ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/134/23

1-кп/609/33/2023

23 березня 2023 року

Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 02 січня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не депутата, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, раніше не судимого, на утриманні малолітніх дітей не має, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, ч.3 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2023 року із Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007 від 02 січня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, ч.3 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що у ОСОБА_3 , який 20.12.2022 р., близько 18 год. 30 хв. перебував у приміщенні магазину «Рукавичка», що розташований за адресою вул. Українська, 57 Б, м. Шумськ, Тернопільської області, виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 20.12.2022 р., близько 18 год. 30 хв. перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», що розташований за адресою: вул. Українська, 57 Б, м. Шумськ, Тернопільської області, діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, достовірно знаючи, що продукти харчування перебувають у власності іншої особи, переконавшись, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, викрав 2 палки (кільця) ковбаси «Домашня» вагою 500 гр., загальною вагою 1 кг. вартістю 309, 90 грн., упаковку сала «По домашньому» вагою 400 гр. вартістю - 131,96 грн., буханку круглого сірого хліба «ПП Бойко» вартістю 23,80 грн., що належать мережі магазинів «Рукавичка» ТОВ ТВК «Львівхолод», заховавши вище перераховані речі у куртку в яку був одягнений та покинув місце скоєння злочину, маючи вільну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 мережі магазинів «Рукавичка» ТОВ ТВК «Львівхолод» заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 465,66 грн.

Крім цього у ОСОБА_3 , який 22.12.2022 р., близько 18 год. 30 хв. перебував у приміщенні магазину «Рукавичка», що розташований за адресою вул. Українська, 57 Б, м. Шумськ, Тернопільської області, виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 22.12.2022 р., близько 18 год. 30 хв. перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», що розташований за адресою: вул. Українська, 57 Б, м. Шумськ, Тернопільської області, діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, достовірно знаючи, що продукти харчування перебувають у власності іншої особи, переконавшись, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, викрав цукерки «Кофе» Кухарочка загальною вагою 800 гр. вартістю - 167 грн., цукерки «Королівський шарм» загальною вагою 150 гр. вартістю - 60 грн., буханку круглого сірого хліба «ПП Бойко» вартістю 23,80 грн., лоток-упаковку курячих яєць в якому знаходиться 10 шт. - вартістю 71,50 грн., що належать мережі магазинів «Рукавичка» ТОВ ТВК «Львівхолод», заховавши вище перераховані речі у куртку в яку був одягнений.

Однак під час виходу із приміщення магазину «Рукавичка», ОСОБА_3 не вдалось до кінця довести свої кримінально протиправні дії, оскільки він був виявлений працівниками магазину «Рукавичка».

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 мережі магазинів «Рукавичка» ТОВ ТВК «Львівхолод» заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 322,50 грн.

В результаті скоєння кримінальних правопорушень ОСОБА_3 мережі магазинів «Рукавичка» ТОВ ТВК «Львівхолод» заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 750,16 грн.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.185, ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану та незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, погодився із усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового слідства, які підтверджують його вину згідно пред`явленого обвинувачення, щиро розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч ч.4 ст.185, ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 , у судовому засіданні не заперечила проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, шкода відшкодована у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів, об`єктивні обставини кримінального провадження, особу винного, те, що він раніше не судимий, його вік, думку представника потерпілої сторони ОСОБА_5 , як просила обвинуваченого суворо не карати, відсутність майнових претензій до обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне та повне відшкодування завданої шкоди. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого при призначенні покарання обвинуваченому суд не вбачає.

При цьому суд при призначенні покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, керується вимогами передбаченими ч.1 ст. 69 КК України, згідно якої за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.

Таким чином, суд за наявності більше двох вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, з урахуванням особи винного, також враховує і інші обставини, які слід врахувати при пом`якшенні покарання обвинуваченого, зокрема його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, позитивну характеристику з місця проживання, його належну поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, те, що ОСОБА_3 раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Також, суд враховує відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчинених ним кримінальних правопорушень, принесення щирих вибачень за вчинене в даному кримінальному провадженні та негативної оцінки своїх дій.

Враховуючи викладене, суд за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, при визначенні міри покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, вважає за можливе застосувати ч.1 ст.69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню передбаченому вказаною статтею.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі. За ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкцій статті обвинувачення у виді позбавлення волі та у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за вчинені кримінальні правопорушення шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

Разом з тим, з врахуванням пом`якшуючих покарання обставин, даних про особу, негативного відношення до вчинених ним кримінальних правопорушень та критичної оцінки свої дій, суд вважає за можливе, на підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені ст.76 КК України обов`язки, що буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень, оскільки за вищенаведеного його виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

З матеріалів справи вбачається, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374, КПК України, ст.ст. 69, 75 КК України суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років 11 (одинадцяти) місяців позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 2 (два) роки іспитового строку.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1