СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1184/23
ун. № 759/3518/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2023 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадження №0000504 від 27.01.2023, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду подане клопотання згідно якого, слідчим відділом Святошинського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000504 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи ранішезасудженим:19.10.2021 року, Святошинським районним судом м. Києва, за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді громадських робіт строком на 80 годин; 27.05.2022 року, Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України, до покарання у вигляді арешту 1 (один) місяць та 5 (п`ять) днів; 06.06.2022 року Святошинським районним судом м. Києва, за ч. 1 ст. 263 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, маючи непогашену та не відбуту в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку знову скоїв умисний злочин, аналогічного складу.

Так, ОСОБА_5 , у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, у невстановленої слідством особи, придбав три корпуси гранат та запал, а саме: один корпус гранати Ф-1 з маркуванням «107 87-79Т», два корпуса гранати РГД-5 з маркуванням «166-85Т 176-82Т» та запал типу УЗРГМ з маркуванням «167-74 УЗРГМ 583», твердий предмет прямокутної форми жовтого кольору та пластичну речовину сірого кольору, чим порушив «Положення про дозвільну систему», затверджене Постановою Кабінету міністрів України № 576від 12.10.1992 року, Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, при строїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, які розпочав незаконно зберігати за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, 21.02.2023 орієнтовно в період з 10.45 по 10.52 годині, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_5 в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки збув особі, яка обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_7 », корпус гранати типу «Ф-1» з маркуванням на донній частині корпусу барвникомчорногокольору«107 87-79Т», гранату РГД-5маркуванням «176-82Т, а також предмет зовні схожий на запал УЗРГМ з маркуванням «167-74 УЗРГМ 583» за грошові кошти у розмірі 1000 гривень. В подальшому особа, яка обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_7 » добровільно видав працівникам поліції вказані предмети.

Відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 21.02.2024 року, корпус гранати типу «Ф-1» з маркуванням на донні частині корпусу барвникомчорногокольору«107 87-79Т» та корпус гранати типу РГД-5з маркуванням на боковій частині корпусу барвником чорного кольору «176-82-Т» належать до ІІІ категорії (обмежено небезпечні).

Відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 21.02.2023 року, підривник типу «УЗРГМ» з маркуванням на важелібарвникомчорногокольору«167-74 УЗРГМ 583»належить до категорії ІІ (небезпечно).

Крім цього, 24.02.2023 орієнтовно о 10 годині, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки збув особі, яка обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_7 » корпус гранати РГД-5маркуванням «166-85» за грошові кошти у сумі 500 гривень. В подальшому особа, яка проводила оперативну закупку та обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_7 » добровільно видав працівникам поліції корпус гранати РГД-5 маркуванням «166-85».

Відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 24.02.2024 року, корпус гранати типу «ГРД-5» з маркуванням на донні частині корпусу барвникомчорногокольору«166-85» на боковій частині корпусу барвником чорного кольору належать до ІІІ категорії (обмежено небезпечні).

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у придбані та зберіганні бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристрої без передбаченого законом дозволу та у збуті бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушенняобґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць м. Києва, українець, громадянин України, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 19.10.2021 року, Святошинським районним судом м. Києва, за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді громадських робіт строком на 80 годин; 27.25.2022 року, Святошинським районним судом м. Києва, за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді арешту 1 (один) місяць та 5 (п`ять) днів; 06.06.2022 року Святошинським районним судом м. Києва, за ч. 1 ст. 263 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якому 24.02.2023 року повідомлено про підозру у вчиненнікримінальногоправопорушенняпередбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місці події від 21.02.2023 року; протоколом огляду місці події від 24.02.2023 року; протоколом обшуку від 24.02.2023 року за місцем проживання ОСОБА_5 ; протоколом затримання ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України від 24.02.2023 року; показами свідків; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи обставини вчинення ОСОБА_5 ,інкримінованого його злочину, метою застосування відносно останнього запобіжного заходу є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення заявленого клопотання у зв`язку з його необґрунтованістю, просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані з клопотанням матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 176 КПК України визначені види запобіжних заходів.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу.

В розумінні ст. 177 КПК України, «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Практикою ЄСПЛ в рішеннях «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України» напрацьовані стандарти розуміння поняття «обґрунтована підозра», що передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що певна особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи у вчиненні злочину чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, та дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду місці події від 21.02.2023 року; протоколом огляду місці події від 24.02.2023 року; протоколом обшуку від 24.02.2023 року за місцем проживання ОСОБА_5 ; протоколом затримання ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України від 24.02.2023 року; показами свідків; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Оскільки, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній буде переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, враховуючи відсутність сім`ї та міцних соціальних зв`язків.

Вбачається наявність ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки такі наразі є відомими.

Існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що відносно ОСОБА_5 вчинив злочин в період іспитового строку, а також тим, що ОСОБА_5 офіційно не працює та не має інших офіційних джерел доходів, а тому є ризик, що підозрюваний і надалі продовжить вчиняти корисливі злочини.

У зв`язку з цим слідчий суддя вважає за необхідне обрати міру запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваним.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості їм запобігання більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного в даному випадку не підлягають застосуванню запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання та домашнього арешту у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити настанню вищевказаних ризиків.

Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Вказані обставини та наведені прокурором докази вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, а тому вказане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Також, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення підозрюваному розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, застава, передбачена в статті 5 § 3 Європейської Конвенції, призначена забезпечити лише належну процесуальну поведінку особи, а не відшкодування збитку. Таким чином, сума застави повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, тобто, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання ухилитися від органів досудового розслідування та суду чи виконання процесуальних рішень.

Таким чином, дотримуючись вимог міжнародного та національного законодавства, враховуючи тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , з урахуванням майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає, що застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 193-197 КПК України, слідчий суддя-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадження №0000504 від 27.01.2023, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24.04.2023 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , розмір застави, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва, після внесення якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч.4 ст. 202 КПК України.

У разі звільнення з-під варти, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, у відповідності до ст. 182 КПК України:

- з`являтися на виклик до органу дізнання, досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, за місцем фактичного проживання без дозволу слідчого або органу, у провадженні якого знаходиться кримінальна справа;

- повідомляти службову особу або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальна справа, про зміну свого місця проживання та роботи,

- здати на зберігання закордонний паспорт, який надає можливість підозрюваному виїзду за кордон України,

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді діє до 24.04.2023 року включно та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1