Справа № 201/1301/23
Провадження № 1-кп/201/494/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження №0000131, внесеного у ЄРДР 19.01.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, маючого середню освіту, неодруженого, маючого на утриманні особу похилого віку матір 1954 р.н., військовослужбовця за мобілізацією, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.09.2008 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 18.12.2008 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. 22.02.2011 року звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання 11 місяців 8 днів;

- 05.05.2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- 09.11.2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 16.01.2019 за відбуттям покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене і визнане судом доведеним

Епізод 1

Указом Президента України № 64/2022 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-IX від 15.03.2022 (реєстровий №7168) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-IX від 21.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2263-IX від 22.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2500-IX від 15.08.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2738-IX від 16.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України № 2117-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022 року внесено зміни до Кримінального Кодексу України, зокрема ч. 4 ст. 185 після слів "у великих розмірах" доповнена словами "чи в умовах воєнного або надзвичайного стану".

18.01.2023 у невстановлений час, ОСОБА_3 знаходячись у приміщенні кв. АДРЕСА_3 побачив тюнер до телевізора, чорного кольору, марки ROMSAT T8020HD, вартістю 486,67 грн., жіночий ланцюжок зі срібла, вагою 3 гр, вартістю 206,37 грн.; 1 сережку зі срібла оздоблену камінням синього кольору (не дорогоцінне), вагою 1,5 гр, вартістю 110,16 грн.; 1 сережку зі срібла оздоблену камінням білого та чорного кольору (не дорогоцінне), вагою 1,3 гр, вартістю 95,47 грн.; 5 штук каблучок зі срібла, деякі з них оздоблені камінням (не дорогоцінним), загальною вагою 17 гр, загальною вартістю 1317,16 грн., які він визначив об`єктом свого злочинного посягання та у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними, а також ніхто не зможе завадити доведенню злочинного умислу до кінця ОСОБА_3 своєю рукою взяв тюнер до телевізора, чорного кольору, марки ROMSAT T8020HD, вартістю 486,67 грн., жіночий ланцюжок зі срібла, вагою 3 гр, вартістю 206,37 грн.; 1 сережку зі срібла оздоблену камінням синього кольору (не дорогоцінне), вагою 1,5 гр, вартістю 110,16 грн.; 1 сережку зі срібла оздоблену камінням білого та чорного кольору (не дорогоцінне), вагою 1,3 гр, вартістю 95,47 грн.; 5 штук каблучок зі срібла, деякі з них оздоблені камінням (не дорогоцінним), загальною вагою 17 гр, загальною вартістю 1317,16 грн. та вийшов з приміщення кв. АДРЕСА_3 утримуючи при собі майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши останньому матеріальний збиток на загальну суму 2 215,83 грн..

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Епізод 2

ОСОБА_3 18.01.2023 у невстановлений час, знаходячись в приміщенні кв. АДРЕСА_3 побачив банківську карту АБ «Південний», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 та яку останній визначив об`єктом свого злочинного посягання та в нього виник злочинний умисел, спрямований на викрадення та привласнення офіційного документу з корисливих мотивів.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на викрадення та привласнення офіційного документа, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, знаходячись у тому ж місці, у той же час, ОСОБА_3 взяв банківську карту АБ «Південний», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , та згідно з п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п.1.27 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, який ініціює переказ грошей з відповідного рахунку, який належить ОСОБА_6 та зареєстрований на останнього.

В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, утримуючи при собі платіжний документ, а саме банківську карту АБ «Південний», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , та розпорядився викраденою картою на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у викраденні та привласненні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Епізод 3

Указом Президента України № 64/2022 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-IX від 15.03.2022 (реєстровий №7168) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-IX від 21.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2263-IX від 22.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2500-IX від 15.08.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2738-IX від 16.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України № 2117-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022 року внесено зміни до Кримінального Кодексу України, зокрема ч. 4 ст. 185 після слів" у великих розмірах" доповнена словами "чи в умовах воєнного або надзвичайного стану".

В подальшому, у невстановлений час та місці, однак не пізніше 20.01.2023 21 год. 11 хв., у ОСОБА_3 виник умисел на викрадення грошових коштів з банківської карти АБ «Південний», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 ..

Будучи достовірно обізнаним про те, що банківська карта АБ «Південний», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 обладнана технологією безконтактних платежів «PayPass» ОСОБА_3 обрав способом таємного викрадення грошових коштів - оплату товарів на суму, що не перевищує ліміти на безконтактні платежі без аутентифікації користувача, тобто без введення PIN-коду банківської карти АБ «Південний», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій незаконний умисел на таємне викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_6 , які знаходились на рахунку банківської карти АБ «Південний» розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 20.01.2023 у період часу з 21 год. 11 хв. по 21 год. 17 хв., розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні супермаркету «Варус», за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 56А, здійснив за допомогою функції безконтактної оплати банківською картою АБ «Південний», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 два платежі на суми 60,00 грн. та 202,58 грн., після чого касир вказаного супермаркету, будучи необізнаним у злочинному умислі ОСОБА_3 , передав останньому товар, придбаний за грошові кошти потерпілого ОСОБА_6 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи свій незаконний умисел на таємне викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_6 , які знаходились на рахунку банківської карти АБ «Південний», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 21.01.2023 о 10 год. 31 хв., розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні магазину «Paviljon», розташований поблизу вул. Марії Кюрі, 5, здійснив за допомогою функції безконтактної оплати банківською картою АБ «Південний», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 платіж на суму 50,00 грн., після чого продавець вказаного магазину, будучи необізнаним у злочинному умислі ОСОБА_3 , передав останньому товар, придбаний за грошові кошти потерпілого ОСОБА_6 ..

Продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи свій незаконний умисел на таємне викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_6 , які знаходились на рахунку банківської карти АБ «Південний» розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 21.01.2023 о 10 год. 35 хв. розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні магазину «Potribna dribnytsa», розташованого на ж/м Перемога в м. Дніпро, здійснив за допомогою функції безконтактної оплати банківською картою АБ «Південний», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 платіж на суму 500,00 грн., після чого продавець вказаного магазину, будучи необізнаним у злочинному умислі ОСОБА_3 передав останньому товар, придбаний за грошові кошти потерпілого ОСОБА_6 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи свій незаконний умисел на таємне викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_6 , які знаходились на рахунку банківської карти АБ «Південний» розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 21.01.2023 у період час з 11 год. 02 хв. по 11:03 хв., розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні магазину «Techno Case» за адресою: м. Дніпро, вул. Марії Кюрі, 5 здійснив за допомогою функції безконтактної оплати банківською картою АБ «Південний», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 чотири платежі на суми 500,00 грн., 500,00 грн., 800,00 грн., 800,00 грн., після чого продавець вказаного магазину, будучи необізнаним у злочинному умислі ОСОБА_3 передав останньому товар, придбаний за грошові кошти потерпілого ОСОБА_6 ..

Таким чином ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів, які належали потерпілому ОСОБА_6 та знаходились на банківській карті АБ «Південний» розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3 412,58 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

За сукупністю скоєного, умисні дії ОСОБА_3 , які виразились

у викраденні та привласненні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

2. Позиція обвинуваченого

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, повідомив про бажання продовжити службу в ЗСУ, просив суд його суворо не карати.

3.Позиція потерпілого

Потерпілий ОСОБА_6 надав суду заяву, в якій просив розглянути кримінальне провадження без його участі, повідомив про часткове відшкодування йому матеріальної шкоди шляхом повернення викраденого майна, висловив думку про покарання ОСОБА_3 на розсуд суду.

4. Докази, які досліджені судом

Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачений і захисник не заперечували.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності його позиції немає. Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідив документи, які характеризують його особу та документи, які підтверджують процесуальні витрати.

5.Висновок суду про винуватість обвинуваченого

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що по епізодам 1 і 3 умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вірно. По епізоду 2 умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у викраденні та привласненні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, вірно.

За сукупністю скоєного, умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у викраденні та привласненні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, вірно.

6.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Загальні положення

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Щодо обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання.

В судовому засіданні обвинувачений вказав, що він розкаюється у вчиненому та просив звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Захисник, посилаючись на щире каяття обвинуваченого та бажання продовжувати службу в ЗСУ також просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Суд звертає увагу і наголошує, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак під час судового розгляду обвинувачений жаль з приводу вчиненого та осуд своєї поведінки не демонстрував, не намагався будь-яким чином в повному обсязі відшкодувати завдану шкоду потерпілому.

При цьому, незважаючи на те, що потерпілий ОСОБА_6 повідомив про часткове відшкодування йому матеріальної шкоди шляхом повернення викраденого майна, суд зазначає, що вказане майно було повернуто потерпілому правоохоронцями із ломбарду, куди його здав обвинувачений, а не добровільно самим обвинуваченим.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, відсутність дій з боку обвинуваченого, направлених на повне відшкодування шкоди, суд вважає, що каяття обвинуваченого у судовому засіданні направлене виключно на пом`якшення призначення йому покарання.

При цьому, суд враховує той факт, що обвинувачений раніше багаторазово судимий за злочини проти власності, втім, перебуваючи на волі, обвинувачений знов вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що відбуття ним покарання не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Крім того суд враховує, що в провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000074 від 04.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке на даний час не розглянуто.

Отже обставин, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Щодо рецидиву

Так, суд не враховує рецидив, заявлений прокурором, як обставину, що обтяжує покарання, оскільки рецидив злочину одночасно утворює і повторність, так як виникає із даних фактичних обставин справи.

Так, відповідно до ст. 34 КК України рецидивом злочину визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.

Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» відповідно до п. 1 примітки до ст.185 КК України повторним у ст. ст.185, 186 та 189-191 КК України визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК України.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» передбачене у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК України вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», якщо рецидив злочину утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статі 67 КК як повторність так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Отже обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом також не встановлено.

Призначення покарання

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудний у розумінні ст. 19 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Так, виходячи з положень ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, визначаючи вид та міру покарання, яке слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, наслідків вчинення, соціальне та матеріальне становище обвинуваченого, стан здоров`я, стать та вік, неперебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра, рівень культури та освіти, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, багаторазові судимості за злочини проти власності, тому, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років

-за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При вирішенні питання щодо застосування обвинуваченому положень ст. 75 КК України, суд враховує обставини кримінальних правопорушень, один з яких є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше багаторазово судимий за злочини проти власності, відсутність щирого розкаяння, суд вважає, що виправлення засудженого без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства - неможливе.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи засудженого, призначене судом покарання у вигляді позбавлення волі буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

7.Вирішення питання щодо цивільного позову

Цивільний позов не пред`явлений.

8.Вирішення питання про долю речових доказів

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

9.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2023 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 24 березня 2023 року із визначенням застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 214 720,00 грн і покладених у разі внесення застави обов`язків.

24.01.2023 ОСОБА_3 взятий під варту.

Тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати обвинуваченому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 24.01.2023 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме з 21.01.2023 року.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити обраний раніше у вигляді тримання під вартою.

Заставу як альтернативний запобіжний захід у розмірі 214 720,00 грн слід скасувати.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати у зв`язку із проведенням судових експертиз, які слід стягнути із обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України і призначити покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років

-за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме з 24.01.2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 24.01.2023 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити обраний раніше у вигляді тримання під вартою.

Заставу як альтернативний запобіжний захід у розмірі 214 720,00 грн скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 1132,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_7 витрати на проведення судової експертизи в сумі 290,00 грн.

Цивільний позов не пред`явлений.

Речові докази:

- паперовий конверт з одним фрагментом папілярних ліній, який відкопійовано на 1 л/с залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження (а.п. 10, 110, 111);

- тюнер марки ROMSAT T8020HD, браслет зі срібла, дві срібні сережки, 5 каблучок зі срібла, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити останньому за належністю (а.п. 18, 37);

- банківська карта банку «Південний» - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження (а.п. 42, 43);

- DVD-R диск - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження (а.п. 47, 48);

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1