Справа № 541/136/23
Провадження № 1-кс/541/72/2023
У Х В А Л А

18 січня 2023 року м. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000069 від 16.01.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшло клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні № 0000069 від 16.01.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 посилається на те, що слідчим відділенням Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені відомості щодо кримінального правопорушення у якому 16.01.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.01.2023 о 14 год 58 хв. зі служби 102 до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що до відділення № 4 «Нової Пошти», за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 137/8, прийшов невідомий чоловік, який має при собі предмет схожий на пістолет та просив зарядити телефон.

16 січня 2023 року в період часу з 16 год 36 хв до 16 год 58 хв. слідчим СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проведено огляд місця події в приміщенні відділення № 4 «Нової Пошти» за адресою: Миргород,вул. Гоголя, 137/8, під час якого у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено предмет, зовні схожий на пістолет, з написом «BLOW» та п`ять патронів, які останній добровільно видав працівникам поліції.

Вилучені речі після проведення огляду слідчим негайно були визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Враховуючи вищезазначене, у діях ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачаються ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказані речі.

Дані речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, зокрема проведення експертиз.

Виявлене та вилучене в ході огляду речей майно визнано речовим доказом, з метою досягнення повноти та всебічності розслідування зазначеного кримінального правопорушення, для збереження інформації та у зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій, для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Вищевказані речові докази мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вони можуть бути використані як докази, без яких неможливо в повному обсязі довести іншими способами обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. В подальшому речові докази можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що заявлене клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, частиною 1 якої визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги до змісту клопотання про накладення арешту на майно та строків його подання до суду визначені ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано до слідчого судді, суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що звертаючись з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 16.01.2023 року прокурором дотримано вимоги ст. 171 КПК України.

Так, клопотання прокурора подане у встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України строк.

Також, слідчим суддею встановлено, що клопотання містить відповідне обґрунтування підстав та мети накладення арешту.

Метою накладення арешту на майно є те, що дана річь має суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, оскільки вона може бути використана як доказ, без якого неможливо в повному обсязі довести іншими способами обставини вчинення кримінального правопорушення. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, зокрема проведення експертиз,а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Постановою від 16.01.2023 року слідчого слідчого відділення СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000069 від 16.01.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнано предмет, зовні схожий на пістолет, з написом «BLOW» та п`ять патронів, які вилучено 16.01.2023 в ході огляду місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказаний слідчим захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення. Незастосування арешту згаданих речей може призвести до знищення, відчуження або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, оскільки відносно даних речей є необхідність у проведенні слідчих дій та експертних досліджень.

Отже, прокурором у клопотанні доведена необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000069 від 16.01.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування наступним майном: предмет, зовні схожий на пістолет, з написом «BLOW» та п`ять патронів, які вилучено 16.01.2023 в ході огляду місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши місце зберігання арештованого майна, камеру зберігання зброї та бойових припасів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Якова Усика, 34, м. Миргород, Полтавська область.

Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1