Справа № 461/6724/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1158/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14 грудня 2022 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 24 січня 2023 року, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», без визначення розміру застави.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що продовжують існувати обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, суперечать позиції ЕСПЛ та Верховного Суду. Вважає, що допущені порушення вимог кримінально процесуального закону є істотними, а тому ухвала підлягає скасуванню. Стверджує, що матеріали кримінального провадження містять конкретну інформацію лише про вчинення ОСОБА_6 хуліганських дій відносно ОСОБА_10 20 липня 2022 року за ч.1 ст. 196 КК України, внаслідок чого останньому завдано легкі тілесні ушкодження, і свою вину ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину частково визнав. Однак, слідчим суддею не було враховано ні обставин, при яких ОСОБА_6 опинився на місці події, ні агресивну поведінку потерпілого ОСОБА_10 . Звертає увагу на те, що матеріали кримінального провадження не переконують у розумності підозри ОСОБА_6 . Зазначає, що слідчий суддя прийшов до необгрунтованого висновку про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 без визначення розміру застави, не врахувавши при цьому, зменшення ризиків, майновий стан, а також те, що підозрюваний одружений, має роботу, сім`ю, єдине житло квартиру матері, має зобов`язання опікуватися хворим молодшим братом.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, постановити нову про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та думку прокурора про задоволення апеляційної скарги, обговоривши наведені доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Ч.3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000072 від 10.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255, ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146; ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189; ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 296 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , підозрюється в участі у злочинній організації; у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненому із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, у складі злочинної організації та у вимаганні, тобто у вимозі передачі чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, у складі злочинної організації, тобто у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 296; ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

25 серпня 2022 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 жовтня 2022 року в даному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців, тобто до 25 січня 2023 року, включно.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 жовтня 2022 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, відносно ОСОБА_6 продовжено до 19 грудня 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14 грудня 2022 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, відносно ОСОБА_6 продовжено до 24 січня 2023 року.

Колегія суддів вважає, що прокурором було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та наявність ризиків зазначених у клопотанні, які слугували підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу та виправдовували його тримання під вартою.

На думку колегії суддів, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, в тому числі і ті, на які покликається адвокат в апеляційній скарзі, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність встановлених в провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, або виникнення будь-яких нових обставин, які б не були предметом судового розгляду і свідчили про необхідність застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, про що доведено слідчим та прокурором, не встановлено.

При цьому, слідчий суддя зазначив, що прокурор, довів що у зв`язку із особливою складністю провадження, великим об`ємом проведення слідчих та процесуальних дій, а також зі значною кількістю та тривалістю проведення експертиз, неможливо завершити досудове розслідування.

Відтак, врахувавши фактичні обставини справи, обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.296 КК України та особливо тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189 КК України, санкція статей яких передбачає позбавлення волі, що може стимулювати його до втечі, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини підозрюваний може перетнути державний кордон України, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність продовження запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити, приховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, що унеможливлює застосування до нього інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з тим, на думку колегії суддів, при продовженні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчим суддею не дотримано принципу призначення альтернативного запобіжного заходу, викладеного у рішеннях ЄСПЛ «Летелье проти Франції», «Мамедова проти росії» та правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України».

Крім цього, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Передбачена ч.4 ст.183 КПК України можливість при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави у кримінальному провадженні є правом а не обов`язком слідчого судді.

Тобто, законодавцем надано право слідчому судді, в залежності від обставин справи, визначати чи не визначати розмір застави у конкретних випадках.

Разом з тим, відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року та практики Європейського Суду з прав людини (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.63 рішення у справі «Доронін проти України» від 19 лютого 2009 року), при обранні чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникнути із одночасним супротивом працівникам правоохоронного органу при затриманні, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення, не уявляє собою «відповідної і достатньої» підстави.

При цьому, згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відтак, колегія суддів, враховуючи тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, а саме: наявність на його утриманні дружини, зобов`язання опікуватися хворим молодшим братом ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, згідно виписки із медичної карти хворіє на цереброастенічний синдром з схильністю судинних кризів; хронічна ішемія головного мозку з частими вегетосудинними пароксизмами, тривожно-астенічним синдромом, та на момент судинних кризів потребує стороньої допомоги і обов`язкової присутності когось з членів родини, оскільки мати перебуває за кордоном про що свідчить відмітка в копії із закордонного паспорта, а батько ОСОБА_6 помер у 2016 році, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, а також те, що підозрюваний до затримання мав постійне джерело доходів, оскільки офіційно працював, майновий стан, повне визнання своєї вини, співпрацю із слідством, приходить до переконання про можливість визначення підозрюваному застави, як альтернативу тримання під вартою - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, яка гарантуватиме виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України та відповідатиме меті застосування запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів, в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання слідчого задоволити частково та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 248 100 гривень.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 194, 404, 405, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2022 року, про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою до 24 січня 2023 року без визначення застави - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 - задоволити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24 січня 2023 року, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 248 100 (двісті сорок вісім сто) грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що застава може бути внесена у визначеному в даній ухвалі розмірі у будь-який момент з часу винесення ухвали, на розрахунковий рахунок Львівського апеляційного суду (ЄРДПОУ 42262398, ДКС України, м. Київ, МФО 820172, рахунок НОМЕР_1 ) або забезпечити їх внесення заставодавцем.

Внесення застави, визначеної судом при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання/місця праці.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку наявності таких.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 Березюк ОСОБА_12 Романюк ОСОБА_13