Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2539/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 03 березня 2023 року, якою застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Богунського районного суду м. Житомира за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, -

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 01.05.2023 року, з забороною цілодобово залишати житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням максимального розміру застави. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що стороною обвинувачення в повному обсязі надані докази, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років та наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, що слідчій суддя дійшов помилкових висновків щодо можливості уникнення вказаних ризиків, внаслідок застосування цілодобового домашнього арешту. Крім того, слідчим суддею не перевірено кому належить житлове приміщення, за яким визначено підозрюваному домашній арешт по АДРЕСА_2 . Також не враховано дані про особу підозрюваного, який не працює, доходу не має, затримання його у стані алкогольного сп`яніння (як сам зазначив у суді) працівниками поліції разом із викраденим майном на місці вчинення злочину по АДРЕСА_3 , що знаходиться на значній відстані від місця його проживання по АДРЕСА_4 . Також, підозрюваний ОСОБА_8 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, безпідставно слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_8 маючи непогашену судимість за вчинення майнового злочину (17.02.2023 вироком Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено його від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік), підозрюється у вчиненні нового корисного злочину під час іспитового строку, що свідчить про наявність ризику можливого вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Посилається на те, що застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 03.03.2023 р. слідча СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором звернулась з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб з визначенням розміру застави, в обґрунтування якого зазначила, що у провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000761 від 01.03.2023 року за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 01.03.2023 р. близько 13:50 год. у ОСОБА_8 , який перебував в приміщенні ТЦ «Метро» за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55 В, виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану із вищевказаного магазину, що належить ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА». ОСОБА_8 , перебуваючи в торгівельних залах 'ГЦ «Метро», шляхом вільного доступу, реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в період запровадженого в Україні воєнного стану, пересвідчившись у сприятливій обстановці та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та вони залишаються непоміченими, зі стелажів магазину взяв належне ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» майно, а саме: шинка пікнік «TULIP», вагою 340 г у кількості трьох одиниць, вартістю 191 грн. 58 коп. без ПДВ за одну одиницю; шпроти «BRIVAIS» риж. кл. в/о, вагою 190 г, в кількості 8 одиниць, вартістю 99 грн. 08 коп. без ПДВ за одну одиницю, які поклав до рюкзака, який мав при собі.

В подальшому, утримуючи вказане майно, з метою доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_8 , не розрахувавшись за викрадений товар, минаючи касову лінію, направився до виходу з ТЦ «Метро» та намагався покинути приміщення, таким чином виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були виявлені та припинені охоронцем вищевказаного магазину.

01.03.2023 р. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 02.03.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважав, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам, а тому вважав за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 зазначеного закону, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; його репутацію; майновий стан; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В свою чергу, згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, у рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», Суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вище вимог закону дотримався.

Здійснив аналіз доказів, який дає достатні підстави вважати повідомлену ОСОБА_8 підозру за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України обґрунтованою.

Крім того, обгрунтованість підозри стороною захисту не оспорюється.

Також, слідчій суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , його молодий вік 19 років, наявність в нього постійного місця проживання, те, що він має міцні соціальні зв`язки, проживає з батьками.

Крім цього, слідчий суддя вірно оцінив наведені в клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу ризики та дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки, в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б підтверджували даний ризик.

В судовому засіданні прокурор підтвердив, що підозрюваний не порушує умови домашнього арешту.

Крім того, колегія суддів констатує, що запобіжний захід в жодному випадку не є покаранням, а є лише заходом забезпечення кримінального провадження.

Водночас, враховуючи, що підозрюваний раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності і знов підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, слідчий суддя правильно зазначив, що існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що такий запобіжний захід як домашній арешт (цілодобовий) є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з урахуванням його особи.

Підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційний суд не вбачає.

Доводи прокурора про те, що слідчим суддею не з`ясовано кому належить житлове приміщення, за яким підозрюваному визначено домашній арешт, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки це не впливає на правильність висновків слідчого судді. Крім того, в судовому засіданні підозрюваний пояснив, що він зареєстрований у вказаному приміщенні, де проживає з батьками.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту (цілодобового) з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 03.03.2023 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 01.05.2023 року, з забороною цілодобово залишати житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: