печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах СТОВ «НАДІЯ УКРАЇНИ» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000087 від 02.02.2019, -

В С Т А Н О В И В :

20.03.2023 адвокат ОСОБА_3 в інтересах СТОВ «НАДІЯ УКРАЇНИ» звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2019 у справі № 757/6485/19 із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування на адміністративну будівлю з прилеглими будівлями та спорудами площею 265,6 м.кв. за адресою: Одеська обл., Миколаївський р-н., с. Новопетрівка, вул. Чкалова, 62, що знаходиться на земельній ділянці площею 2818 м.кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35072527, що належить СТОВ «Надія України» ().

У клопотанні адвокат зазначає, що арештоване майно належить СТОВ «НАДІЯ УКРАЇНИ» на праві колективної власності згідно свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення № 42 від 12.10.2011, виданого Виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області.

Зазначає, що арешт на майно СТОВ «НАДІЯ УКРАЇНИ» накладено необґрунтовано, оскільки товариство є добросовісним набувачем та набуло зазначений об`єкт нерухомого майна у законний спосіб.

Вказує, що належне СТОВ «НАДІЯ УКРАЇНИ» майно, не є доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, відтак не відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України з метою збереження якого накладено арешт.

Також, адвокат посилається на те, що арешт майна із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування призводить до надмірного обмеження правомірної діяльності товариства та суперечить ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки відсутні підстави, які виправдовують втручання держави у право на мирне володіння майном особи.

Адвокат ОСОБА_3 , до початку судового засідання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, його вимоги підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 , до початку судового засідання направив заяву про розгляд клопотання за його відсутності, із письмовими запереченнями, у яких зазначив, що досудове розслідування триває, потерпілими заявлено цивільні позови, потреба в арешті не відпала. Вказав на те, що викладені у клопотанні доводи та додані до нього матеріали не спростовують обґрунтованість арешту, а також необхідності в його збереженні.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000087 від 02.02.2019, яке об`єднано з кримінальним провадженням № 0000013 від 02.02.2018 за ч. 5 ст. 191 КК України.

У даному кримінальному провадженні досліджуються обставини за яких службові особи ТОВ «Агроінвестгруп» та підконтрольних їм суб`єктів господарювання: ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор», ТОВ «Раухівський елеватор», ТОВ «Ізмаїльский елеватор», ТОВ «Аліягський елеватор», ТОВ «Заплазький елеватор», ТОВ «Березівський елеватор», ПрАТ «Новомиргородський елеватор», ТОВ «Агрофірма «Дружба народів», ТОВ «Ленінталь», ТОВ «Основа-2008», ТОВ ВНФ «Зеленогірське», СТОВ «Надія України», ТОВ «Промагро», зловживаючи службовим становищем, вчинили розкрадання ввіреного їм на підставі договорів складського зберігання майна (зернових культур), чим спричинили збитків державі та комерційним структурам в особливо великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2019 у справі № 757/6485/19 на вказаний об`єкт нерухомого майна як на речовий доказ накладено арешт.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2019 задовольняючи клопотання прокурора слідчий суддя виходив з того, що арешт об`єкту нерухомого майна необхідний з метою його збереження як речового доказу, оскільки він відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя зауважує, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України може бути зроблений лише на підставі постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.

Визнаючи речовим доказом у кримінальному провадженні вказаний об`єкт нерухомого майна, який належить СТОВ «Надія України», слідчий виходив із положень ч. 1 ст. 98 КПК України.

Проте з постанови слідчого в частині визнання цього об`єкту нерухомого майна, не вбачається мотивів прийнятого рішення щодо його відповідності в даному конкретному випадку тим чи іншим ознакам, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України.

Таким чином, означена постанова слідчого, яка обґрунтовує мету накладення арешту, таку, як збереження речових доказів в частині зазначення критеріїв, визначених ч. 1 ст. 98 КПК України, яким би міг відповідати зазначений об`єкт нерухомого майна містить формальні посилання на нього, як на такий, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ, що позбавляє слідчого суддю можливості встановити, що дійсно вказаний об`єкт нерухомого майна може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Водночас, з наданих слідчому судді доказів, зокрема інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що вказаний об`єкт нерухомого майна належить СТОВ «НАДІЯ УКРАЇНИ» на праві колективної власності згідно свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення № 42 від 12.10.2011, виданого Виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області.

Отже, версія сторони обвинувачення, що майно на яке накладено арешт відповідає ознакам визначеним ст. 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0000087 від 02.02.2019, є доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, при накладення арешту належним чином не досліджена, не підтверджена достатніми доказами та спростовується наданими доказами в обґрунтування скасування арешту майна.

Незважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється на протязі тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для накладення арешту на майно, яке перебуває у власності заявника.

Підозра посадовим особам СТОВ «Надія України»не пред`явлена, та стороною обвинувачення не надано слідчому судді достатніх доказів, що СТОВ «Надія України»має відношення до кримінального правопорушення або, що саме його посадовими особами вчинено інкриміноване кримінальне правопорушення, відповідно - відсутні підстави відповідальності компанії за незаконні дії третіх осіб.

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994, «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

За наведеного, враховуючи те, що вказаний об`єкт нерухомого майна є власністю СТОВ «Надія України», як встановлено набуто товариством законним шляхом, відношення його посадових осіб до розслідуваного кримінального провадження не встановлено, про підозру останнім не повідомлено, слідчий суддя вважає, що накладений арешт є надмірно обтяжливим та неспівмірним із завданнями кримінального провадження і порушує право заявника на мирне володіння своїм майном, встановлене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2019 у справі № 757/6485/19-к із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування на адміністративну будівлю з прилеглими будівлями та спорудами площею 265,6 м.кв. за адресою: Одеська обл., Миколаївський р-н., с. Новопетрівка, вул. Чкалова, 62, що знаходиться на земельній ділянці площею 2818 м.кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35072527, що належить СТОВ «Надія України» ().

Скасувати передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), вжиту ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2019 у справі № 757/6485/19-к щодо адміністративної будівлі з прилеглими будівлями та спорудами площею 265,6 м.кв. за адресою: Одеська обл., Миколаївський р-н., с. Новопетрівка, вул. Чкалова, 62, що знаходиться на земельній ділянці площею 2818 м.кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35072527).

Скасувати заборону всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольських міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях) окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з адміністративною будівлею з прилеглими будівлями та спорудами площею 265,6 м.кв. за адресою: Одеська обл., Миколаївський р-н., с. Новопетрівка, вул. Чкалова, 62, що знаходиться на земельній ділянці площею 2818 м.кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35072527),вжиту ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2019 у справі № 757/6485/19-к.

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1