Справа № 953/6311/22
н/п 1-кс/953/4513/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2022 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області молодшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003123 від 07.10.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ Харківської області, одруженого, з вищою освітою, директора КЗ «Будинок культури Вовчанської міської ради», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області молодшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003123 від 07.10.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив, що ОСОБА_5 займаючи посаду директора Вовчанського районного будинку культури, переслідуючи мету надання допомоги окупаційній адміністрації країни-агресора, у період не раніше другої декади березня місяця 2022 року, з моменту окупації м. Вовчанськ Харківської області, за невстановлених обставин, вирішив добровільно здійснювати колабораційну діяльність, а саме організовувати та проводити заходи політичного характеру, здійснювати інформаційну діяльність у співпраці з окупаційною адміністрацією держави- агресора, спрямовані на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації.

Слідством встановлено, що ОСОБА_5 , продовжуючи займати посаду директора Вовчанського районного будинку культури, знаходячись у м. Вовчанськ Харківської області, під час його окупації, здійснював організацію та проведення святкування «дня 9 травня» та «дня прапору РФ».

Серед іншого, ОСОБА_5 , продовжуючи виконувати обов`язки директора Вовчанського районного будинку культури, не пізніше серпня місяця 2022 року організував проведення у будинку культури концерт ансамблю пісні і танцю російської армії імені О.В. Олександрова.

Проведення даних заходів було спрямовано на підтримку політики, що проводиться країною агресором по відношенню до України, позитивного ставлення мешканців м. Вовчанськ до окупації міста збройними силами РФ та безпосередньо до військових РФ.

Крім цього, директором Вовчанського міського будинку культури ОСОБА_5 не пізніше 07.09.2022 року було організовано проведення в будинку культури урочистої видачі мешканцям Вовчанського району Харківської області перших паспортів громадян РФ. При цьому, ОСОБА_5 безпосередньо був ведучим на вказаній церемонії видачі паспортів РФ. 07.09.2022 року, Міністерством оборони РФ було висвітлено на телевізійному каналі ТВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » кадри церемонії отримання мешканцями Вовчанського району Харківської області перших паспортів РФ в Вовчанському районному будинку культури.

Виступаючи ведучим на церемонії видачі паспортів РФ громадянам України, ОСОБА_5 здійснював інформаційну діяльність, спрямовану на підтримку держави-агресора, її збройних сил.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в тому, що вчинив дії, спрямовані на організацію та проведення заходів політичного характеру, здійснення інформаційної діяльності у співпраці з окупаційною адміністрацією держави- агресора, які спрямовані на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, тобто ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Отже, щоб запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, орган досудового слідства вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 потрібно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без внесення застави на підставі ч. 7 ст. 183 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та зазначив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для їх запобігання.

У судовому засіданні захисники та підозрюваний, кожен окремо, заперечували проти клопотання, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що пояснення слідчому давав добровільно, незаконні засоби впливу до нього не застосовувались.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Слідчим суддею встановлено, що 07.10.2022 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0003123 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

07.11.2022 о 10 год. 15 хв. (час фактичного затримання) ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України,

07.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Обґрунтованість повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, підтверджується зібраними під час розслідування кримінального провадження доказами та процесуальними документами, а саме: протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 07.11.2022; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , а також протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від вищезазначеного свідка, ОСОБА_9 , а також протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від вищезазначеного свідка, ОСОБА_10 , а також протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від вищезазначеного свідка, ОСОБА_11 , а також протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від вищезазначеного свідка, ОСОБА_12 , а також протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від вищезазначеного свідка, які підтверджують факт вчинення підозрюваним ОСОБА_13 кримінального правопорушення; протоколом огляду відеозапису, на якому відображено здійснення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя вбачає наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані кримінальні правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, винним себе не визнав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду шляхом виїзду на тимчасово окуповані території України або в РФ; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме речей та документів, які на теперішній час можуть знаходитись у м. Вовчанську Харківської області за місцем вчинення підозрюваним його злочинної діяльності; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки свідками вчинення ОСОБА_5 злочину можуть бути невизначене коло жителів м. Вовчанська, які в період лютого-вересня 2022 року перебували в даному населеному пункті, проте, на теперішній час вони не встановлені органами досудового слідства та не допитані; також ОСОБА_5 може отримати можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Зокрема, ризик переховування підозрюваним ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи можливість реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є особливо тяжкими, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Слідчий зазначив, що аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується вищевказаними доказами, які зібрані під час досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує дані про особу підозрюваного

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, проте, обґрунтовано вбачається, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а також, щоб запобігти ризикам передбаченим п. 1, 2, 3, 5 ст.177 КПК України, та, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, яка відповідно до санкції ч. 6 ст.111-1 КК України передбачає позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, та відповідно до ст.12 КК України даний злочин відноситься до категорії особливо тяжких, приймаючи до уваги вищезазначені фактори, слідчий суддя вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. ст. 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402 405, 407, 408, 429, 437442 Кримінального кодексу України.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, а саме: організація та проведення заходів політичного характеру, здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та/або його окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації чи збройних формувань та/або на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, за відсутності ознак державної зради, активна участь у таких заходах , слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

У зв`язку з чим, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області молодшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003123 від 07.10.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, задовольнити.

Обрати у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком шістдесят днів, в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання особи, в межах строку досудового розслідування, тобто з 07.11.2022 року 10 год. 15 хв.

Дата закінчення дії ухвали 05.01.2023 о 10 год. 15 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 14.11.2022 о 10 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя - ОСОБА_1