Справа № 484/1132/23
Провадження № 1-кп/484/202/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську матеріали кримінального провадження №0000770 з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в м. Первомайськ, Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідності не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого- ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.09.2013 року ОСОБА_3 у встановленому законодавством України порядку набув права керування транспортними засобами категорії «В», у зв`язку з чим, під час керування транспортним засобом даної категорії повинен був дотримуватися та виконувати вимоги Закону України «Про дорожній рух», а також вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 із змінами та доповненнями, ведених в дію з 01.01.2002 (далі - Правил дорожнього руху України).

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 (зі змінами і доповненнями) містить загальне поняття учасників дорожнього руху, а саме - «Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії…».

Згідно з частиною п`ятою цієї ж статті Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 3 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону і стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, 27 жовтня 2022 року близько 09 год. 25 хв. ОСОБА_3 , керував на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 15.04.2014, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 25.01.2020 технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1983 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , на якому рухався у світлу пору в умовах необмеженої видимості, у сприятливих погодних та дорожніх умовах, по вул. Леоніда Федорова, м. Первомайська, Миколаївської області, в напрямку нерегульованого перехрестя вул. Київська (головна), м. Первомайська, Миколаївської області.

В цей же час по вул. Київська (головна), м. Первомайська, Миколаївської області зі сторони вул. Вознесенська, м. Первомайська, Миколаївської області, рухався технічно справний мотоцикл марки «Lifan», модель «LF175-2E», без реєстраційного номера, VIN код (рама) НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який наближався до перехрестя з вказаною вище вул. Леоніда Федорова, що є другорядною дорогою по відношенню до вул. Київська (праворуч по відношенню до напрямку руху автомобіля «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_3 ).

Під час зближення автомобіля «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_3 та мотоцикла марки «Lifan», модель «LF175-2E», без реєстраційного номера, VIN код (рама) НОМЕР_5 до зазначеного вище нерегульованого перехрестя, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_3 , діючи з необережністю, проявляючи крайню неуважність до зміни дорожньої обстановки, яка полягала у появі іншого транспортного засобу, маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху шляхом дотримання вимог Правил дорожнього руху України, грубо та умисно порушив вимоги ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», а також наступні вимоги Правил дорожнього руху України:

- п.1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункту «б» п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- дорожнього знаку пріоритету 2.1 - «Дати дорогу»;

- п.16.3 та п.16.11 ПДР України, які зобов`язують у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів, а також на перехресті нерівнозначних доріг водія транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху,

внаслідок чого виїхав на смугу руху мотоцикла марки «Lifan», модель «LF175-2E», без реєстраційного номера, VIN код (рама) НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_5 та допустив зіткнення вказаних транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ключиці зі зміщенням та перелому 5,6-ого ребер зліва.

Отже, через необережність у виді злочинної недбалості, умисно та грубо порушуючи зазначені вище вимоги Правил дорожнього руху України, ОСОБА_3 не передбачав настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, однак повинен був і міг їх передбачити, оскільки в силу свого віку та життєвого досвіду, відсутності медичних протипоказань щодо керуванням транспортними засобами. При цьому ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди шляхом дотримання вимог

дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, а також технічних вимог п.16.3 та п.16.11 Правил дорожнього руху України.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного (через недбалість) порушення водієм ОСОБА_3 вимог дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, а також технічних вимог п.16.3 та п.16.11 Правил дорожнього руху України., які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до порушень правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході підготовчого судового засідання сторонами кримінального провадження надано докази того, що потерпілий ОСОБА_5 примирився із обвинуваченим ОСОБА_3 , який повністю відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду, у зв`язку з чим останній жодних претензій до нього не має.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_7 подав клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України із закриттям кримінального провадження №0000770 відносно останнього.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №0000770 щодо нього.

Прокурор підтримав дане клопотання та не заперечував проти його задоволення, при цьому просив вирішити питання про долю речових доказів та стягнути з обвинуваченого витрати в кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення судових експертиз.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є необережним та, виходячи зі змісту ст. 12 КК України, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачений є раніше не судимим, після роз`яснення йому судом підстав, наслідків звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також права заперечувати проти цього і вимагати продовження здійснення кримінального провадження у загальному порядку, ОСОБА_3 заявив, що ці підстави, наслідки та право йому зрозумілі, і він не заперечує проти його звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, визначених у ст. 46 КК України.

Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення необережного злочину невеликої тяжкості, завдані збитки відшкодовані.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Доля речових доказів, підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст.124, 126 КПК України, та порядку компенсації процесуальних витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення витрат в кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення судових експертиз на суму 6040,96 грн. з обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки їх проведення було зумовлено розслідуванням кримінального правопорушення.

Керуючисьст.46 КК України, ст.ст.284-286,288 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження №0000770 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - закрити.

Речовий доказ по справі, а саме: мотоцикл марки «Lifan», модель «LF175-2E», без реєстраційного номера, VIN код (рама) НОМЕР_5 , який переданий зберігання ОСОБА_5 згідно його розписки залишити останньому.

Речовий доказ по справі, а саме: автомобіль марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1983 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , який переданий зберігання ОСОБА_3 згідно його розписки залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертиз у сумі 6040 (шість тисяч сорок) гривень 96 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: підпис. ОСОБА_1