Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/257/23
Провадження № 1-в/553/171/2023
У Х В А Л А

Іменем України

05.04.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, до засудження не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.11.2017 року за ст. 309 ч.2, ст.307 ч.2, ст.70 ч.1 КК України до остаточного покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.05.2022 року вирок Київського районного суду м. Полтави від 02.11.2017 року в частині засудження за ч.2 ст. 309 КК України скасовано, дії засудженого перекваліфіковані з ч.2 ст.309 на ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України у зв`язку з закінченням строку давності та кримінальне провадження в цій частині закрито; вирок від 02.11.2017 року в частині призначення покарання змінено та призначено покарання за ч. 2 ст.307 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, вважати засудженим за ч.1 ст. 307 КК України до покарання, призначеного судом першої інстанції до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 1 КК України остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна,-

В С Т А Н О В И В:

07.02.2023 року захисник засудженого ОСОБА_5 звернувся із поданням про умовно-дострокове звільнення у відношенні ОСОБА_6 , посилаючись на те, що останній відбуває покарання у виді позбавлення волі строком 6 років з конфіскацією майна в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64») згідно вироку Київського районного суду м. Полтави від 02.11.2017 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 05.05.2022 року за вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 УК України. Початок строку 14.07.2017 року, кінець строку 14.07.2023 року. Під час перебування в ДУ «Полтавська установа виконання покарання №23» засуджений не порушував встановлений режим тримання, характеризувався задовільно. Мав одне стягнення, яке погашено в установленому законом порядку. Заохочень не мав. До праці не залучався. З 11.03.2022 року засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)». На початку строку відбування покарання за порушення встановлених правил поведінки один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією установи заохочувався один раз за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КК України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Працевлаштований днювальним відділенням. До праці ставиться задовільно.

З 11.03.2022 року та по даний час засуджений добровільно та за власною ініціативою залучається о додаткових неоплачуваних робіт та активно приймає участь по благоустрою установи, з поставленими завданнями справляється. Засуджений не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносити з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», відвідує лекції. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівнень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться задовільно. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Вину у скоєному злочину визнав, щиро розкаявся, цивільного позову не має. Засуджений сумлінною поведінкою довів своє виправлення, має бажання та намір після звільнення чесно працювати та вести законослухняний спосіб життя.

В судовому засіданні захисник підтримав клопотання про умовно-достркове звільнення засудженого ОСОБА_6 , що засуджений відбув 2/3 строку покарання та має право на умовно-дострокове звільнення. Характеризується позитивно, працює днювальним, до кінця строку залишилосяч 3 місяці, має тяжкі хронічні захворювання, по яким необхідно отримувати курс лікування.

Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав клопотання про його умовно-дострокове звільнення, та пояснив, що він має ряд хронічних захворювань та бажає як найшвидше зайнятися їх лікуванням, отримувати необхідну терапію, дисципліну він не порушує, працює днювальним безоплатно, іншу оплачувальну роботу не отримував, оскільки у нього не працює ліва рука після інсульту.

Представник установи виконання покарння в судовому засіданні пояснив, що засуджений ОСОБА_7 характеризується задовільно, не конфліктиний, ввічливий, , має 2 заохочення та одне стягнення, яке погашено, працевлаштований днювальним відділення, до праці ставиться задовільно, заробітну плату не отримує, приймав участь в роботах по ремонту приміщення. Просить вирішити клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 заперечив, оскільки матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого не містять достатніх відомостей про виправлення засудженого, вважає поведінку засудженого не стабільною, оскільки засуджений має стягнення за порушення дисциплини, відмовлявася від роботи, у звязку із чим із останнім була проведена бесіда, з 2017 року засуджений не проявив сумлінне ставлення до праці, має лише 2 заохочення.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, матеріали особової справи засудженого, приходить до висновку, що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Частинами 1, 2 ст. 81 КК України передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 2 ч. 3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як встановлено судом засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, які відноситься до категорії тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів. Строк відбуття покарання відраховується з 14.07.2017 року, кінцевий строк відбування покарання 14.07.2023 рік.

У характеристиці на засудженого ОСОБА_6 , затвердженої 10.03.2023 року начальником установи зазначено, що вказаний засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 14.07.2017 року. Під час перебування в державній установі «Полтавська установа виконання покарання (№23)» не порушував встановлений режим тримання, характеризувався задовільно. Мав одне стягнення, яке погашено в установленому законом порядку. Заохочень не мав, до праці не залучався. З 11.03.2022 року міру покарання відбуває в державній установі «Полтавська виправна колонія (№64)». На початку строку відбування покарання за порушення встановлених правил поведінки один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашено в установленому законом порядку. Має 2 заохочення у виді подяки за виконання покладених обовязків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Працевлаштований днювальним відділення, до праці ставиться задовільно. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Згідно оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення має низький рівень ймовірної небезпеки для суспільства.

Разом з цим до подання колонії додано довідку головного бухгалтера установи про те, що заробітна плата засудженому ОСОБА_6 не нараховувалася, засуджений має виконавчі провадження в сумі 6121,00 грн., утримання, стягнення та судові витрати не проводились.

Крім того, в матеріалах особової справи засудженого, мається висновок за фактом порушення встановленого режиму тримання увязненим ОСОБА_6 , відповідно до якого 17.02.2021 року після команди «відбій» близько 02 години 50 хвю ув`язнений ОСОБА_6 , який утримується в камері власноруч закривав дверне вічко, чим перешкоджав вести нагляд за ув`язненими, які утримуються в даній камері. Подальший розвиток конфліктної ситуації був припинений діями чергової зміни установи. У зв`язку із чим, 18.02.2021 року до засудженого ОСОБА_6 застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження. Відповідно до витягу з протоколу дисциплінарної комісії ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», з ОСОБА_6 проведена бесіда у зв`язку із його відмовою 08.07.2022 року від чергування згідно графіку затвердженого начальником установи. Крім того, відповідно до витягів з протоколу від 01.08.2022 року засідання комісії Полтавської виправної колонії (№64) ОСОБА_6 було відмовлено в поданні матеріалів на засудженого на умовно-дострокове звільнення, на заміну покарання більш м`яким, та переведення до дільниці соціальної реабілітації, як такому, що не досяг необхідного ступеню виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Правова конструкція ст. 81 КК України дає надію засудженому на можливість дострокового звільнення від відбування призначеного судом покарання і стимулює його до зразкової поведінки і сумлінного ставлення до праці як обов`язкових умов для здійснення такої надії.

Щодо змісту критеріїв, зазначених у ч. 2 ст. 81 КК, "сумлінна поведінка і ставлення до праці", то вони мають засвідчити, що засуджений довів своє виправлення. Визначення таких критеріїв залежить не лише від тяжкості вчиненого злочину і даних про особу засудженого, а головним чином від наявності сумлінного додержання ним усіх вимог режиму місця відбування покарання і правил поведінки та людського спілкування у колективі, від сумлінного і активного виконання дорученої роботи, суворого додержання виробничої дисципліни, щирого каяття у вчиненні злочину тощо.

При цьому, вказаних ознак поведінка засудженого повинна мати протягом усього періоду відбування ним покарань і в усіх установах, де він перебував, а висновок суду про виправлення засудженого має ґрунтуватися на всебічному врахуванні вищенаведених даних та аналізу всього періоду відбутої частини строку покарання засудженим.

Тими матеріалами, які надані в розпорядження суду, не доведено, що поведінка засудженого протягом усього періоду відбування покарання вказувала на його неухильне бажання стати на шлях виправлення, оскільки засуджений мав стягнення та лише два заохочення, на думку членів комісії Полтавської виправної колонії (№64) засуджений ОСОБА_6 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, у зявзку із чим 01.08.2022 року прийнято рішення у відмові в поданні матеріалів на засудженого на умовно-дострокове звільнення як такому, що не досяг необхідного ступеню виправлення.

А тому суд приходить до висновку про наявність лише формально-юридичних, проте відсутність в повному обсязі фактичних підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 , у зв`язку з чим вважає, що застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним, та не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, 537,539 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 10.04.2023 року о 13.00 годині.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1