Справа №297/843/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

22 березня 2023 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 20 березня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, не судимого, громадянина України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 20 березня 2023 року.

В ході досудового розслідування встановлено, що 20.03.2023 близько 11 год. 45 хв., в невстановлений точний час, ОСОБА_5 , знаходячись по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи в умовах військового стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та суспільну небезпечність, усвідомлюючи що за його діями ніхто не спостерігає, проник на огороджену територію домоволодіння, що по АДРЕСА_2 , яке належить громадянці Чокнаді ОСОБА_7 та шляхом пошкодження вхідних дверей увійшов до приміщення будинку, де з коридору таємно викрав велосипед зеленого кольору з шкіряним сідлом, на передній та задній частині якого наявні багажні відділення, вартістю 500 гривень, та в подальшому перебуваючи в кухонній кімнаті таємно викрав церковну ікону «Ісуса Христа» з дерев`яною рамою розміром 38х32 см, вартістю 100 гривень, церковну ікону «Божої Матері» з дерев`яною рамою розміром 38х32 см, вартістю 100 гривень, церковну ікону «Божої Матері» з дерев`яною рамою розміром 36х26 см, вартістю 100 гривень, церковну ікону «Божої Матері» з дерев`яною рамою розміром 35х46 см, вартістю 100 гривень, церковну ікону з дерев`яною рамою розміром 31х37 см, вартістю 100 гривень, церковну ікону з дерев`яною рамою розміром 20х15 см, вартістю 100 гривень, церковну ікону з дерев`яною рамою розміром 31х18 см, вартістю 100 гривень, церковну ікону з дерев`яною рамою розміром 47х57 см, вартістю 150 гривень, вишивану картину у вигляді млина з дерев`яною рамою розміром 47х50 см, вартістю 250 гривень, церковну ікону «Божої матері» з дерев`яною рамою розміром 42х53 см, вартістю 150 гривень, церковну ікону з дерев`яною рамою розміром 11х14 см, вартістю 100 гривень, церковну ікону з дерев`яною рамою розміром 10х8 см, вартістю 100 гривень, церковну ікону з пластиковою рамою розміром 20х15 см, вартістю 100 гривень, церковну ікону з дерев`яною рамою розміром 28х21 см, вартістю 100 гривень, церковну ікону з дерев`яною рамою розміром 28х20 см, вартістю 100 гривень, церковну ікону з дерев`яною рамою розміром 37х31 см, вартістю 100 гривень, церковну ікону з дерев`яною рамою розміром 25х35 см, вартістю 100 гривень, церковну ікону з дерев`яною рамою розміром 18х23 см, вартістю 100 гривень, церковну ікону з дерев`яною рамою розміром 36х30 см, вартістю 100 гривень, церковну ікону з дерев`яною рамою розміром 28х21 см, вартістю 100 гривень, церковну ікону з дерев`яною рамою розміром 40х31 см, вартістю 150 гривень, статуетку у вигляді оленя ручної різьби з дерева висотою 18 см, вартістю 150 гривень, статуетку церковну ручної різьби з дерева висотою 38 см, вартістю 550 гривень, статуетку керамічну висотою 51 см у вигляді розп`яття Ісуса Христа, вартістю 170 гривень, кофту синього кольору без маркування, на замку блискавка, вартістю 120 гривень та футболку оранжевого кольору з маркуванням «Yanfend-Global Automotive interiors», вартістю 50 гривень, після чого з викраденим майном покинув місце події, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3940 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

Так, 20 березня 2023 року о 15 год. 55 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21 березня 2023 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненніОСОБА_5 інкримінованого йому злочинупідтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на потерпілу, свідків, або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує ризик, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який йому інкримінується є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Крім того, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілу, свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, оскільки останній з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, може вступати у поза процесуальні відносини із потерпілою та свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів, і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Також, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.

У випадку засудження ОСОБА_5 за вчинення тяжкого злочину, до нього може бути застосовано покарання у вигляді реального позбавлення волі до 8 років.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до нього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

А тому, слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів,із правом внесення застави не менше 40 прожиткових мінімумів для прецездатних осіб, що становить 107 360 грн., з покладених на нього відповідних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, з підстав зазначених в такому та пояснив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Підозра про яку повідомлено останньому є обґрунтованою та доведеною в ході досудового слідства зібраними у кримінальному провадженні доказами. Також, існують ризики, що такий, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання.Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків злочину та інших учасників кримінального провадження. Також, існує ризик, що такий може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим в ході досудового розслідування ризикам. Просив клопотання задоволити, застосувати відносно підозрюваногоОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з правом внесенння застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме застава у такому розмірі здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти пред`явленої підозри та просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 вважав застосування відносно його підзахисного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою занадто суворим запобіжним заходом, а тому просив застосувати відносно останнього менш суворий запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали такого, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.97, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, 20.03.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 8).

20 березня 2023 року о 15 год. 55 хв. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, був затриманий, як підозрюваний у вчиненні вищевказаного злочину, що стверджується копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20 березня 2023 року (а.с. 22-25).

21 березня 2023 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 49-53).

Так, ОСОБА_5 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненніОСОБА_5 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, дослідженими в ході судового розгляду клопотання, зокрема протоколом огляду місця події від 20.03.2023 (а.с. 16-19), протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 20.03.2023 (а.с. 12-14), заявою про вчинення кримінального правопорушення від 20.03.2023 (а.с. 9), висновком товарознавчої експертизи від 21.03.2023 року (а.с. 28-43), поясненнями ОСОБА_5 від 20.03.2023 (а.с. 31), поясненнями свідка ОСОБА_10 від 20.03.2023 (а.с. 46-48).

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Разом з тим, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. Однак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, що такий підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, а також враховує тяжкість покарання, що йому загрожує.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу (частина 1).

Відповідно до п. 4 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та тяжкість покарання, що йому загрожує.

Разом з тим, в ході судового розгляду клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів,що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання, та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі,з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілу та свідків та інших осіб в даному кримінальному провадженні, шляхом погрози чи тиску, з метою зміни їх показів чи відмови від надання таких в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, на думку слідчого судді, в судовому засіданні, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Таким чином, на думку слідчого судді, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, з врахуванням встановлених обставин, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_5 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, а також те, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків та інших учасників кримінального провадження, та вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведеним, таким, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, як просив захисник, оскільки застосування такого буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, встановленим в ході судового розгляду даного клопототання.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За наведених обставин, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених цим Кодексом, у розмірі 40 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, слідчий суддя вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату її закінчення в межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КПК України, ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 176-178, ст. 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 20 березня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,- задоволити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з моменту його затримання.

Строк дії ухвали закінчується о 15 годині 55 хвилин 18 травня 2023 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

У разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатись з території Берегівського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у кримінальному провадженні №0000174 від 20.03.2023, зокрема, із свідками, потерпілою та особами, які були понятими при проведенні протоколу затримання;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1