УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

дізнавача ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача ВП №3 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про визначення порядку зберігання речових доказів шляхом передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач ВП №3 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000114 від 28.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Дізнавачем під час досудового розслідування було установлено, що ФГ «Хлібодар - АП» використовує земельну ділянку комунальної власності (землі запасу) площею 5,9285 га, з кадастровим номером :04:001:0186 без правовстановлюючих документів. Належне господарству нерухоме майно на ділянці відсутнє. За інформацією Лука - Мелешківської сільської ради Вінницького району ФГ «Хлібодар - АП» щодо оформлення права на використання ділянки не зверталося. Впродовж трьох років використовує земельну ділянку для посіву зернових культур.

Таким чином, враховуючи зазначену інформацію. € достатні підстави вважати, що ФГ «Хлібодар - АП» використовує земельну ділянку комунальної власності площею 5,9285 га з кадастровим номером :04:001:0186 без оформлення права користування (оренди), що вказує на можливе самовільне використання земельної ділянки.

Постановою дізнавача ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 12 вересня 2022 року вищезазначений посів зернової культури - кукурудзи на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0186, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000114 від 28.05.2022, розпочатому за ознаками кримінальною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, оскільки він є об`єктом кримінальних протиправних дій, а отже відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

16 листопада 2022 року слідчим судією Вінницького міського суду Вінницької області. ОСОБА_6 розглянуто клопотання та винесено ухвалу про накладення арешту на земельну ділянку площею 5,9285 га, кадастровий номер :04:001:0186 та урожай зернової культури - кукурудзи, яка посіяна га вирощується на даній земельній ділянці сільськогосподарського призначення, що розташована на території Лука Мелешківської ОТІ', Вінницького району. Вінницької області, власником якої є Лука - Мелешківська сільська рада, код ЄРДПОУ 04329856, юридична адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Лука - Мелешківська, вул. Центральна, 2 А, із забороною на відчуження та розпорядження.

Окрім того в органу досудового розслідування є підстави вважати, то зазначені посіви кукурудзи є результатом незаконної діяльності. Згідно з правовою позицією, висловленою у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Раймондо проти Італії» від 22.02.1994, арешт відповідного майна, поза сумнівом, застосовується як проміжний захід, що має забезпечувати, у разі потреби, подальшу конфіскацію цього майна, яке вважається органом досудового розслідування ймовірним результатом незаконної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України регламентовано, що зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (далі - Порядок).

Так, забезпечення схоронності тимчасово вилученого майна врегульовано у п. 27 вказаного Порядку, де зазначено, що схоронність такого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.

Вимогами частини четвертої та п`ятої статті 21 «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», встановлено, що рухоме майно може бути передано для реалізації без згоди власника за рішенням слідчого судді, суду за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) манно піддається швидкому псуванню; 2) майно швидко втрачає свою вартість; 3) витрати на зберігання рухомого майна протягом одного календарного року становлять більше 50 відсотків його вартості, копія такої ухвали надсилається Національному агентству негайно після її винесення з відповідним зверненням прокурора.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, з метою забезпечення збереження економічної вартості арештованого майна та об`єктивну необхідність виключити прямий або опосередкований вплив та посягання на нього, запобігти можливості знищення, відчуження майна, томудізнавачпросив клопотання задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні клопотання з підстав його необґрунтованості, заперечення надала в письмовій формі.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом

Відповідно до частини 7 статті 100 КПК України, у випадках, передбачених абзацом 7 частини 6 цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно зі статтями 171-173 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, в матеріалах кримінального провадження відсутні належні докази, які можуть підтвердити, що вартість речових доказів становить понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено, що Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.

У пункті 4 частини першої статті 9 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» зазначається, що на Національне агентство покладено функцію з організації здійснення заходів, пов`язаних з проведенням оцінки, веденням обліку та управлінням активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 19 ЗУ «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є немотивованим, оскільки дізнавачем не було доведено наявності підстав для передачі арештованого майна до АРМА, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, ст. 19, ст. 21 ЗУ «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання дізнавача ВП №3 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про визначення порядку зберігання посівів кукурудзи, площею 5,9285 га, що самовільно вирощуються на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0186, шо розташована на території Лука Мелешківської ОТГ Вінницького району Вінницької області, шляхом передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів- відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя