Справа № 461/6160/22
Провадження № 1-кс/461/5239/22
УХВАЛА

24.11.2022 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

встановив:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на частину майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 12.10.2022.

Обґрунтовуючи клопотання, заявник вказує на те, що слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова в межах кримінального провадження №0000028 від 02.03.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 2 ст. 436-2 КК України, за клопотанням старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_7 , відповідною ухвалою, було накладено арешт на майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вилучене 27.09.2022 року, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 ; диплом ОСОБА_5 про вищу освіту; посвідчення водія рф ОСОБА_5 ; трудова книжка ОСОБА_5 № НОМЕР_2 ; трудова книжка ОСОБА_5 № НОМЕР_3 ; трудова книжка ОСОБА_4 № НОМЕР_4 ; трудова книжка ОСОБА_4 без номера; паспорт громадянина російської федерації ОСОБА_8 серія № НОМЕР_5 ; паспорт громадянина російської федерації ОСОБА_9 серії № НОМЕР_6 ; паспорт громадянина російської федерації ОСОБА_5 серія № НОМЕР_7 ; паспорт громадянина російської федерації для виїзду за кордон ОСОБА_8 № НОМЕР_8 ; паспорт громадянина російської федерації для виїзду за кордон ОСОБА_4 № НОМЕР_8 ; паспорт громадянина російської федерації для виїзду за кордон ОСОБА_10 № НОМЕР_9 ; паспорт громадянина російської федерації для виїзду за кордон ОСОБА_5 № НОМЕР_10 ; паспорт громадянина російської федерації ОСОБА_10 № НОМЕР_11 ; посвідчення водія ОСОБА_4 серії НОМЕР_12 ; банківські картки НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 ; договір оренди житла від 11.07.2022 за адресою: АДРЕСА_1 ; пластик від сім-карток з абонентськими номерами: НОМЕР_23 , НОМЕР_24 ; НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 ; смартфони з серійними номерами: № S/N34888/K1WU01191; № S/N: RZ8M50MSG5J; № S/N: 34953/К1WU00407; № S/N: J510FN/DSGSMH; свідоцтво про облік фізичної особи в податкових органах російської федерації серія № 9 серія № 7; довіреності зареєстровані в органах російської федерації та згоди: Серія № 92АА1094705, Серія № 92АА0082665, Серія №92АА1094016, Серія № 92АА1094019, Серія № 92 НОМЕР_28 ; посадові інструкції ОСОБА_4 в ООО «СЗ «ВІП Клас-Севастополь»; кваліфікаційні атестати ОСОБА_4 № НОМЕР_29 та посвідчення відповідні № НОМЕР_30 та № НОМЕР_31 ; записник із рукописними записами; ноутбук марки MSI s/n: K2012N0070281, носій інформації марки «WD» s/n № WX1IA7317240; ноутбук марки MSI s/n: K1608N0040086; купюри подібні на долари США номіналом по 100 доларів США в кількості 1483 (одна тисяча чотириста вісімдесят три купюри) купюра; купюри подібні на Євро номіналом по 100 Євро в кількості 480 (чотириста вісімдесят купюр) купюр; купюри подібні на Євро номіналом по 50 (п`ятдесят) Євро в кількості 65 (шістдесят п`ять купюр) купюр.
Заявник вказує на те, що станом на день звернення до слідчого судді відпала потреба у подальшому застосуванні арешту на частину майна з приводу якого подане клопотання, оскільки вказані у клопотанні стороною захисту грошові кошти не можуть використовуються в якості доказів у кримінальному провадженні та не підлягають конфіскації. Зокрема, обґрунтовуючи наведену підставу захисник вказує, що з моменту обшуку ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_5 в межах наведеного кримінального провадження не було повідомлено про підозру. Крім того, захисник вказує на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які являються власниками коштів та майна, не мають жодного відношення до кримінального провадження, а тому немає необхідності подальшого застосування арешту. Також, заявник вказує на те, що грошові кошти вилучені та виявлені під час обшуку, накопичені власниками із законних джерел та на даний час у них є необхідність для використання коштів для забезпечення потреб сім`ї, зокрема оплати лікування та навчання її членів.

Заявник подав слідчому судді заяву, згідно якої клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому.

Слідчий подав заяву, згідно якої подане клопотання заперечив.

Відповідно до положень статті 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, положення процесуального законодавства не містять норм стосовно наявності перешкод для розгляду клопотання про скасування арешту, у разі неявки заявника та слідчого в судове засідання.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Виходячи з наведеного, підстав для відкладення розгляду клопотання або обставин які зумовлюють неможливість проведення його розгляду не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши доводи учасників процесу, приходжу до висновку, що таке підлягає до часткового задоволення, з огляду на нижченаведене.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як наведено вище, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 02.03.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 2 ст. 436-2 КК України.

В межах даного кримінального провадження 27.09.2022 за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено вищевказані речі, предмети та документи.

Постановою слідчого від 28.09.2022 наведені вище речі, предмети та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 12.10.2022 накладено арешт на майно, вилучене 27.09.2022 року, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 ; диплом ОСОБА_5 про вищу освіту; посвідчення водія рф ОСОБА_5 ; трудова книжка ОСОБА_5 № НОМЕР_2 ; трудова книжка ОСОБА_5 № НОМЕР_3 ; трудова книжка ОСОБА_4 № НОМЕР_4 ; трудова книжка ОСОБА_4 без номера; паспорт громадянина російської федерації ОСОБА_8 серія № НОМЕР_5 ; паспорт громадянина російської федерації ОСОБА_9 серії № НОМЕР_6 ; паспорт громадянина російської федерації ОСОБА_5 серія № НОМЕР_7 ; паспорт громадянина російської федерації для виїзду за кордон ОСОБА_8 № НОМЕР_8 ; паспорт громадянина російської федерації для виїзду за кордон ОСОБА_4 № НОМЕР_8 ; паспорт громадянина російської федерації для виїзду за кордон ОСОБА_10 № НОМЕР_9 ; паспорт громадянина російської федерації для виїзду за кордон ОСОБА_5 № НОМЕР_10 ; паспорт громадянина російської федерації ОСОБА_10 № НОМЕР_11 ; посвідчення водія ОСОБА_4 серії НОМЕР_12 ; банківські картки НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 ; договір оренди житла від 11.07.2022 за адресою: АДРЕСА_1 ; пластик від сім-карток з абонентськими номерами: НОМЕР_23 , НОМЕР_24 ; НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 ; смартфони з серійними номерами: № S/N34888/K1WU01191; № S/N: RZ8M50MSG5J; № S/N: 34953/К1WU00407; № S/N: J510FN/DSGSMH; свідоцтво про облік фізичної особи в податкових органах російської федерації серія № 9 серія № 7; довіреності зареєстровані в органах російської федерації та згоди: Серія № 92АА1094705, Серія № 92АА0082665, Серія №92АА1094016, Серія № 92АА1094019, Серія № 92 НОМЕР_28 ; посадові інструкції ОСОБА_4 в ООО «СЗ «ВІП Клас-Севастополь»; кваліфікаційні атестати ОСОБА_4 № НОМЕР_29 та посвідчення відповідні № НОМЕР_30 та № НОМЕР_31 ; записник із рукописними записами; ноутбук марки MSI s/n: K2012N0070281, носій інформації марки «WD» s/n № WX1IA7317240; ноутбук марки MSI s/n: K1608N0040086; купюри подібні на долари США номіналом по 100 доларів США в кількості 1483 (одна тисяча чотириста вісімдесят три купюри) купюра; купюри подібні на Євро номіналом по 100 Євро в кількості 480 (чотириста вісімдесят купюр) купюр; купюри подібні на Євро номіналом по 50 (п`ятдесят) Євро в кількості 65 (шістдесят п`ять купюр) купюр.
Як вказано вище, заявник вказує на те, що станом на день звернення до слідчого судді відпала потреба у подальшому застосуванні арешту, оскільки вказані у клопотанні стороною захисту грошові кошти не можуть використовуються в якості доказів у кримінальному провадженні та не підлягають конфіскації. Зокрема, обґрунтовуючи наведену підставу захисник вказує, що з моменту обшуку ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_5 в межах наведеного кримінального провадження не було повідомлено про підозру. Крім того, захисник вказує на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які являються власниками коштів та майна, не мають жодного відношення до кримінального провадження, а тому немає необхідності подальшого застосування арешту. Також, заявник вказує на те, що грошові кошти вилучені та виявлені під час обшуку, накопичені власниками із законних джерел та на даний час у них є необхідність для використання коштів для забезпечення потреб сім`ї, зокрема оплати лікування та навчання її членів.

Оцінюючи наведені доводи заявника, виходжу з наступного.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходом забезпечення кримінального провадження, серед інших, є арешт майна.

Положення ч.3 ст.132 КПК України встановлюють те, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 4, 10 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Отже, аналіз наведених положень свідчить про те, що арешт може бути застосований на майно особи яка не має процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

В свою чергу, оцінюючи доводи заявника щодо законного походження грошових коштів, слід відзначити, що до клопотання не долучено жодних доказів щодо придбання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 валюти на яку накладено арешт(долари США та Євро).

Слід також відзначити, що слідчому судді не надано належних доказів з приводу того, що необхідність дослідження смартфонів, ноутбуків, носія інформації на даний момент відпала. При цьому, очевидним є те, що для дослідження даних предметів необхідний час та відповідні навики спеціалістів та експертів, на що об`єктивно треба час. Отже, з врахуванням часу який пройшов з моменту вилучення цих предметів доцільність застосування арешту на наведені предмети продовжує мати місце.

Також, заявником не спростовані доводи які були враховані слідчим суддею для застосування арешту на трудові книжки, а саме те, що прямої заборони мати дві або навіть більше трудові книжки в чинному законодавстві України немає, відтак вилучення та накладення арешту на такі не позбавляє ОСОБА_5 права на працю.

Разом з тим, з врахуванням тривалості провадження, наявності достатнього проміжку часу в органу досудового розслідування оглянути і зафіксувати відомості наведені у паспорті, дипломі та договорі оренди, а також необхідності використання заявниками цих документів у повсякденному житті, слідчий суддя погоджуєтиься з доводами заявника щодо відсутності підстав подальшого застосування арешту на ці документи. В цьому контексті слід відзначити, що орган досудового розслідування також не навів в процесі провадження за цим клопотанням доводі щодо необхідностів подальшого застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як наведено вище, згідно ч. 1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення у даній справі, враховую також принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема те, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Крім того, слідчим суддею враховуються наступні положення.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищенаведені доводи та мотиви, приходжу до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 12.10.2022 (справа №461/4891/22 провадження №1-кс/461/4304/22) на майно, вилучене 27.09.2022 року, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 ; диплом ОСОБА_5 про вищу освіту; договір оренди житла від 11.07.2022 за адресою: АДРЕСА_1 .
В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1