Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1797/22
Справа № 711/5718/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2022 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 по матеріалам кримінального провадження №0000106, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням по матеріалах кримінального провадження №0000106, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України про накладення арешту на майно, а саме на мобільний телефон в чохлі чорного кольору, в корпусі помаранчевого кольору, з сім-картою невстановленого оператора мобільного зв`язку, яка міститься в ньому, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000106 від 27.10.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді діловода ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи працівником Збройних Сил України, та будучи обізнаним про порядок призову та можливі шляхи для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, та обізнаним щодо підстав звільнення від призову на військову службу у воєнний час громадян, маючи досвід та службові зв`язки, що надають можливість у сприянні та впливі на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, у порушення вимог ст.68 Конституції України, ст.ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», ст.11 Закону України «Про Збройні Сили України», ч 2 ст.26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 8, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, 04.11.2022, приблизно о 10 годині 25 хвилин, перебуваючи в салоні автомобіля марки Форд Транзіт, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі поблизу ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ретельно маскуючи протиправну діяльність, мотивуючи необхідність надання йому грошових коштів в сумі 2600 доларів США для подальшої їх передачі ОСОБА_6 , а насправді для одержання неправомірної вигоди для себе, отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 2600 доларів США, в якості оплати щодо вчинення обіцяних дій та неправомірних намірів, які 04.11.2022 встановленим порядком працівниками правоохоронних органів були вручені ОСОБА_7 для документування протиправної діяльності ОСОБА_5 , а саме за здійснення ним впливу на начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 , тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави, на прийняття ним рішення щодо не здійснення призову ОСОБА_7 на військову службу, в тому числі по врученій йому 24.10.2022 повістці та оголошення його в розшук як особу, яка ухиляється від такого призову.
04.11.2022, о 10 годині 28 хвилин, ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення, його протиправна діяльність була припинена, а зазначені грошові кошти в сумі 2600 доларів США, які були предметом неправомірної вигоди, вилучено.
Цього ж дня, на підставі постанови заступника керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 проведено освідування затриманого ОСОБА_5 .
Перед виконанням змивів, просвічуванням за допомогою ультрафіолетового випромінювання лівої та правої долонь ОСОБА_5 виявлено видимі світіння ярко жовтого кольору.
Крім цього, по завершенню проведення освідування затриманої особи, уповноваженою на те особою, проведено особистий обшук ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон в чохлі чорного кольору, в корпусі помаранчевого кольору, з сім-картою, на даний час невстановленого оператора мобільного зв`язку, які поміщено в сейф-пакет ГСУ НПУ №GSU1004819.

04.11.2022 постановою слідчого у даному кримінальному провадженні вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом, оскільки останній відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України.
Про важливість вказаного речового доказу свідчить те, що відомості, які містяться в ньому зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема відомості щодо здійснення телефонних дзвінків, смс-повідомлень, які мали місце під час спілкування підозрюваного та заявника, який ОСОБА_5 міг здійснювати як при особистих зустрічах так і засобами мобільного зв`язку та використанням месенджерів.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 користувався особистим мобільним телефоном для зв`язку із заявником ОСОБА_7 , зокрема засобами мобільного зв`язку призначав час та місце зустрічі з останнім та обговорював обставини отримання ним неправомірної вигоди.
З урахуванням вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, недопущення зміни, перетворення, знищення, а також збереження речових доказів, орган досудового розслідування вважає за доцільне накласти арешт на мобільний телефон в чохлі чорного кольору, в корпусі помаранчевого кольору, з сім-картою невстановленого оператора мобільного зв`язку, який належить підозрюваному ОСОБА_5 .
У судовому засіданні слідча ОСОБА_3 підтримала клопотання прокурора, та доповнила, що накладення арешту на мобільний телефон є необхідним для забезпечення збереження його як речового доказу.

В силу вимог ч.2 ст.172 КПК України, власник майна ОСОБА_5 в судове засідання щодо розгляду клопотання слідчого про арешт майна не викликався.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000106, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді діловода ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи працівником Збройних Сил України, та будучи обізнаним про порядок призову та можливі шляхи для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, та обізнаним щодо підстав звільнення від призову на військову службу у воєнний час громадян, маючи досвід та службові зв`язки, що надають можливість у сприянні та впливі на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, 04.11.2022, приблизно о 10 годині 25 хвилин, перебуваючи в салоні автомобіля марки Форд Транзіт, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі поблизу ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ретельно маскуючи протиправну діяльність, мотивуючи необхідність надання йому грошових коштів в сумі 2600 доларів США для подальшої їх передачі ОСОБА_6 , а насправді для одержання неправомірної вигоди для себе, отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 2600 доларів США, в якості оплати щодо вчинення обіцяних дій та неправомірних намірів, які 04.11.2022 встановленим порядком працівниками правоохоронних органів були вручені ОСОБА_7 для документування протиправної діяльності ОСОБА_5 , а саме за здійснення ним впливу на начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 , на прийняття ним рішення щодо не здійснення призову ОСОБА_7 на військову службу, в тому числі по врученій йому 24.10.2022 повістці та оголошення його в розшук як особу, яка ухиляється від такого призову.
04.11.2022 року в ході затримання та проведення особистого обшуку ОСОБА_5 виявлено та вилучено мобільний телефон в чохлі чорного кольору, в корпусі помаранчевого кольору, з сім-картою, на даний час невстановленого оператора мобільного зв`язку, які поміщено в сейф-пакет ГСУ НПУ №GSU1004819.

04.11.2022 постановою слідчого у даному кримінальному провадженні вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом, оскільки останній відповідають критеріям ч.1 ст.98 КПК України.
Органом досудового розслідування, встановлено, що ОСОБА_5 користувався особистим мобільним телефоном для зв`язку із заявником ОСОБА_7 , зокрема засобами мобільного зв`язку призначав час та місце зустрічі з останнім та обговорював обставини отримання ним неправомірної вигоди.

За змістом ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Норми ст.98 КПК України передбачають, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями статті 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Згідно з вимогами ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Разом з цим, слідчий суддя на стадії досудового розслідування не оцінює докази з точки зору їх допустимості чи достатності, оскільки це прерогатива безпосередньо судового розгляду кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що мобільний телефон в чохлі чорного кольору, в корпусі помаранчевого кольору, з сім-картою невстановленого оператора мобільного зв`язку, яка міститься в ньому відповідає вимогам ст.98 КПК України.

Враховуючи те, що прокурором наведено достатньо доводів та підстав, про те, що мобільний телефон в чохлі чорного кольору, в корпусі помаранчевого кольору, з сім-картою невстановленого оператора мобільного зв`язку, яка міститься в ньому, є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000106, оскільки зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема відомості щодо здійснення телефонних дзвінків, смс-повідомлень, які мали місце під час спілкування підозрюваного та заявника, як засобами мобільного зв`язку так і з використанням месенджерів, а тому, на думку слідчого судді на вказане майно необхідно накласти арешт, оскільки з урахуванням обставин і характеру розслідуваного кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати чи знищення вказаного речового доказу, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 , про який ідеться в клопотанні прокурора.

Відповідно до вимог ст.175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 91, 92, 98, 131, 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон в чохлі чорного кольору, в корпусі помаранчевого кольору, з сім-картою невстановленого оператора мобільного зв`язку, яка міститься в ньому, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Галицьке, Успенського району, Павлодарської області, Республіки Казахстан, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1