Справа № 303/1581/23
Провадження 1-кп/303/133/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року місто Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000252 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 листопада 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Завадинці Городоцького району Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, військовослужбовця Збройних Сил України військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаді солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2022, приблизно о 12.00 годині, на території Мукачівської ділянки військового полігону (військове містечко №2) військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , під час шикування особового складу запасної роти військової частини НОМЕР_1 , заступником командира запасної роти з морально - психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_6 , який є начальником за військовим званням відносно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_4 , особовому складу запасної роти військової частини НОМЕР_1 , в тому числі й старшому солдату ОСОБА_4 , доведено до виконання письмовий наказ командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 за №1441 від 31.08.2022 «Про організацію переміщення особового складу військової частини НОМЕР_1 », та список особового складу запасної роти військової частини НОМЕР_1 , який буде переміщений у визначений район виконання бойових завдань, за раніше визначеним розрахунком і формою (додаток № 1 до вказаного наказу).

У відповідності до п. 2 вказаного наказу, командирам підрозділів до 16.00 години 02.09.2022 зосередити особовий склад зведеного підрозділу з особистими речами в Мукачівській ділянці полігону №2 та передати в підпорядкування командиру зведеного підрозділу. Переміщення особового складу та майна зведеного підрозділу до станції завантаження здійснити в термін до 17.00 години 02.09.2022 транспортом виділеним адміністрацією. У п. 3 зазначеного наказу зафіксовано, що завантаження особового складу та майна зведеного підрозділу на залізничний транспорт здійснити на станції «Інтерпорт» (м. Мукачево) в термін до 18.00 години 02.09.2022.

Однак, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 29, 35, 37, 49, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 11, 17 Закону України «Про оборону України», діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, приблизно о 16:30 годині 02.09.2022, перебуваючи на території Мукачівської ділянки військового полігону (військове містечко №2) військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , маючи об`єктивну можливість виконати наказ командира, без поважних причин та без законних на те підстав, публічно, у присутності інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , відкрито відмовився виконати наказ начальника - командира військової частини НОМЕР_1 № 1441 від 31.08.2022, шляхом відмови у вибутті до району виконання бойових завдань у складі запасної роти військової частини НОМЕР_1 , згідно списків особового складу за раніше визначеним розрахунком і формою - додатком № 1 до вказаного наказу.

27 лютого 2023 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до умов вказаної угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 , за участі захисника, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст. 402 КК України.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, сприяв проведенню досудового розслідування, щиро розкаявся.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 402 КК України, із застосуванням положень статті 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст. 402 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Захисник в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому погоджені в угоді вид та розмір покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим та угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (ст. 469 ч. 4 п. 1 КПК України).

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, яке, згідно зі ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.4 ст.402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду і розміру покарання.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно залишити без змін.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 368-371, 373-374, 376, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 лютого 2023 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника, ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 1-го (одного) року позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту застосовування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто з 13 січня 2023 року.

До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1