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2022 року, за яким обвинувачується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Вовковинці Хмельницького району Хмельницької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, маючий на утриманні малолітню доньку, солдат, стрілець відділення взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , ВОС-100915А, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 громадянин ОСОБА_5 призваний на військову службу по мобілізації та відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначений на посаду стрільця відділення взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , ВОС-100915А у званні «солдата».

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу до ІНФОРМАЦІЯ_3 ВОС-100915А солдат ОСОБА_5 набув статус військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню; кожна людина має право на особисту недоторканість; кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей; ст.ст. 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому; ст.ст. 3,4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, згідно яких військова дисципліна досягається шляхом формування високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців, формування правової культури військовослужбовців; військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця дотримуватися Конституції та Законів України, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 11, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Разом з тим, ОСОБА_5 діючи в порушення вище вказаного законодавства, став на шлях злочинної діяльності, вчинивши дії, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень за наступних обставин.

Так, встановлено, що 09 вересня 2022 року, близько 19:30 год., ОСОБА_5 , який перебував поблизу продуктового магазину по АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту із ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, прийняв рішення про спричинення тілесних ушкоджень останньому, висловлюючи словесну погрозу спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Тоді ж, в ході вказаного конфлікту потерпілий ОСОБА_4 не бажаючи його продовження, з метою уникнення продовження конфлікту та можливих негативних наслідків для свого здоров`я, прийняв рішення про втечу з місця події.

В той же час та в тому ж місці, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, щодо спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, та свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи на тому ж самому місці наздоганяючи потерпілого та будучи позаду нього перечепив останнього лівою ногою, через що ОСОБА_4 спіткнувся, та впав на землю обличчям до низу.

В подальшому, коли ОСОБА_4 повернувся та перебував в положенні лежачи на спині, ОСОБА_5 стоячи ліворуч від останнього, наніс йому близько п`яти ударів по тулубу з ліва носком правої ноги взутою в черевик.

Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_5 було спричинено потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 10 - го ребра зліва по лопатковій лінії, що за своїм характером відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які не були небезпечними для життя в момент заподіяння, але які за звичайним своїм клінічним перебігом спричиняють тривалий розлад здоров`я.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення:

- ч. 1 ст. 122 КК України нанесення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

В cудовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 подав письмову заяву про відмову від обвинувачення у формі приватного обвинувачення відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та просив кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі ст. 46 КК України, оскільки будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого він більше не має.

В свою чергу обвинувачений не заперечував щодо задоволення заяви потерпілого і також просив кримінальне провадження по його обвинуваченню за ч. 1 ст. 122 КК України закрити, оскільки він дійсно примирився з потерпілим, щиро розкаявся та вибачився, відшкодувавши йому таким чином моральні збитки.

Прокурор не заперечував щодо закриття кримінального провадження із зазначених вище підстав.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого, дослідивши письмову заяву потерпілого, відповідні матеріали кримінальної справи та заяви сторін, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви потерпілого та закриття даного кримінального провадження.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 477 КПК України, кримінальне провадження за вказаною статтею КК України є провадженням у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, має визначене місце реєстрації та проживання, офіційно працює, на «Д» обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, відшкодував потерпілому всі моральні збитки, щиро покаявся у вказаному злочині, суд, переконавшись у волевиявленні потерпілого на фактичну відмову від обвинувачення, вважає за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, а провадження по справі закрити.

Судові витрати та речові докази в справі відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався, цивільний позов не подавався.

На підставі викладеного та керуючись ст. 46 КК України, п.7 ч.1 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314 ст.ст. 369-372, п.1 ч.1 ст. 477 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 від 02.02.2023 року та усне клопотання підсудного ОСОБА_5 про закриття провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрити у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_4 від обвинувачення у формі приватного обвинувачення на підставі примирення винного з потерпілим.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся, судові витрати та речові докази в справі відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1