Провадження № 1-в/522/123/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Морозовки, Корецького району, Рівненської область, громадянки України, яка має середню освіту, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, яка згідно вироку проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 28.12.2020 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді громадські роботи на строк 80 годин,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника органу пробації ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , засудженої 28.12.2020 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді громадські роботи на строк 80 годин.

Представник органу пробації ОСОБА_6 в судове засідання з`явилась, вказала, що місцеперебування засудженої ОСОБА_4 їй не відомо. До того ж, Приморським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області були зроблені всі можливі дії задля виконання зазначеного вироку та встановлення місцезнаходження засудженої. Просила задовольнити подання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання та вказав, що розгляд подання можливе без засудженої, оскільки це не погіршує її становище.

Засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, заслухавши представника органу пробації та прокурора, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано за два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

ОСОБА_4 , засуджена 28.12.2020 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.

Вирок набрав законної сили 26.01.2021 року, матеріали щодо засудженої ОСОБА_4 надійшли до Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області 27.04.2021 року, того ж дня засуджену було взято на облік згідно вимог чинного законодавства.

Засуджена ОСОБА_4 була викликана до Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області на 05.05.2021 року для роз`яснення порядку та умов відбування призначеного судом покарання. Засуджена в призначений день до Приморського РВ не прибула. Повторно була викликана на 14.05.2021 року, за викликом також не з`явилася.

14.05.2021 року працівниками Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області був здійснений вихід за вказаною у вироку суду адресою, тобто: м. Одеса, вул. Привозна, буд. 7. Під час виходу було з`ясовано, що за вказаною адресою розташований торгівельний корпус «Привоз», на першому поверсі знаходяться комерційні приміщення, а на другому поверсі розташовані кабінети адміністрації ринку, житлові приміщення та умови для проживання за вказаною адресою відсутні.

У зв`язку із вищевикладеним у травні червні 2021 року згідно Наказу № 272/5 від 29.01.2019 року Міністерства Юстиції України Приморським районним відділом філії ДУ «Центр Пробації» в Одеській області були проведені першочергові розшукові заходи для встановлення місцезнаходження засудженого, а саме направлено запити: до КНП «Одеський обласний центр соціально-значущих хвороб»; до відділу державної реєстрації актів цивільного стану; до міських клінічних лікарень № 1, 5, 7, 9, 11; до міської інфекційної лікарні; до Одеської обласної клінічної лікарні; до обласних психіатричних лікарень № 1, 2; до Одеського обласного центру екстреної медичної допомоги і медичних катастроф; до КУ «Бюро судово-медичної експертизи»; до ІТТ ГУНП в Одеській області; до КУ «Обласний центр обліку бездомних громадян»; до КУ «Одеський центр реабілітації осіб без визначеного місця проживання»; до КУ «Одеський міський центр обліку бездомних громадян»; до БФ «Дорога додому».

За обліками ОБСМЄ та ВРАЦС у м. Одесі засуджена ОСОБА_4 не значиться. За даними кліничних лікарень та Центру соціально-значущих хвороб засуджена за медичною допомогою не зверталася, потерпілою від нещасного випадку не стала. Номера телефону також не було зазначено у вироку.

Згідно відповідей з перелічених установ інформації про місцезнаходження засудженої встановити не вдалося.

За даними УІАП ГУНП України в Одеській області засуджена ОСОБА_4 після винесення вироку Приморського районного суду м. Одеси від 28.12.2020 року до кримінальної відповідальності не притягувалась.

З обліків інформаційного порталу Національної поліції «Цунамі» стало відомо, що засуджена ОСОБА_4 після винесення вироку Приморського районного суду м. Одеси від 28.12.2020 року не допускала адміністративні правопорушення.

Згідно листа від 13.07.2021 року ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області стало відомо, що засуджена ОСОБА_4 оголошена у розшук відділенням поліції № 7 (м. Корець) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області та заведено оперативно-розшукову справу № 57 від 11.03.2019 року до винесення вироку Приморського районного суду м. Одеси від 28.12.2020 року.

Неодноразово направлялись запити до ВП № 7 РРУП ГУНП в Рівненській області щодо направлення копії постанови про оголошення у розшук засудженої ОСОБА_4 , а також щодо надання інформації про стан розшуку засудженої особи.

06.02.2022 року надійшло повідомлення Рівненського районного управління поліції ВП № 4 ГУНП в Рівненській області що громадянку ОСОБА_4 оголошено у розшук. Також повідомили, що працівниками СКП вживаються заходи по встановленню місця знаходження розшукуваної, однак місце знаходження гр. ОСОБА_4 , на даний час не відомо, та на території яка перебуває в обслуговуванні ВП № 7 Рівненського РУП, розшукуваної на протязі декількох років не було.

Згідно листа Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 28.01.2023 року № 319/24.29-17 актовий запис про смерть ОСОБА_4 не виявлено.

Працівниками Приморського районного відділу ДУ «Центр пробації» в Одеській області були вжиті в повному обсязі заходи, регламентовані Наказом № 272/5 від 29.01.2019 року «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-вихідної роботи із засудженим до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» для встановлення місцезнаходження підоблікової.

На даний час встановити місцезнаходження засудженої ОСОБА_4 так і не вдалося.

Станом на 26.01.2023 року сплив строк давності обвинувального вироку Приморського районного суду м. Одеси стосовно засудженої ОСОБА_4 .

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, положення ч. 3, 4 ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності. При цьому, обов`язковою умовою для такого звільнення є те, що засуджений у межах періоду, зазначеного у статті 80 КК України, не вчинить нового злочину.

Одним із видів покарання є громадські роботи (п. 4 ч. 1 ст. 51 КК України), які у розумінні статті 56 КК України полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України, є злочином.

Особа визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

Відомостей щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт), матеріали провадження не містять та суду не надано.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту невиконання засудженою покарання у виді громадських робіт саме по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали подання, врахувавши думку представника органу пробації та прокурора, а також те, що вирок стосовно засудженої ОСОБА_4 не був виконаний на протязі більше двох років, а сама засуджена на протязі цього строку не ухилялась від відбування покарання, оскільки відсутній факт, який би це підтверджував, а саме відсутній обвинувальний вирок суду, яким остання визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання, та не вчинила нового кримінального правопорушення, суд приходить до переконання про можливість задоволення подання та доцільність звільнення засудженої ОСОБА_4 від відбування покарання, у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 80 КК України, ст. 372, 376, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 28.12.2020 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1