КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/3126/22Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4110/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002330, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.309 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 продовжено до 25 грудня 2022 року.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом належним чином не перевірено обґрунтованість клопотання прокурора та всупереч вимогам діючого законодавства і практики Європейського суду з прав людини, продовжено застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Звертає увагу суду на те, що ризик переховування обвинуваченої від суду нічим не підтверджений, як і ризик впливу на свідків, оскільки такі в провадженні відсутні. Зазначає, що обвинувачена має міцні соціальні зв`язки, на її утриманні перебуває матір та бабуся, які потребують сторонньої допомоги.

За результатами апеляційного перегляду просить скасувати ухвалу суду та застосувати до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Оскільки прокурор, обвинувачена та їх захисник не з`явилися до суду і не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, суд відповідно до положень ч.4 ст.422-1 КПК України здійснює розгляд апеляційної скарги без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали сформованого контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів сформованого контрольного провадження, на розгляді Оболонського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002330 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 4 ст.187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.309 КК України, в якому здійснюється судовий розгляд.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 25 грудня 2022 року.

Ухвалюючи рішення про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, суд врахував продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема переховування обвинувачених від суду та незаконного впливу на потерпілих, перешкоджання розгляду кримінального провадження іншим шляхом, а також обставини кримінального правопорушення, ступінь тяжкості інкримінованих злочинів.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, з огляду на наступне.

За приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , та інші обставини,передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності можуть свідчити про існування ризиків переховування від органів досудового слідства та/або суду, незаконно впливати на потерпілих.

Предметом судового розгляду були і ті обставини, на які посилається захисник в поданій апеляційній скарзі, в тому числі клопотання захисника та обвинуваченої про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.

Виходячи з рішення Конституційного суду України №4-р/2019 від 13 червня 2019 року у справі за конституційною скаргою ОСОБА_14 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, предметом апеляційного розгляду в даному провадженні є лише ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

В даному рішенні Конституційний Суд України констатував, що положення статей 3, 21, 29 Конституції України у системному зв`язку з частиною першою її статті 55 зобов`язують орган законодавчої влади при здійсненні регулювання обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність у кримінальному судочинстві гарантувати такій особі право на судовий захист, у тому числі можливість оскарження в апеляційному порядку будь-яких форм та способів обмеження її конституційного права на свободу та особисту недоторканність, з обов`язковим збереженням справедливого балансу між інтересами особи та суспільства, дотриманням вимог процесуальної дієвості, ефективності, швидкості процесу тощо.

За таких обставин, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в частині продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового розгляду, суд апеляційної інстанції в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 до 25 грудня 2022 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .