Справа № 125/156/23
Провадження №11-кп/801/360/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000004 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Барського районного суду Вінницької області від 01.02.2023, яким засуджено

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новосибірськ Російської Федерації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;

-за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Обвинувачений ОСОБА_7 у травні 2016 року, точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, вирішив придбати підроблений офіційний документ, а саме посвідчення тракториста-машиніста. Реалізовуючи свій умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста, ОСОБА_7 , скориставшись пропозицією на дошці оголошень у м. Київ, телефоном зв`язався із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження. Вказана особа повідомила, що для виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста необхідно надати персональні дані та особисту фотокартку, які у подальшому будуть використані для підробки посвідчення. ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел на території станції метро «Теремки» Голосіївського району м. Києва, надав невстановленій особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, особисті персональні дані, фотокартку та здійснив оплату грошових коштів у розмірі 9000 грн. Після цього невстановлена особа внесла завідомо неправдиві відомості до завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 21.07.2016 на ім`я ОСОБА_7 . У подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа передала підроблене посвідчення ОСОБА_7 , яке останній отримав та почав зберігати при собі з метою подальшого використання.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні посвідчення, з метою використання його іншою особою.

Крім того, ОСОБА_7 мав умисел на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи протиправність своїх дій. 11.01.2023 близько 11:30 ОСОБА_7 керував колісним трактором марки «МТЗ-82», державний номерний знак НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" навпроти будинку № 52 по вул. Арсенальній у м. Бар Вінницької області. Під час перевірки працівниками СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області документів, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення тракториста-машиніста є підробленим, діючи умисно, пред`явив для перевірки працівнику поліції посвідчення тракториста-машиніста, серії НОМЕР_1 , видане 21.07.2016 на його ім`я, таким чином використавши підроблений документ.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи осіб, які їх подали

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Барського районного суду Вінницької області від 01.02.2023 стосовно ОСОБА_7 змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність на підставі ст. 413 КПК України та у резолютивній частині вироку вказати, що ОСОБА_7 звільнений від призначеного за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України покарання на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України та виключити посилання на призначення остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України. ???В решті вирок залишити без змін.

На думку прокурора, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, за яке засуджено ОСОБА_7 , мало місце у травні 2016 року та з моменту його вчинення минуло більше трьох років, тому Барський районний суд Вінницької області мав звільнити ОСОБА_7 від призначеного за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України покарання на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, чого не було зроблено.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив вирок суду змінити, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла наступного.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Колегія суддів вважає, що доводи прокурора щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є обґрунтованими.

Так, у відповідності до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особи звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У відповідності до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов?язане з позбавленням волі.

Санкцією ч. 1 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років. Тобто, вказане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, за яке засуджено ОСОБА_7 , мало місце у травні 2016 року та з моменту його вчинення минуло більше трьох років.

При цьому встановлено, що ОСОБА_7 не ухилявся від слідства і суду, перебіг строку давності не зупинявся та не переривався.

Тобто, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягав застосуванню.

Наведене призвело і до того, що Барський районний суд Вінницької області безпідставно призначив ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, тобто у даному випадку застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню, що є підставою для зміни вироку суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Барського районного суду Вінницької області від 01.02.2023 стосовно ОСОБА_7 змінити.

Звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

З резолютивної частини виключити посилання на призначення остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України. ???

ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В решті вирок суду залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4