ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/342/23 Справа № 202/768/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 огли

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2023 року про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, маючого малолітню дитину, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2023 року частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 134 200 грн..

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Зазначає, що є підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вказує, що враховуючи те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, однак лише такі обставини, не можуть нівелювати зазначені ризики неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 а відтак не можуть свідчити на користь застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Також зазначає, що враховуючи положення ст. 182 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного у даному кримінальному провадженні є застава в розмірі 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) грн.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у звязку з тим, що в разі сплати підозрюваним ОСОБА_7 суми застави, останній повинен продовжувати проходити військову службу, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених командиром військової частини, сторона обвинувачення не може погодитись з обовязками покладеними на підозрюваного та просить викласти їх у іншій редакції.

Вказує, що слідчим суддею не враховано майновий стан підозрюваного, а тому визначений слідчим суддею розмір застави не відповідає дійсним обставинам та інтересам суспільства і не кореспондується з вимогами ст. 182 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваній ОСОБА_7 розміру застави та покладених на нього обовязків у разі її сплати, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п.3 ст.5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги прокурора щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді в частині визначення розміру застави, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки, слідчим суддею перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, взято до уваги обставини кримінального провадження, враховано тяжкість злочину та обставини його вчинення, підвищену суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, також слідчим суддею взято до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, його вік, сімейний, майновий стан та стан здоров`я, його репутацію, наявність судимостей. Окрім цього, враховано й наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, після чого вірно та аргументовано, визначено заставу у розмірі 134 200 гривень, що зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В свою чергу, слушними є доводи апеляційної скарги прокурора про те, що в разі сплати підозрюваним ОСОБА_7 суми застави, останній повинен продовжувати проходити військову службу, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених командиром військової частини, а тому, покладені на нього обовязки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідно викласти у іншій редакції.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню в частині покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2023 року про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 скасувати в частині покладених обовязків.

В цій частині постановити нову ухвалу, якою у разі сплати суми застави вважати, що до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді застави і звільнити його з під варти поклавши обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді у визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту, в якому розташована або тимчасово розташована військова частина, де проходить військову службу підозрюваний, без дозволу командира військової частини, прокурора або суду, повідомляти прокурора, слідчого або суд про зміну дислокації військової частини, утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

В іншій частині ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9