Справа № 626/2562/22
Провадження № 1-кп/626/99/2023
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

20 січня 2023 року Красноградський районний суд Харківської області в складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження № 0000433 від 14.07.2022 рокувідносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Кегичівка. Кегичівського району, Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, має одну неповнолітню дитину, повну загальну середню освіту, не працюючого, проживає в АДРЕСА_1 , не судимого, який обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.07.2022 близько 21:00 год. водій ОСОБА_5 керуючи працездатним автомобілем марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі М18, сполученням Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта в напрямку міста Харків, перевозив пасажира ОСОБА_6 . Під час руху автомобіля, на ділянці автодороги за адресою: Харківська область, м. Красноград, вул. Полтавська, 90, водій ОСОБА_5 в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, згідно з якими: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, з метою здійснення повороту, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, не надав переваги в русі та допустив зіткнення з зустрічним автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO T13110» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку відносно напрямку руху ОСОБА_5 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої зовнішньої щиколотки зі зміщенням відломків. Пошкодження міжгомілкового синдемозу. Перелом щиколотки по ступеню тяжкості відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Невідповідність дій водія ОСОБА_8 вимогам п. 10.1, Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Тобто ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілого.

Обвинувачений винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та відмовився давати покази, так як у зв`язку із закритою черепно-мозковою травмою, отриманою під час ДТП не пам`ятає повністю всі події.

Потерпіла ОСОБА_6 згідно заяви просила судовий розгляд по даному кримінальному провадженні провести у її відсутність, покарання просить призначити на розсуд суду.

Суд, дослідивши, надані прокурором письмові докази, вважає, що винуватість ОСОБА_5 доведена.

Так, згідно фактичних даних, які містяться у протоколі огляду місця події від 13.07.2022 року, фототаблиці до нього та схеми ДТП слідує, що на ділянці автодороги за адресою: АДРЕСА_2 виявлені пошкоджені автомобілі марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 та «ЗАЗ-DAEWOO T13110» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 .

Висновком судового медичного експерта № 12-17/92-КРт/22 від 22.09.2022 року встановлено, що у пасажира автомобіля ВАЗ 2109 ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої зовнішньої щиколотки зі зміщенням відломків, пошкодження міжгомілкового синдемозу. Перелом щиколотки по ступеню тяжкості відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Фактичними даними, які витікають із протоколу слідчого експерименту від 28.09.2022 року та схеми до нього за участю свідка ОСОБА_9 підтверджено, що свідок бачила як автомобіль марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись 13.07.2022 року близько 21:00 годин по вул. Полтавській м. Краснограда Харківської області біля будинку № 90 в напрямку м. Харкова, виїхав на зустрічну смугу руху і допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO T13110» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який їхав у зустрічному напрямку.

Фактичними даними, які витікають із протоколу слідчого експерименту від 26.09.2022 року та схеми до нього за участю свідка ОСОБА_7 підтверджено, що свідок 13.07.2022 року близько 21:00 годин керував автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO T13110» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Полтавській в м. Краснограді Харківської області та їхав у напрямку м. Дніпро. Біля будинку № 90 на його смугу руху несподівано виїхав автомобіль марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , він застосував гальмування, але зіткнення не вдалося відвернути і автомобілі зіткнулися.

Фактичними даними, які витікають із протоколу слідчого експерименту від 28.09.2022 року та схеми до нього за участю потерпілої ОСОБА_6 також підтверджено, що вона в якості пасажира пересувалася в автомобілі марки «ВАЗ 2109» під керуванням ОСОБА_5 , рухаючись 13.07.2022 року близько 21:00 годин по вул. Полтавській м. Краснограда Харківської області біля будинку № 90 в напрямку м. Харкова, цей автомобіль виїхав на зустрічну смугу руху і допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO T13110» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який їхав у зустрічному напрямку.

Із висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-22/13131-ІТ від 07.11.2022 року витікає, що в діях водія автомобіля марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 ПДРУ, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією.

Таким чином винуватість ОСОБА_5 встановлено, його дії кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого, часткове добровільне відшкодування майнової шкоди, наявність на утриманні неповнолітньої особи.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Судом вивчалися відомості про особу обвинуваченого та встановлено, що він є громадянином України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України віднесено до нетяжких злочинів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, але із застосуванням ст. 75 КК України із таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді обмеження або позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує, що кримінальне правопорушення, яке скоїв обвинувачений не є корупційним, тяжких наслідків від нього не настало, майнову шкоду частково відшкодовано, потерпіла не наполягає на суворому покаранні.

Як особа обвинувачений характеризується посередньо, раніше не судимий.

Таким чином, на думку суду є всі підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання із випробуванням.

Разом з тим, судом встановлено, що відсутні підстави для задоволення клопотання захисту про застосування положень ч.2 ст. 69 КК України і не призначення додаткового покарання.

Так, дійсно згідно ч.ч.1, 2 ст. 69 КК України, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

Однак, ч.2 ст. 69 КК України передбачено виняток із цього правила, а саме у випадках призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

А санкцією ч.1 ст. 286 КК України якраз і передбачено одним із видів покарання за вчинення даного кримінального правопорушення штрафу у розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, якщо особа вчинила злочин за ч.1 ст. 286 КК України, то незалежно від виду призначеного їй основного покарання, суд зобов`язаний застосувати додаткове покарання.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати необхідно відповідно до ст. 124 КПК України стягнути із обвинуваченого на користь держави.

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді на автомобілі необхідно зняти і повернути їх власникам.

Прокурор відповідно до ч.4 ст. 176 та ч.1 ст. 331 КПК України не звертався з письмовим клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому і тому суд не обирає запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Застосувати ст. 75 КК України, від відбування основного покарання ОСОБА_5 звільнити із випробуванням та призначити йому іспитовий строк на 1( один) рік, відповідно до ст.. 76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом із питань пробації, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу із питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 14.07.2022 року та повернути власникам вилучені транспортні засоби, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 , а автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO T13110» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 9 816 (дев`ять тисяч вісімсот шістнадцять) грн 56 коп.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківський апеляційний суд області через Красноградський районний суд.

Обвинувачений, потерпілий мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя