ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/100/23 Справа № 712/4279/22 Категорія: ч. 2 ст. 191 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

заінтересованої особи ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах третьої особи ОСОБА_8 , на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА

Вироком, що оскаржується, була затверджена угода про визнання винуватості, укладена між прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000019 від 19 травня 2022 року. Визнано ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю на 1 рік; за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю на 1 рік; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю на 1 рік 1 місяць. Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього певних обов`язків.

За вироком суду ОСОБА_9 визнано винним в тому, що він, будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець (далі ФОП), з метою незаконного заволодіння начальником відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) бюджетними коштами, виділеними розпорядником бюджетних коштів - ГУНП в Черкаській області для закупівлі послуг достачання деревини паливної до приміщення відділення поліції №1, сприяв Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) у вчиненні вказаного кримінального правопорушення шляхом надання засобів у вчиненні злочину за таких обставин.

Наказом начальника ГУНП в Черкаській області №354 о/с від 22 листопада 2021 року Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) призначений на посаду начальника відділення дії №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП вЧеркаській області (далі - відділення поліції №1), має спеціальне звання підполковника поліції, а отже з моменту призначення на зазначену посаду був працівником правоохоронного органу, постійно здійснював функції представника влади, а тому відповідно до ч. 3 ст.18 КК України та примітки 1 ст.364 КК України був службовою особою.

Таким чином, Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження), будучи службовою особою, обіймаючи посаду начальника відділення поліції №1, маючи владні повноваження та вплив на підлеглих йому працівників, використовуючи свої повноваження всупереч інтересам служби, діючи умисно, у власних інтересах, з метою заволодіння бюджетними коштами, виділеними розпорядником бюджетних коштів - Головним управлінням Національної поліції України для закупівлі послуг з постачання деревини паливної до приміщення відділення поліції №1 розробив план та шляхом зловживання своїм службовим становищем залучив до його втілення інших осіб.

08 грудня 2021 року начальник відділення поліції №1 Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) довів до відома Особа 2 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) розроблений ним план щодо заволодіння бюджетними коштами шляхом безперешкодного постачання останнім решток порубочної деревини для опалювання приміщення відділення поліції №1, укладення фіктивної угоди та заволодінням бюджетними коштами, отриманими за результатами її виконання.

На виконання запланованих дій, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що відповідна пропозиція Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) є незаконною, Особа 2 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) на неї погодився, та за вказівкою Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) і координацією останнього, під час спілкування із знайомими особами, що займаються підприємницькою діяльністю в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, отримав контактні дані ФОП ОСОБА_9 , та під час особистого спілкування, шляхом умовлянь схилив останнього до незаконних дій, запропонувавши укласти фіктивний договір про постачання товару від власного імені без необхідності його виконання та передачі йому отриманих грошей, на що ФОП ОСОБА_9 погодився.

Усвідомлюючи протиправність своїх дій та знаючи, що поставка дров до приміщення відділення поліції №1 ним здійснена не буде, ФОП ОСОБА_9 погодився укласти відповідний фіктивний договір.

На виконання вказаних домовленостей, 17 грудня 2021 року між ГУНП в Черкаській області та ФОП ОСОБА_9 укладено договір №537/21 про постачання деревини паливної (далі - товар) (дрова технічні групи 1 а) (дрова твердих порід, дуб, граб, ясен) 73,15м3, за кодом ДК 021:2015 - 03410000-7 (Деревина) за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем розташування відділення поліції №1 (далі Договір).

Також, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи, що поставку товару за відповідним договором не здійснено, ФОП ОСОБА_9 17 грудня 2021 року за адресою: АДРЕСА_2 отримав для підписання від ФОП ОСОБА_11 , яка надавала останньому бухгалтерські послуги, підготовлені останньою та іншими третіми особами, проекти документів по вказаному договору, серед яких був Договір та видаткова накладна №11.

У подальшому, цього ж дня близько 13 год. 00 хв., перебуваючи за адресою власного місця роботи по АДРЕСА_3 , ФОП ОСОБА_9 діючи умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи, що постачання товару за вказаним Договором ним не здійснювалося та здійснюватися не буде, особисто власноручно від свого імені поставив підпис у графі «Відвантажив (ла)» видаткової накладної №11 та посвідчив відтиском власної печатки дану видаткову накладну, засвідчивши, таким чином, завідомо неправдиві та недостовірні відомості про факт постачання ним відповідного товару до відділення поліції №1 згідно з договором.

Після цього, в цей же день, точний час встановити в ході досудового розслідування не представилося за можливе, ФОП ОСОБА_9 повернув ФОП ОСОБА_11 підписану ним накладну з метою подальшої передачі для підписання уповноваженою особою другої сторони та здійснення розрахунку, у яку попередньо вніс необхідні обов`язкові з його сторони реквізити - власний підпис та відбиток власної печатки особи-підприємця, посвідчивши, таким чином, частину виконання договору про начебто поставку ним товару.

У подальшому, вказані підписані ФОП ОСОБА_9 документи забрав знайомий останнього ОСОБА_12 , та передав видаткові накладні в двох примірниках Особа 2 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження), який 22 грудня 2021 року у ранковий час, дотримуючись вказівок начальника відділення поліції №1 Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження), в приміщенні відділення поліції №1 передав останньому підписані ФОП ОСОБА_9 примірники видаткової накладної для подальшого підписання представником органу поліції.

22 грудня 2021 року близько 11 год. 00 хв. начальник відділення поліції №1 Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження), продовжуючи виконання розробленого ним плану викликав до свого службового кабінету ОСОБА_13 , яка не була обізнана із злочинним умислом Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження), надав підписану від імені ФОП ОСОБА_9 видаткову накладну №11 щодо виконання Договору про поставку деревини паливної на суму 142642,50 грн, та надав їй незаконну вказівку підписати вказану видаткову накладну для здійснення бухгалтерського розрахунку.

У свою чергу, ОСОБА_13 , будучи службово залежною особою від Особа 1 (матеріали повно якої виділені в окреме провадження), використовуючи надані їй повноваження згідно з Договором, наказу ГУНП в Черкаській області №56 від 13 січня 2021 року про призначення матеріально відповідальних осіб, умисно, протиправно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що ФОП ОСОБА_9 згідно з цим Договором товар за адресою: АДРЕСА_1 , не постачався, власноручно від свого імені, поставила підпис у графі «Отримав (ла)» вказаної накладної, а також зазначила своє прізвище та ініціали, підписавши, таким чином, видаткову накладну №11 щодо отримання нею товару на суму 142642,50 грн від постачальника ФОП ОСОБА_9 , та передала засобами зв`язку до ГУНП в Черкаській області уже підписану видаткову накладну №11 з метою подальшого використання вказаного документу для бухгалтерського розрахунку працівниками ГУНП в Черкаській області, а паперовий варіант цієї видаткової накладної віддала Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження).

Підписана від імені ФОП ОСОБА_9 та ОСОБА_13 видаткова накладна №11 із зазначеними завідомо неправдивими та недостовірними даними про факт постачання товару згідно з Договором підставою для здійснення безпідставного перерахування з банківського рахунку ГУНП в Черкаській області на банківський рахунок ФОП ОСОБА_9 бюджетних коштів в сумі 142642,50 грн без ПДВ відповідно до платіжного доручення №6446 від 22 грудня 2021 року, які 28 грудня 2021 року ОСОБА_9 отримав у відділенні АБ УКРГАЗБАНК», що за адресою: вул. Героїв Майдану, 1-А, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаська область, та цього ж дня, перебуваючи у центрі м. Корсунь-Шевченківський Черкаської і близько 17 год. 30 хв., передав Особа 2 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження).

У подальшому, 29 грудня 2021 року у с. Драбівка Черкаського району Черкаської області близько 21 год. 00 хв., продовжуючи виконання розробленого начальником відділення поліції №1 Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) плану щодо заволодіння бюджетними коштами, Особа 2 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) віддав начальнику відділення поліції №1 Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) передані ФОП ОСОБА_9 грошові кошти, які Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) використав на свою користь.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.2 ст.191 КК України: пособництво у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Крім того, ОСОБА_9 , як ФОП, діючи умисно, цілеспрямовано, шляхом надання засобів вчинення злочину сприяв службовій особі у вчиненні службового підроблення ОСОБА_13 котра наказом начальника ГУНП в Черкаській області №256 о/с від 03 вересня 2021 року призначена на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, має спеціальне звання сержанта поліції, а отже з моменту призначення на зазначену посаду була працівником правоохоронного органу, постійно здійснювала функції представника влади, а тому відповідно до ч. 3 ст.18 КК України та примітки до ч. 1 ст.364 КК України була службовою особою.

Наказом начальника ГУНП в Черкаській області №354 о/с від 22 листопада 2021 року Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) призначений на посаду начальника відділення поліції №1, має спеціальне звання підполковника поліції, а отже з моменту призначення на зазначену посаду був працівником правоохоронного органу, постійно здійснював функції представника влади, а тому відповідно до ч. 3 ст.18 КК України та примітки 1 ст.364 КК України був службовою особою.

Таким чином, Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження), будучи службовою особою, обіймаючи посаду начальника відділу поліції №1, маючи владні повноваження та вплив на підлеглих йому працівників, використовуючи свої повноваження всупереч інтересам служби, діючи умисно, у власних інтересах, з метою заволодіння бюджетними коштами, виділеними розпорядником бюджетних коштів - Головним управлінням Національної поліції України для закупівлі послуг з постачання деревини паливної до приміщення відділення поліції №1 розробив план та шляхом зловживання своїм службовим становищем залучив до його втілення інших осіб.

08 грудня 2021 року начальник відділення поліції №1 Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в щеме провадження) довів до відома Особа 2 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) розроблений ним план щодо заволодіння бюджетними коштами шляхом безперешкодного постачання останнім решток порубочної деревини для опалювання приміщення відділення поліції №1, укладення фіктивної угоди та заволодінням бюджетними коштами, отриманими за результатами її виконання.

На виконання запланованих дій, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що відповідна пропозиція Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) є незаконною, Особа 2 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) на неї погодився та за вказівкою Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) і координацією останнього, під час спілкування із знайомими особами, що займаються підприємницькою діяльністю в м. Корсунь- Шевченківський Черкаської області, отримав контактні дані ФОП ОСОБА_9 , та під час особистого спілкування шляхом умовлянь схилив останнього до незаконних дій, запропонувавши укласти фіктивний договір про постачання товару від власного імені без необхідності його виконання та передачі йому отриманих грошей, на що ФОП ОСОБА_9 погодився.

Усвідомлюючи протиправність своїх дій та знаючи, що поставка дров до приміщення відділення поліції №1 ним здійснена не буде, ФОП ОСОБА_9 погодився укласти відповідний фіктивний договір.

На виконання вказаних домовленостей 17 грудня 2021 року між ГУНП в Черкаській області та ФОП ОСОБА_9 укладено Договір.

Також, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи, що поставку товару за відповідним договором не здійснено, ФОП ОСОБА_9 17 грудня 2021 року за адресою: АДРЕСА_2 отримав для підписання від ФОП ОСОБА_11 , яка надавала останньому бухгалтерські послуги, підготовлені останньою та іншими третіми особами, проекти документів по вказаному договору, серед яких був Договір та видаткова накладна №11.

У подальшому, цього ж дня близько 13 год. 00 хв., перебуваючи за адресою власного місця роботи по АДРЕСА_3 . ФОП ОСОБА_9 діючи умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи, що постачання товару за вказаним Договором ним не здійснювалося та здійснюватися не буде, особисто власноручно від свого імені поставив підпис у графі «Відвантажив (ла)» видаткової накладної №11, та посвідчив відтиском власної печатки дану видаткову накладну, засвідчивши, таким чином, завідомо неправдиві та недостовірні відомості про факт постачання ним відповідного товару до відділення поліції №1 згідно з Договором.

Після цього, в цей же день, точний час встановити в ході досудового розслідування не представилося за можливе, ФОП ОСОБА_9 повернув ФОП ОСОБА_11 підписану ним видаткову накладну з метою подальшої передачі для підписання уповноваженою особою другої сторони та здійснення розрахунку, у яку попередньо вніс необхідні обов`язкові з його сторони реквізити - власний підпис та відбиток власної печатки особи-підприємця, посвідчивши, таким чином, частину виконання договору про начебто поставку ним товару.

У подальшому, вказані підписані ФОП ОСОБА_9 документи забрав знайомий останнього ОСОБА_12 , та передав видаткові накладні в двох примірниках Особа 2 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження), який 22 грудня 2021 року у ранковий час, дотримуючись вказівок начальника відділення поліції №1 Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження), в приміщенні відділення поліції №1 передав останньому підписані ФОП ОСОБА_9 примірники видаткової накладної для подальшого підписання представником поліції.

22 грудня 2021 року близько 11 год. 00 хв. начальник відділення поліції №1 Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження), продовжуючи виконання розробленого ним плану викликав до свого службового кабінету ОСОБА_13 , яка не була обізнана із злочинним умислом Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження), надав підписану від імені ФОП ОСОБА_9 видаткову накладну №11 щодо виконання Договору про поставку деревини паливної на суму 142642,50 грн, та надав їй незаконну вказівку підписати вказану видаткову накладну для здійснення бухгалтерського розрахунку.

У свою чергу, ОСОБА_13 , будучи службово залежною особою від Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження), використовуючи надані їй повноваження згідно з Договором, наказу ГУНП в Черкаській області №56 від 13 січня 2021 року про призначення матеріально відповідальних осіб, умисно, протиправно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що ФОП ОСОБА_9 згідно з цим Договором товар за адресою: АДРЕСА_1 , не постачався, власноручно від свого імені поставила підпис у графі «Отримав (ла)» вказаної накладної, а також зазначила своє прізвище та ініціали, підписавши, таким чином, видаткову накладну №11 щодо отримання нею товару на суму 142642,50 грн від постачальника ФОП ОСОБА_9 , та передала засобами зв`язку до ГУНП в Черкаській області уже підписану видаткову накладну №11, з метою подальшого використання вказаного документу для бухгалтерського розрахунку працівниками ГУНП в Черкаській області, а паперовий варіант цієї видаткової накладної віддала Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження).

Підписана від імені ФОП ОСОБА_9 та ОСОБА_13 видаткова накладна №11 із зазначеними завідомо неправдивими та недостовірними даними про факт постачання товару згідно з Договором стала підставою для здійснення безпідставного перерахування з банківського рахунку ГУНП в Черкаській області на банківський рахунок ФОП ОСОБА_9 бюджетних коштів в сумі 142642, 50 грн без ПДВ відповідно до платіжного доручення №6446 від 22 грудня 2021 року, які 28 грудня 2021 року ОСОБА_9 отримав у відділенні АБ -УКРГАЗБАНК», що за адресою: вул. Героїв Майдану, 1-А, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаської область, та цього ж дня, перебуваючи у центрі міста Корсунь-Шевченківський Черкаської області близько 17 год. 30 хв. передав Особа 2 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження).

У подальшому, 29 грудня 2021 року у с. Драбівка Черкаського району Черкаської області близько 21 год. 00 хв., продовжуючи виконання розробленого начальником відділення поліції №1 Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) плану щодо заволодіння бюджетними коштами, Особа 2 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) віддав начальнику відділення поліції №1 Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження), передані йому ФОП ОСОБА_9 грошові кошти, які Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) використав на свою користь.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч. 1 ст.366 КК України, а саме пособництво у складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , просить скасувати вищевказаний вирок та направити справу до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Вказує, що у зв`язку з тим, що вказаний вирок суду стосується прав, свобод та інтересів ОСОБА_8 , а встановлені в ньому обставини визнані обґрунтованим та доведеними, з метою недопущення порушення прав ОСОБА_8 виникла необхідність у скасуванні даного вироку.

В обґрунтування права на апеляційного оскарження вказаного вироку, посилається на п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, а також кримінальне процесуальне законодавство щодо забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Також приводить правові позиції суду касаційної інстанції щодо можливості оскарження вироку іншою осою, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів (постанова Верховного Суду України від 3 березня 2016 року (справа № 5-347кс15), постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі від 18 травня 2020 року (справа № 639/2837/19) та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини.

Стверджує, що у ОСОБА_8 виникло право на оскарження вироку суду першої інстанції, яким ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27 ч.2 ст.191, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, оскільки вказаний вирок стосується прав, свобод та інтересів ОСОБА_8 .

На переконання захисника, у даному випадку, суд затверджуючи угоду та ухвалюючи вирок встановив і дійшов висновку щодо доведеності обставин і подій, які мають відношення до ОСОБА_8 та учасником яких, на думку сторони обвинувачення, був останній. А відтак дані обставини трансформуються в обставини, які встановлені вироком суду. Судом фактично констатовано факт вчинення ОСОБА_8 злочину, шляхом визнання ОСОБА_9 винним у пособництві ОСОБА_8 у незаконному заволодінні бюджетними коштами.

На думку захисника, наведені ним відомості свідчить про неможливість затвердження судом угоди в наявному формулюванні. А затвердження угоди та встановлення вироком суду певних обставин свідчить про прийняття судом рішення, яке впливає на права та свободи особи ОСОБА_8 .

Окрім того, судове рішення першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, через те що висновки суду в частині, що стосуються дій Особа 1 не підтверджуються доказами, які б були досліджені в судовому засіданні та виходять за межі висунутого ОСОБА_9 обвинуваченню.

З приводу можливості ідентифікувати Особу 1 за тестом вироку суду, захисник вказує, на зміст вироку, відповідно до якого Особа 1 є начальником відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, який призначений на посаду наказом начальника ГУНП в Черкаській області №354о/с від 22 листопада 2021 року, звання підполковник. Також відповідно до оскаржуваного вироку можливо встановити період роботи Особи 1 - з 22 листопада 21 року. Таким чином відповідно до оскаржуваного вироку можна встановити посаду, спеціальне звання та період роботи на посаді і під ці критерії підпадає єдина людина - ОСОБА_8 .

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 прокурор просить залишити її без задоволення, а оскаржуваний вирок, без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- заінтересовано особа та його захисник, які підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- обвинувачений та його захисник, прокурор, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність вироку.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався цих вимог закону.

Положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначають одну з основних засад судочинства - забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 2 вказаної норми процесуального закону гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно з вимогами статей 398, 399 КПК питання про те, чи подана апеляційна скарга на вирок чи ухвалу суду першої інстанції особою, яка має права її подавати, розглядається і вирішується суддею-доповідачем суду апеляційної інстанції до прийняття рішення про відкриття апеляційного провадження. Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Коло осіб, які мають право подати апеляційну скаргу, визначено ст. 393 КПК. Пунктом 10 цієї норми передбачено, що апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 475 КПК вирок на підставі угоди може бути оскаржено у порядку, передбаченому цим Кодексом, на підставах, передбачених ст. 394 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржено:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно на підставах: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, установлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладання угоди;

2) прокурором виключно на підставах: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 цього Кодексу угоди не може бути укладено.

Окрім того, при вирішенні апеляційних вимог слід також спиратися на правові позиції, що викладені у постанові об`єднаної палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 травня 2020 року (справа N 639/2837/19), яка визначає, що суддя-доповідач суду апеляційної інстанції, вирішуючи відповідно до вимог ст. 398 КПК питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою іншої особи (захисника чи представника іншої особи) на вирок на підставі угоди, має впевнитися, що у тексті вироку зазначено такі дані, які прямо вказують на дану конкретну особу, або визнані встановленими такі обставини, які дозволяють апеляційному суду (судді-доповідачеві) з впевненістю ідентифікувати іншу особу; крім того, вирок має стосуватися прав, свобод та інтересів цієї іншої особи.

Слід відзначити, що питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах третьої особи ОСОБА_8 , вирішено ухвалою судді-доповідача апеляційного суду від 11 листопада 2022 року.

Вирішуючи апеляційні вимоги, колегія суддів виходить з того, що на підставі угоди про визнання винуватості суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_9 , як ФОП сприяв шляхом надання засобів у вчиненні злочину у незаконному заволодінні начальником відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) бюджетними коштами, виділеними розпорядником бюджетних коштів - ГУНП в Черкаській області для закупівлі послуг постачання деревини паливної до приміщення відділення поліції №1.

Окрім того, у мотивувальній частині вироку, а саме у формулювання наказом начальника ГУНП в Черкаській області №354 о/с від 22 листопада 2021 року Особа 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) призначений на посаду начальника відділення дії №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області

На підставі навених у вироку фактів, без проведення судового розгляду щодо ОСОБА_8 з дослідженням відповідних доказів,з впевненістю можливо ідентифікувати іншу особу - ОСОБА_8 , котрий на час інкримінованих ОСОБА_9 подій, на підставі наказу начальника ГУНП в Черкаській області №354 о/с від 22 листопада 2021 року займав посаду начальника відділення дії №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП Черкаській області.

Окрім того цей вирок стосуватися прав, свобод та інтересів ОСОБА_8 , адже у вироку йде мова про спільні злочинні дії обвинуваченого та начальника відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП Черкаській області.

Слід відзначити, що в угоді про визнання винуватості від 14 червня 2022 року прокурором ОСОБА_10 зазначені прізвище, ім`я та по батькові іншої особи, які прямо вказують на дану конкретну особу - ОСОБА_8 .

Зазначене не лише входить в колізію з нормами кримінального процесуального закону щодо вільної оцінки доказів, а й суперечить передбаченим ст. 7 КПК України загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Натомість міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.

Так, відповідно до частини другої статті 6 Конвенції, частини другої статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, частини першої статті 11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За таких обставин очевидним є те, що ОСОБА_8 , хоча і не був визнаний учасником кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , вправі захищати свої права, свободи та інтереси, яких стосується вирок у даному провадженні.

Проте суд першої інстанції у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 , постановивши за результатами угоди про визнання ним винуватості вирок, належним чином не перевірив цю угоду на відповідність закону.

Колегія суддів звертає увагу на передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України підстави для відмови в затверджені угоди, в даному випадку, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, яким є ОСОБА_8 .

Висновок суду першої інстанції, що умови укладеної угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб суперечить змісту цієї угоди.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки вони перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, за умов встановлення не відповідності п. 3 ч. 7 ст. 474 КПК України угоди про визнання винуватості, суд повинен відмовити в затверджені угоди та направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду на підставі угоди суд апеляційної інстанції, має право скасувати вирок і направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була укладена під час досудового розслідування.

Як встановлено при апеляційному розгляді угода про визнання винуватості була укладена під час досудового розслідування та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

При цьому доводи захисника ОСОБА_6 , який оспорював фактичні обставини кримінального провадження, не підлягають перевірці на підставі ч. 2 ст. 415 КПК України, та у даному випадку не є предметом перегляду в апеляційному суді.

Керуючись ст. ст. 405, п. 2 ч. 2 ст. 407, 412, 419, 474 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2022 року щодо ОСОБА_9 скасувати і направити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, до органу досудового розслідування Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_3