Справа № 188/1271/22
Провадження № 1-кп/188/203/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Петропавлівка угоду про визнання винуватості від 27.10.2022 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000071 від 24 жовтня 2022 року, що надійшла 31.10.2022 від прокурора Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Успенівка Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, освіта середня, працюючого ВП «ШУ «Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» машиністом підземних установок, одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимому,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

дистанційно захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 23 жовтня 2022 року приблизно о 21 год. 00 хв. знаходився у кухні квартири АДРЕСА_3 , де в цей час у нього на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 раптово виник протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_6 23 жовтня 2022 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи у кухні квартири АДРЕСА_3 , повалив ОСОБА_6 на підлогу на спину, де були фрагменти розбитого скляного посуду. Після цього сів на нього зверху, душив передпліччям правої руки за шию, давив пальцями рук на очі та наніс кулаками обох рук не менше двох ударів в область голови. Своїми діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани на шкіряних покривах у поперековій ділянці ліворуч по лопаточній лінії, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більш як три тижні (21 день), та тілесні ушкодження у вигляді саден на волосистій частині лівої надбрівної дуги, правого крила носу, червоної обвідки нижньої губи зліва з розповсюдженням на слизову оболонку, трьох саден на шкіряних покривах лівої бічної поверхні тулуба по передньо-пахвинній лінії у проекції лівої кубовидної кіски; синців на волосистій частині голови потиличній ділянці по центру, лівої надбрівної дуги; субкон`юктивального крововиливу лівого ока, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Цими діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Під час досудового слідства 27 жовтня 2022 року прокурор Першотравенської окружної окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до норм статей 468, 469 та 472 КПК України, у якій дійшли згоди щодо істотних для цього кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваного як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності; щодо покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, яке правильно кваліфіковане як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності і згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана приватним інтересам потерпілого ОСОБА_6 , який надав письмову згоду прокурору на укладення цієї угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання. Обвинувачений визнає свою вину у вчиненні цього кримінального правопорушення і просить затвердити угоду про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання.

Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого.

Прокурор підтримав угоду і просив суд її затвердити.

Потерпілий у підготовче судове засідання не з`явився, надав прокурору письмову заяву про згоду на затвердження угоди про визнання винуватості та проведення судового засідання за його відсутності.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, існують фактичні підстави для визнання винуватості, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховує обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , передбачену ст. 66 КК України, - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, обрана в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 27 жовтня 2022 року та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Майнова шкода злочином не завдана. Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку 27 жовтня 2022 року уклали прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1