Справа № 761/8384/23
Провадження № 1-кс/761/5646/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні за № 0000563 від 04.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні за № 0000563 від 04.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 08.02.2023, у справі 752/2323/23, 02 березня 2023 року був проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучені особисті речі ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки IPHONE SE imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки ASUS DANOCX 679000439 разом із зарядним пристроєм; ноутбук марки LENOVO S/N WBO2965619 разом із зарядним пристроєм. Вилучені речі не входили до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на обшук, та не відносяться до предметів вилучених з обігу, а тому вилучене майно має ознаки тимчасово вилученого. Крім того, посилався на те, що вилучене майно не має відношення до кримінального провадження, оскільки ноутбуками користуються під час навчання неповнолітні діти ОСОБА_4 . Більш того, доступ до вилученої мобільної техніки під час обшуку власником майна не обмежувався. Відомості про те, що слідчий протягом 48 годин, після проведення обшуку звертався до суду з клопотанням про арешт тимчасового вилученого майна відсутні. Таким чином, дії слідчого є такими, що не відповідають вимогам закону, просив зобов`язати слідчого повернути ОСОБА_4 вилучене 02 березня 2023 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 майно, а саме: мобільний телефон марки IPHONE SE imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки ASUS DANOCX 679000439 разом із зарядним пристроєм; ноутбук марки LENOVO S/N WBO2965619 разом із зарядним пристроєм.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 у судовому засідання підтримав скаргу на просив її задовольнити, надав обґрунтування аналогічно викладеним в скарзі.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що під час проведення обшуку за місцем її мешкання було безпідставно вилучено належний їй мобільний телефон та два ноутбуки, які використовують для навчання її неповнолітні діти, доступ для огляду інформації яка міститься в ноутбуках та телефоні, нею слідчому не обмежувався. Зазначила, що вилучені речі до кримінального провадження не мають жодного відношення.

Слідчий СУ ГУ НП у м. Києві неодноразово повідомлений про день на час розгляду скарги, до судового засідання не з`явився, про причини не прибуття не повідомив. При таких обставинах слідчий суддя, враховуючи принцип диспозитивності, вважає за можливе розглянути скаргу без особи чиї дії чи бездіяльність яких оскаржуються. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.(ч.3 ст. 306 КПК України).

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту вчинення бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Згідно із ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

На підставі ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідчий суддя зауважує, що відповідно до Листа від 12 січня 2017 року Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», за положеннями п. 6 ч. 2 ст. 235, ст. 236 КПК ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук. Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. На підставі ч. 7 ст. 236 КПК при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, якщо стосовно вилученого під час обшуку майна, яке не було включено до відповідного переліку, передбаченого в ухвалі слідчого судді, слідчий, прокурор не внесли клопотання в порядку і строки, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК, слідчі судді обґрунтовано задовольняють скарги на бездіяльність зазначених суб`єктів з неповернення відповідного майна. Однак володільці вилученого майна або їх представники часто у відповідних скаргах порушують питання повернення майна, яке було включене до переліку, щодо якого здійснювався обшук. Слідчі судді у таких випадках обґрунтовано відмовляють у задоволенні скарг, оскільки вилучення майна, яке відповідає передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК ознакам, у такий спосіб не зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч. 5 ст. 171 КПК.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене. Таким чином, у разі вилучення майна, на відшукання якого не було надано дозвіл, КПК передбачає гарантію реалізації права власності, а саме оскарження бездіяльності, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000563 від 04.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року, (справа №752/2323/23) в межах вказаного кримінального провадження надано дозвіл на проведення обшуку житлового будинку та іншого володіння особи за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у спільній власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , за місцем проживання ОСОБА_4 .

Згідно ухвали про надання дозволу на обшук, метою цього обшуку є виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, вилучення оригіналів та копій наступних речей та документів, в тому числі і терміналів мобільного зв`язку, сім-карток, тримачів від сім-карток, інших засобів зв`язку, оптичні та інші носії інформації, у тому числі флеш-карти, меморі стіки, з`ємні флеш накопичувачі, жорсткі магнітні накопичувані та диски, комп`ютерна техніка та інше комп`ютерне устаткування, а також інші речі і документи, які використовувалися співучасниками для підготовки та вчинення злочинів, серед яких: документи, рукописні та чорнові записи, листування чи інші форми поштового обміну інформацією, блокноти, предмети, документи, договори та угоди, які стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення та можуть містити в собі інформацію, яка має значення для подальшого досудового розслідування.

Як встановлено в судовому засіданні під час обшуку за містом мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено мобільний телефон марки IPHONE SE imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки ASUS DANOCX 679000439 разом із зарядним пристроєм; ноутбук марки LENOVO S/N WBO2965619 разом із зарядним пристроєм. Власником вилученого майна, є ОСОБА_6 .

Відповідно до розділу 1.2 узагальнення ВССУ від 12.01.2017 року № 9-49/0/4-17 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», правильність розгляду скарг на бездіяльність стосовно неповернення тимчасово вилученого майна значною мірою залежить від чіткості переліку, сформованого в ухвалі слідчого судді про обшук. Отже, слідчим суддям, з огляду на непорушність права власності, слід ретельно оцінювати доводи скаржника стосовно того, що вилучення певного майна здійснене з виходом за межі, регламентовані ухвалою про обшук.

Під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено що, вилучені під час обшуку за містом мешкання ОСОБА_4 мобільний телефон марки IPHONE SE imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки ASUS DANOCX 679000439 ; ноутбук марки LENOVO S/N WBO2965619, дійсно можуть містити в собі відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Втім, вказане обґрунтування є досить абстрактним, оскільки ухвала про дозвіл на обшук не містить вказівку на конкретні родові та індивідуальні ознаки речей, які підлягає вилученню, опис майна щодо комп`ютерної техніки та інших електронних засобів зв`язку є занадто загальним, а тому є всі підстави вважати, що вилучені під час обшуку за містом мешкання ОСОБА_4 мобільний телефон марки IPHONE SE imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки ASUS DANOCX 679000439; ноутбук марки LENOVO S/N WBO2965619 є тимчасово вилученим майном. А тому прокурор зобов`язаний був звернутись до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після їх вилучення.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що на вилучені під час обшуку за містом мешкання ОСОБА_4 мобільний телефон марки IPHONE SE imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки ASUS DANOCX 679000439 ; ноутбук марки LENOVO S/N WBO2965619,арешт не накладався, а отже, відповідно до положень частини 5 статті 171 КПК України є підстави для їх повернення власнику.

Крім того, відповідно до ч.2 п.2 ст.168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчий до суду не з`явився, і відповідно не довів, що вилучене за місцем мешкання ОСОБА_4 майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не обґрунтував можливості (необхідності) використання вказаного вище майна, як доказу у кримінальному провадженні, не довів, що вилучені об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення.За твердженням власника майна ОСОБА_4 доступ слідчого до вилучених під час обшуку мобільного телефону та ноутбуків нею не обмежувався, вона одразу повідомила слідчому логіни та паролі для огляду інформації яка міститься на цих засобах. Вказане слідчим не спростовано.

Кім того, слідчому суді не надано доказів, що по кримінальному провадженню, щодо вилученого майна, зокрема щодо мобільного телефону та комп`ютерної техніки призначені відповідні експертні дослідження.

На підставі наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що скарга представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово виученого майна, підлягає задоволенню, а тому слід зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУ НП у м. Києві - слідчих, які входять в групу слідчих у кримінальному провадженні № 0000563 від 04.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК Україниповернути належні ОСОБА_4 мобільний телефон марки IPHONE SE imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки ASUS DANOCX 679000439 із зарядним пристроєм; ноутбук марки LENOVO S/N WBO2965619 із зарядним пристроєм.

Керуючись ст. ст. 303-307, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУ НП у м. Києві - слідчих, які входять в групу слідчих у кримінальному провадженні № 0000563 від 04.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК Україниповернути належні ОСОБА_4 мобільний телефон марки IPHONE SE imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки ASUS DANOCX 679000439 із зарядним пристроєм; ноутбук марки LENOVO S/N WBO2965619 із зарядним пристроєм.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1