Справа № 462/1160/23
провадження 1-кс/462/347/23
У Х В А Л А

18 лютого 2023 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні№ 0000193 від 16 лютого 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова,

громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не одружений, офіційно непрацевлаштований, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.09.2021 року за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт

встановив:

старший слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні № № 0000193 від 16 лютого 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000193 від 16 лютого 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 16.02.2023 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17 год. 40 хв., перебуваючи в приміщенні Приміського залізничного вокзалу м. Львова, що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 112 вступив у попередню змову із ОСОБА_7 , з метою відкритого викрадення майна ОСОБА_8 . Надалі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , реалізовуючи згадану попередню змову, діючи з корисливих мотивів, опираючись на дії один одного і заздалегідь розподіливши між собою ролі, почали виконувати свій спільний злочинний умисел. Так, ОСОБА_5 16.02.2023 близько 17 год. 40 хв. перебуваючи в приміщенні Приміського залізничного вокзалу м. Львова, що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 112 різко наблизився до потерпілого ОСОБА_8 та наніс один удар кулаком в обличчя останнього, від отриманого удару ОСОБА_8 втратив рівновагу та впав на підлогу. Після цього, ОСОБА_5 , незважаючи на крики потерпілого про припинення протиправних дій, з метою подолання опору останнього наніс йому ще два удари кулаком в обличчя. В подальшому, ОСОБА_5 відкрито, з корисливих мотивів викрав із наплічної сумки потерпілого паспорт громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_8 , дві банківські картки та шість стартових пакетів оператора мобільного зв`язку «Київстар». У свою чергу ОСОБА_7 незважаючи на крики потерпілого про припинення протиправних дій та опір останнього, відкрито, з корисливих мотивів вирвав із рук ОСОБА_8 мобільний телефон Xiaomi Redmi 3s із СІМ-картою з абонентським номером НОМЕР_1 . Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з викраденим майном втекли з місця події. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заподіяли ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 3900 гривень.

У відповідності із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022, у зв`язку із вторгненням Російської Федерації на територію України злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Відомості про вказаний факт 16.02.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 та у кримінальному провадженні визначено попередню правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 186 КК України.

16 лютого 2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17 лютого 2023 року ОСОБА_5 , відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 276 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При цьому, обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 від 16.02.2023; протоколом огляду місця події від 16.02.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 16.02.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 16.02.2023, протоколами огляду предметів, вилучених в ОСОБА_5 в ході затримання від 17.02.2023, протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 17.02.2023, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 показав, як саме щодо нього було вчинено вищезазначене кримінальне правопорушення, відтворивши усі обставини події на місцевості.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні відкритого викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчий зазначає, що на даний час органом досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду так як підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років позбавлення волі, з місця вчинення злочину втік, а відтак в органу досудового розслідування є вагомі підстави припускати, що підозрюваний надалі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення іншого правопорушення з метою власного матеріального збагачення, а також беручи до уваги обстановку, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення - в громадському місці, у денну пору доби, під час воєнного стану, поєднаного із застосуванням насильства - свідчить, що підозрюваний є особою, яка не має жодних морально етичних цінностей та схильна на досягнення своїх злочинних цілей, крім цього раніше неодноразово судимий, зокрема востаннє засуджений 23.09.2021 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Крім того, враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України а саме: наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік, який не перешкоджає застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливість незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, відсутність перешкод щодо застосування до підозрюваного запобіжних заходів, у тому числі у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із менш суворих запобіжних заходів, а саме: особисте зобов`язання, особиста порука, застава чи домашній арешт - не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, покликаючись на мотиви такого, просять задоволити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання слідчого про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, зазначив, що працює неофіційно та має дохід, твердження слідства про наявність підстав вважати, що буде переховуватись від слідства чи суду чи будь-яким чином впливати на потерпілого не відповідають дійсності, викрадене майно повернуто потерпілому, оскільки має зареєстроване місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 просить обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного, доповнив, що його підзахисний визнає вину у вчиненому має зареєстрованне постійне місце проживання, тому просить обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт. У випадку, якщо суд дійде до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити йому розмір застави, яка буде належним та достатнім способом забезпечення підозрюваним виконання покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доводи сторін кримінальногопровадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний отримав у строк, передбачений ч. 2 ст. 184 КПК України.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000193 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2023 року внесено відомості про кримінальне правопорушення із попереднім визначенням правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, за фактом звернення до Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області 16.02.2023 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який просив прийняти міри до двох невідомих осіб, які 16.02.2023 року близько 17 год. 30-40 хв., перебуваючи в залі очікування Приміського залізничного вокзалу м. Львова, що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 112 відкрито, шляхом нанесення тілесних ушкоджень, під час дії воєнного стану, викрали в нього мобільний телефон Xiaomi redmi 3s із абонентською карткою НОМЕР_1 ; дві банківські картки та шість стартових пакетів оператора мобільного звязку «Київстар». Загальна сума заподіяної матеріальної шкоди становить 3900 грн.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення 16.02.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст. 208 КПК України.

17.02.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000193 від 16.02.2023 року за ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріалами, що підтверджують обгрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушеня є: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 від 16.02.2023; протоколом огляду місця події від 16.02.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 16.02.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом затримання

ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 16.02.2023, протоколами огляду предметів, вилучених в ОСОБА_5 в ході затримання від 17.02.2023, протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 17.02.2023, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 показав, як саме щодо нього було вчинено вищезазначене кримінальне правопорушення, відтворивши усі обставини події на місцевості.

Як зазначено у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, п. 32 рішення у справі «Фокс, Кампбел і Хартлі проти Сполученого Королівства» слідчий суддя (суд) повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені слідчим у клопотанні обставини підозри ОСОБА_5 мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, перелік яких міститься в клопотанні, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно п. 10 зазначеного Листа ВСУ у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.

Підозрюваний та його захисник, заперечуючи проти поданого слідчим клопотання, просять обрати більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт або у випадку застосування слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави, покликаючись на наявність у підозрюваного зареєстрованого постійного місця проживання та недоведеності слідчим ризиків щодо ймовірності переховування підозрюваного та перешкоджання ним будь-яким чином здійсненню досудовог розслідування у кримінальному провадженні.

Разом з тим, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність таких ризиків.

Так, слідчий суддя враховує специфіку кримінального правопорушення, за яким оголошено підозру, конкретні обставини, мотиви, час і місце, спосіб скоєння такого, в громадському місці, у денну пору доби, під час воєнного стану, поєднаного із застосуванням насильства та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні корисливого кримінального правопорушення проти власності в умовах воєнного стану, оскільки згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, на всій території України з 05:30 год. 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб та такий продовжено по даний час, передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, щодо якого відсутні відомості про офіційне працевлаштування та про наявність постійного законного джерела доходів, який неодружений та дітей на утриманні немає, крім того, раніше неодноразово судимий, за наведеного вбачається, що наведені органом досудового слідства ризики того, що перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання за вчинене, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, а надалі - суду, незаконно впливати на потерпілого чи вчинити інше кримінальне правопорушення реально існують.

Беручи до уваги у сукупності вищенаведені дані про особу підозрюваного, конкретні обставини та умови вчинення кримінального правопорушення, а також те, що стороною захисту у свою чергу не представлено суду доказів наявності у підозрюваного ОСОБА_5 беззаперечних достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про безпідставність наведених органом досудового розслідування ризиків у відповідності до ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до остаточного висновку, що на даному етапі такі ризики кримінального провадження реально існують, належні підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу відсутні, в ході судового засіданя відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартоюне здобуто, а тому саме тримання під вартою забезпечить належну поведінку підозрюваного для виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Щодо покликання сторони захисту на визначення застави підозрюваному

ОСОБА_5 , слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено із застосуванням насильства щодо потерпілого.

Так, в матеріалах клопотання містяться ряд консультаційних висновків спеціаліста ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» від 16.02.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 діагностовано зокрема, забій м`яких тканин обличчя, закритий перелом кісток носа без зміщення.

При цьому, ч. 4 ст. 183 КПК України визначено право слідчого судді, суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні , зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а відтак за встановленими в ході розгляду клопотання обставинами слідчий суддя приходить до переконання про відсутність у даному випадку підстав для визначення застави у відповідності до вимог, передбачених п. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначає строк дії ухвали у шістдесять днів, тобто, до 16.04.2023 року включно.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України,

постановив:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000193 від 16 лютого 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 16 квітня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 20.02.2023 року.

Слідчий суддя (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали знаходиться у справі №462/1160/23

Слідчий суддя ОСОБА_1