Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/280/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2023 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у м. Кропивницькому Кіровоградської області, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2023 року.

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 03 червня 2023 року, включно.

Визначено ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198480 (сто дев`яності вісім тисяч чотириста вісімдесят).

У разі внесення застави покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2023 року, стосовно ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 03 червня 2023 року, включно, визначено ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198480 (сто дев`яності вісім тисяч чотириста вісімдесят). У разі внесення застави покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Рішення суду мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.02.2023 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, тобто до 07.04.2023, включно, з визначенням розміру застави.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Обвинувачений ОСОБА_6 не одружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, що є умисними, на теперішній час відбуває покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.03.2020 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, не надає можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, ризик щодо цього є дійсним та триваючим, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник-адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 05.04.2023 в частині продовження строку тримання під вартою на 60 днів, до 03.06.2023, обвинуваченому ОСОБА_6 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо обвинуваченого, місцевий суд не врахував, що що жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України прокурором не доведений, не надано будь-яких доказів, щодо наявних ризиків у діях ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 не має наміру переховуватись від суду, оскільки він відбуває покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.03.2020 року у вигляді 4 років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

У провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда на розгляді перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000252 від 13.05.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених за ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07.02.2023 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, тобто до 07.04.2023, включно, з визначенням розміру застави.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2023 року, стосовно ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 03 червня 2023 року, включно, визначено ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198480 (сто дев`яності вісім тисяч чотириста вісімдесят). У разі внесення застави покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Так, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_6 вчинення іншого кримінального правопорушення, та уникнення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків,

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, не встановлено.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Обвинувачений не одружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, що є умисними, на теперішній час відбуває покарання за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 16.03.2020 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Обраний стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, не надає можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, ризик щодо цього є дійсним та триваючим, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

На переконання колегії суддів, тримання під вартою ОСОБА_6 , як запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя.

Як під час розгляду клопотання місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не отримано відомостей, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також відсутні відомості щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Окрім того, місцевий суд відповідно до вимог ч.5 ст.182, ч.3, ч.4 ст. ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійшов правильного висновку про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

За таких обставин, безпідставними є доводи сторони захисту про відсутність ризиків, наведених у клопотанні прокурора та необґрунтованість висновків суду першої інстанції, щодо недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Твердження апелянта про те, що підозрюваний не має наміру переховуватись від слідства та суду, є позицією захисту, яку колегія суддів не приймає до уваги, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_6 та не є підставою для зміни запобіжного заходу, а також не зменшують ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Будь-яких інших переконливих доводів щодо незаконності рішення суду в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на викладене, рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.

Істотних порушень вимог КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 331, 395, 405, 406, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 03 червня 2023 року, включно, визначено ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198480 (сто дев`яності вісім тисяч чотириста вісімдесят), у разі внесення застави покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4