Сарненський районний суд
Рівненської області
_________________________________________________
Справа № 572/445/23
Провадження № 1-кс/572/272/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2023 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні №0000563 від 16.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування СВ Сарненського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000563 від 16.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Прокурор Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Сарненського районного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене в ході обшуку від 21.03.2023 року майно, а саме: мобільний телефон «MI 9T», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ; банківську картку «Альфа-банк» № НОМЕР_6 ; банківська картку А-банк № НОМЕР_7 ; банківська картку А-банк № НОМЕР_8 ; банківська картку NEO BANK № НОМЕР_9 , банківську картку «monobank» № НОМЕР_10 належні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , що мають значення як речові докази по кримінальному провадженню.

Відповідно до клопотання, встановлено, що в період з листопада місяця 2022 року по теперішній час, група осіб з числа засуджених, які відбувають покарання в ДУ «Катеринівська виправна колонія №46», зокрема ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом проведення незаконних операцій з використанням ЕОТ, під приводом здачі житла в оренду, а також використовуючи інші шахрайські методи, зокрема «Привіт, впізнав?», шляхом обману, заволоділа грошовими коштами громадян чим спричинила останнім майнової шкоди.

Прокурор підтримав клопотання та просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна, оскільки тимчасово вилучене майно містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні №0000563 від 16.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове вилучене в ході обшуку від 21.03.2023 року майно: мобільний телефон «MI 9T», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ; банківську картку «Альфа-банк» № НОМЕР_6 ; банківська картку А-банк № НОМЕР_7 ; банківська картку А-банк № НОМЕР_8 ; банківська картку NEO BANK № НОМЕР_9 , банківську картку «monobank» № НОМЕР_10 належні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , що мають значення як речові докази по кримінальному провадженню.

Копію ухвали надіслати заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: