У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/1934/22

№ 1-і/183/153/22

28 грудня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у судовому засіданні клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Ківшарівка, м. Куп`янськ, Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

за участю прокурора, в режимі відео конференції ОСОБА_3 ,

обвинуваченого, в режимі відео конференції ОСОБА_4

встановив :

прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним клопотанням, в якому просить продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу останньому спливає 01.01.2023 року.В обґрунтування клопотання вказує, що ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.11.2022 року прокурору відмовлено в задоволенні клопотання про продовження тримання під вартою та застосовано до обвинуваченого особисте зобов`язання строком на 2 місяці.

Метою продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На даний час ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що встановлені ухвалою суду при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, оскільки враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, який є тяжким, а з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаного злочину вбачається ризик того, що він може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, під час судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 порушував покладені на нього процесуальні обов`язки, не з`являвся без поважних причин в судові засідання, у зв`язку з чим був двічі 26.02.2018 року та 07.10.2019 року оголошений судом в розшук, після встановлення вдруге місця знаходження обвинуваченого, 14.11.2019 року судом застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, зважаючи на тяжкість та обставини вчиненого злочину, існує ризик того, що обвинувачений вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також обвинувачений може незаконно впливати на свідків у даному провадженні (оскільки незаконний вплив на даних осіб може призвести до зміни або спотворення показань, що негативно вплине на результати судового розгляду у даному провадженні. Показання свідків відкриті обвинуваченому, з зазначенням їх місця проживання та контактних номерів телефонів. З огляду на насильницький спосіб вчинення обвинуваченим даного кримінального правопорушення є можливість здійснення впливу останнім на будь-кого з вказаних учасників кримінального провадження.) У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив злочин, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, існує необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, посилаючись на положення ст. 177, 178, 183 КПК України вказувала на наявність права на звернення з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу та на наявність підстав для задоволення клопотання. Зазначила, що ризики не змінилися, ОСОБА_4 обвинувачується у тяжкому злочині, раніше порушував запобіжний захід, може переховуватися, вчиняти злочини, впливати на свідків. З 02 листопада повідомлень про судові засідання не надходило.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти продовжити строку запобіжного заходу особистого зобов`язання, до суду викликали останній раз коли був в СІЗО.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, обвинуваченого, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його не обґрунтованим.

Так у клопотанні прокурором зазначено, що ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.11.2022 прокурору відмовлено в задоволенні клопотання про продовження тримання під вартою та застосовано до обвинуваченого особисте зобов`язання строком на 2 місяці.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає, що вказані у клопотанні прокурора ризики, передбачені п. п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не є доведеними, тому, що суд позбавлений законної можливості перевірити їх обґрунтування у зв`язку з відсутністю у суді кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання прокурору про продовження обвинуваченому запобіжного заходу саме у вигляді особистого зобов`язання, суд керується, окрім вимог кримінально-процесуального законодавства, практикою ЄСПЛ.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд встановив, що кримінальне провадження можливо перебуває на стадії судового розгляду у Куп`янському міськрайонному суді Харківської області і до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не передано, та з клопотанням про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження прокурор до суду не звертався. Таким чином суд позбавлений законної можливості оцінити доведені у клопотанні обставини та дослідити обґрунтованість ризиків, на які посилається прокурор.Виходячи з викладеного, суд позбавлений можливості застосування і будь якого іншого запобіжного заходу, тому в задоволенні клопотання повинно бути відмовлено.

Також суд вважає, що прокурор, у своїх обґрунтуваннях, щодо законності розгляду клопотання без судової справи, хибно посилається на лист Верховного Суду від 03.03.2022 р. «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» за №1/0/2-22, де зазначено, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження. Вказаний лист роз`яснює особливості проведення досудового розслідування і не містить роз`яснення порядку продовження запобіжного заходу тримання під вартою під час вже розпочатого судового розгляду, коли справа перебуває у суді. Пункт 9 листа стосується роз`яснень щодо порядку розгляду клопотань органів досудового розслідування.

В даному випадку суд розглядає клопотання прокурора про продовження вже обраного запобіжного заходу особистого зобов`язання ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, яке можливо перебуває у провадженні Куп`янського міськрайонного суду Харківської областіу зв`язку зі зміною Головою Верховного Суду підсудності судових справ, до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не передавалося і не надходило.

Підстави для застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів відсутні, тому, що суд позбавлений законної можливості у зв`язку з відсутністю в суді, на час розгляду клопотання, кримінального провадження, яке до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не надходило.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

в задоволенні клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу особистого зобов`язання ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1