Справа № 344/2234/23
Провадження № 11-сс/4808/61/23
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2023 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії,

за участю скаржника ОСОБА_7 ,

представника скаржника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою зобов`язати уповноважену особу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області внести відомості за його заявою від 23 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вважає, що ухвала слідчого судді першої інстанції є незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що його заява від 23 грудня 2022 року містить достатньо фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України. Посилається на те, що згідно з ст. 214 КПК України працівники поліції повинні були відкрити кримінальне провадження, та внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2023 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії.

Матеріалами скарги встановлено, що 23 грудня 2022 року ОСОБА_7 звернувся на ім`я начальника Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення за ст. 152 (Зґвалтування), ч. 2 ст. 161 (порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної, регіональної належності, релігійних переконань, інвалідності та за іншими ознаками) КК України, в якій зазначив про вчинення щодо нього зґвалтування громадянкою ОСОБА_9 , а також порушення рівноправності, у зв`язку з чим просив внести відповідні відомості за ст. 152, 161 КК України щодо вказаної у заяві особи. Супровідним листом Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області №492/108/46/04-2022 від 09 січня 2023 року ОСОБА_7 було повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за його заявою.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що в поданій до правоохоронного органу заяві, як і в скарзі слідчому судді, ОСОБА_7 не наведено достатнього переліку обставин, які могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення конкретною особою за ст. 153 КК України, не наведено та не надано належних доказів на підтвердження своїх доводів. За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість вимог скарги ОСОБА_7 , оскільки з часу події, на яку покликається заявник ОСОБА_7 (з його слів, мала місце в ніч з 03.08. 2022 року на 04.08.2022 року) та до моменту звернення із заявою про злочин минуло майже 5 місяців, заявником будь-яких належних доказів на підтвердження його доводів щодо зґвалтування чи вчинення стосовно нього сексуального насильства правоохоронному органу надано не було, не вказано також повних анкетних даних особи, яка, за твердженнями заявника, вчинила щодо нього незаконні дії, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду належним чином повідомлений.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за доцільне розглянути апеляційну скаргу у відсутність прокурора.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_8 просять задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін, вивчивши матеріали скарги, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

ОСОБА_7 наголошує на тому, що уповноваженою особою не внесено відомості про кримінальне правопорушення за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ висловлює сталу позицію, вказуючи у своїх рішеннях на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Ніконенко проти України» від 14 листопада 2013 року, п. 44, «Мута проти України» від 31 липня 2012 року, п. 61, «Карабет та інші проти України» від 17 січня 2013 року, п. 259).

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульований, зокрема, Положенням про його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року «Про єдиний реєстр досудових розслідувань», згідно пп. пп. 4, 5 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Ця вимога передбачена і п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виконання завдань кримінального провадження може здійснюватись лише із застосуванням та дотриманням належної правової процедури, а відомості, які зазначені у заяві про кримінальне правопорушення, по суті визначають межі досудового розслідування.

В межах оскарження такої бездіяльності слідчий суддя повинен перевірити не тільки факти звернення до органу досудового розслідування, отримання цим органом відповідної заяви та вчинення бездіяльності, а також з`ясувати обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач чи прокурор дійшли висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Під час розгляду скарги ОСОБА_7 з`ясовано, що він 23 грудня 2022 року звернувся до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про кримінальне правопорушення (а.п. 15-16). В своїй заяві просив внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно з ст. 214 КПК України та розпочати досудове розслідування.

В той час, уповноваженою особою відомості за заявою ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

Так, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Суд апеляційної інстанції встановив, що заява представника ОСОБА_7 від 23 грудня 2022 року складає повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, в ній зазначено конкретні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за яке відповідальність передбачена КК України, з наведенням можливої попередньої правової кваліфікації, що дозволяло внести необхідні дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань для подальшого проведення досудового розслідування.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що в своїй заяві від 23 грудня 2022 року ОСОБА_7 не навів достатній перелік обставин, які могли б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, є безпідставним.

На думку суду апеляційної інстанції не може бути перешкодою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань те, що ОСОБА_7 , як зазначив слідчий суддя, не надав та не навів належних доказів на підтвердження своїх доводів.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає слушним посилання слідчого судді про те, що він не наділений повноваженнями перебирати на себе функції сторони обвинувачення та визначати попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, про яке повідомлено у заяві скаржника, чи давати вказівки про кваліфікацію кримінального правопорушення при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що повноваження особи, яка вносить відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, проведення перевірки обставин, оскільки вони здійснюються в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Суд апеляційної інстанції вважає, що уповноважена особа Івано-ФранківськогоРУП ГУНП в Івано-Франківській області була зобов`язана невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання заяви від ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, однак всупереч до вимог КПК України вищевказані процесуальні дії не було вчинено.

Згідно приписів п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема про зобов`язання вчинити певну дію.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасувати ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні скарги, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_7 та зобов`язати начальника Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській областівнести в порядку ст. 214 КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, вказане в його заяві від 23 грудня 2022 року.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309-310, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2023 рокупро відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 задовольнити, зобов`язати начальника Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській областівнести в порядку ст. 214 КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, вказані в його заяві від 23 грудня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_4

ОСОБА_5