Справа№938/38/23
Провадження № 1-кп/938/36/23
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

та обрання обвинуваченому запобіжного заходу

17 лютого 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2022 за №0000087 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, депутатом не обирався, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

у провадженні Верховинського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою суду від 23.01.2023, обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст. 121 КК України призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 09.02.2023 за участю прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника.

У зв`язку із неявкою учасників справи та недоставкою взводом конвойної служби обвинуваченого ОСОБА_3 , який утримується під вартою в ДУ «Івано-Франківська УВП №12», до приміщення суду, підготовче засідання не відбулось, та розгляд кримінального провадження було відкладено на 17.02.2023.

В підготовче судове засідання 17.02.2023 до приміщення Верховинського районного суду Івано-Франківської області з`явилися прокурор ОСОБА_4 і потерпілий ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 приймають участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із ДУ «Івано-Франківська УВП №12».

В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не заперечив проти здійснення дистанційного судового провадження.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування йому вручено 17.01.2023.

Оскільки, відповідно до положень ч.1 ст.315 КПК України, законодавцем визначено, що суд проводить підготовку до судового розгляду , якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, судом поставлено на обговорення питання щодо наявності підстав передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу.

Зокрема судом звернено увагу на те, що відповідно до положень ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При викладенні правової кваліфікації кримінального правопорушення, прокурором вказано, що: « ОСОБА_3 обвинувачується в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_5 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння». Однак при посиланні на положення статті закону України про кримінальну відповідальність, прокурором зазначено ч.1 ст.122 КК України», яка передбачає кримінальну відповідальність за заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

З цього приводу прокурором зазначено, що обвинувальний акт підсудній Верховинському районному суду, та такий відповідає вимогам ст.291 КПК України, а зазначення у обвинувальному акті ст.122 є технічною опискою. Звернув увагу на те, що обвинувальний акт складений та направлений до суду за ч.1 ст.121 КК України, що відповідає викладеній у обвинувальному акті правовій кваліфікації та фактичним обставинам кримінального правопорушення. Просить призначити обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Обвинувачений та його захисник на заперечили проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, вважають, що такий підсудний Верховинському районному суду Івано-Франківської області та підстав для його повернення немає. Вважають що посилання у обвинувальному акті на ч.1 ст.122 КК України дійсно є технічною помилкою, а обвинувачений чітко розуміє, що йому пред`явлено обвинувачення за ч.1 ст.121 КК України, тобто у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.

Потерпілий не заперечив проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Відтак, судом у підготовчому засіданні встановлено, що вказане кримінальне провадження підсудне Верховинському районному суду Івано-Франківської області, підстав для повернення обвинувального акта немає, та відповідних клопотань не поступало.

Клопотання про затвердження угоди відповідно до ст.ст. 468-475 КПК України, у кримінальному провадженні не заявлялось.

Підстав для закриття провадження, що передбачені пунктами 4-8, 10 ч.1 та ч.2 ст.284 КПК України, на даній стадії судового провадження не встановлено.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд вважає, що у відповідності до положень ч.1 ст.316 КПК України слід призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до положень ч.5 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Відповідно до ч.1,2 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також ухвалення судового рішення щодо виду покарання, необхідно доручити представнику органу пробації скласти досудову доповідь в порядку, визначеному законодавством.

Також прокурором заявлено клопотання, яке підлягає задоволенню, щодо здійснення судового виклику до суду для допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Також у підготовчому засіданні прокурором подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, яке датоване 07.02.2023.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому засіданні зазначив, що відповідне клопотання було вручено йому 07.02.2023

Відтак суд приходить до висновку, що обвинувачений ознайомлений із клопотанням про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у строки, визначені ст.184 КПК України.

Захисник обвинуваченого- адвокат ОСОБА_6 в підготовчому засіданні також підтвердив, що клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою вручено йому та обвинуваченому завчасно, в межах строків визначених ст.184 КПК України.

Подане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч.1 ст.121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26.11.2022, в ході досудового розслідування, до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого ухвалою слідчого судді від 20.01.2023 продовжувалася до першого підготовчого засідання, але не довше ніж до 13.20 годин 21.03.2023 року. Вважає, що на даний час також існують підстави для обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як, ризики, передбачені п.п.1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого, які існували на стадії досудового розслідування не зменшилися та продовжують існувати, зокрема: обвинувачений ОСОБА_3 , зважаючи на відомі йому факти встановлення органом слідства беззаперечних доказів його вини та перебуваючи в статусі обвинуваченого, усвідомлюючи можливость призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинення ним тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_1 , а до селища Верховина Верховинського району, Івано-Франківської області прибув з метою провідати свою колишню співжительку та їхню спільну малолітню дитину, після чого мав повертатися до місця свого постійного проживання. На даний час між обвинуваченим ОСОБА_3 та його колишньою співжителькою ОСОБА_10 стосунки розірвано, що свідчить про відсутність в обвинуваченого тісних соціальних зв`язків на території Верховинського району. Крім цього, відповідно до довідки виданої Верховинською селищною радою від 24.11.2022 за № 433/04-36/22 встановлено, що станом на 24.11.2022 року ОСОБА_3 не зареєстрований по Верховинській селищній раді через програмний комплекс «Соціальна громада» або мобільний за стосунок Дія, як внутрішньо переміщена особа.

Також вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, оскільки з останніми ОСОБА_3 добре знайомий та перебуваючи на волі, маючи можливість вільного пересування і необмежну можливість спілкування з свідками по даному кримінальному проваджені буде незаконно впливати на них, перешкоджаючи таким чином встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Вважає, що наведені обставини свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім, як тримання під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти наведеним ризикам.

Вказує на те, що обгрунтованість підозри та висунутого ОСОБА_3 обвинувачення за ч.1 ст. 121 КК України, повністю підтверджується зібраними доказами, найбільш вагомими з яких є покази потерпілого та свідків, протокол огляду місця події, речові докази.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 в повному обсязі підтримав клопотання з підстав що викладені в ньому. Додатково зазначив, що на стадії досудового розслідування обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку із наявністю ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме можливістю обвинуваченого переховуватися від суду, та незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, які продовжують існувати на даний час. Просить подане клопотання задовольнити. Щодо застосування до обвинуваченого альтернативного виду запобіжного заходу у вигляді застави, то вказане питання залишив на розсуд суду.

Потерпілий підтримав позицію прокурора.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у житлі, що знаходиться у АДРЕСА_2 , в якому обвинувачений раніше проживав. При цьому обвинувачений та його захисник зазначили, що не можуть чітко вказати, хто є власником вказаного житла, та їм невідома позиція власника щодо можливості подальшого проживання ОСОБА_3 в даному житлі та відбування в ньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Після роз`яснення судом положень ст. 193 КПК України, зокрема щодо можливості обвинуваченого заявляти клопотання про виклик свідків, показання яких можуть мати значення для вирішення вказаного клопотання, таких клопотань стороною захисту заявлено не було.

З урахуванням позицій учасників кримінального провадження, досліджених доказів та вимог закону суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В силу вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_3 , 26.11.2022 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13год 20хв 23.01.2023 року.

18.01.2023 року від Косівської окружної прокуратури до Верховинського районного суду поступив обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000087 від 24.11.2022 року відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 23.01.2023, вказаний обвинувальний акт призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Згідно долученої до клопотання ухвали слідчого судді від 20.01.2023, ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до проведення судом підготовчого судового засідання за обвинувальним актом про його обвинувачення за ч.1 ст. 121 КК України, але не більше, ніж на 60 (шістесят) днів, тобто до 13.20 годин 21.03.2023 року.

При розгляді клопотання судом встановлено, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 , злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Як вбачається з обвинувального акту, доданого до нього реєстру, ОСОБА_3 , на підставі зібраних доказів обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке карається позбавленням воліна строк від п`яти до восьми років та відноситься до категорії тяжких злочинів.

При цьому, перевіряючи обґрунтованість обвинувачення, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Також при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурором доведено наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зокрема, ОСОБА_3 , є особою молодого працездатного віку, зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_1 , до селища Верховина Верховинського району Івано-Франківської області прибув з метою провідати свою колишню співжительку та їхню спільну малолітню дитину, після чого мав повертатися до місця свого постійного проживання. На даний час між ним та його колишньою співжителькою ОСОБА_10 стосунки розірвано, що свідчить про відсутність в нього тісних соціальних зв`язків на території Верховинського району. Крім того, відповідно до довідки, виданої Верховинською селищною радою від 24.11.2022 року за № 433/04-36/22 встановлено, що станом на 24.11.2022 року ОСОБА_3 не зареєстрований на території Верховинської селищнної ради через програмний комплекс «Соціальна громада» або мобільний застосунок Дія, як внутрішньо переміщена особа. Відтак обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлюючи, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке в санкції передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, перебуваючи на волі може переховуватися від суду з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності.

Разом з тим, на переконання суду, прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме щодо можливості обвинуваченого незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки прокурором не надано жодних доказів в підтвердження того, що зі сторони обвинуваченого вживались будь які дії з метою здійснення такого впливу. Прокурором не заявлено клопотання про заслуховування в судовому засіданні будь-якого свідка який би підтвердив наявність конкретних фактів, які доводять спроби ОСОБА_3 незаконно впливати на них. Про наявність такого впливу чи ризик його застосування, не заявив і потерпілий, присутній в судовому засіданні.

Щодо заявленого стороною захисту клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі,

Частиною 3 статті 196 КПК України встановлено, що в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зазначається точна адреса житла, яке підозрюваному, обвинуваченому забороняється залишати.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту тісно пов`язаний із житлом, залишати яке підозрюваному/обвинуваченому може бути заборонено ухвалою слідчого судді/суду.

Обвинувачений та його захисник просять суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у житлі, що знаходиться у АДРЕСА_2 , в якому обвинувачений раніше проживав.

Разом з тим, ні обвинувачений ні його захисник не змогли повідомити суду та конкретно вказати , хто є власником вказаного житла, чи має на даний час обвинувачений ОСОБА_3 право проживати у вказаному житлі, яка позиція власника цього житла щодо можливості проживання ОСОБА_3 в ньому та відбування в ньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Також стороною захисту відповідно до ч. 4 ст.193 КПК України не заявлялися будь-які клопотання про заслуховування будь-якого свідка чи дослідження будь-яких матеріалів, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, в тому числі й щодо з`ясування згоди власника житла, в якому обвинувачений бажає перебувати на час застосування до нього запобіжн6ого заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, бо в протилежному випадку суттєво порушуватимуться права власника цього житла, що є неприпустимим.

Більше того, як вбачається із матеріалів клопотання та зазначено самим обвинуваченим, він проживає та зареєстрований за місцем проживання в селі Новоселівка Слов`янського району Донецької області, де фактично зараз відбуваються бойові дії. Згідно довідки, виданої Верховинською селищною радою від 24.11.2022 року за № 433/04-36/22, станом на 24.11.2022 року ОСОБА_3 не зареєстрований по Верховинській селищній раді через програмний комплекс «Соціальна громада» або мобільний застосунок Дія, як внутрішньо переміщена особа.

Таким чином, обвинуваченим не доведено, що в нього наявне житло на території селища Верховина, в якому він міг би перебувати на період застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 та запобігти вищевикладеному ризику, передбаченому п. 1, ч.1 ст.177 КПК, а тому суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного зі застосуванням насильства, то суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 197, 315, 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, призначити до судового розгляду на 24.02.2023 о 11год. 00 хв.

Судове засідання, відбудеться в приміщенні Верховинського районного суду Івано-Франківської області (смт. Верховина, вул. Жаб`євська, буд. 76).

Визнати обов`язкову участь у розгляді кримінального провадження прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про судовий виклик осіб до суду для допиту, задовольнити.

Здійснити судовий виклик для допиту в якості свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Доручити персоналу Верховинського районного сектору філії державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області скласти та подати суду в строк до 24.02.2023 досудову доповідь щодо обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який на даний час утримується в Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12).

Надати дозвіл представнику Верховинського районного сектору філії державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області для відвідування ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12), з метою опитування обвинуваченого ОСОБА_3 .

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12).

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу становить 60 днів з 13 год. 40 хв. 17 лютого 2023 року по 13 год. 40 хв. 17 квітня 2023 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Копію ухвали щодо виконання в частині складення досудової доповіді надіслати начальнику органу пробації для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_12