Справа № 642/1549/23
Провадження № 1-кс/642/942/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000360 від 12 березня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України,

встановив:

До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_5 із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000360 від 12.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 11.03.2023 року до ч/ч СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, надійшло повідомлення про те, що військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , маючи на відповідальному зберіганні АК-74 НОМЕР_2, порушуючи правила поводження зі зброєю, випадково під час розряджання зброї вистрілив у бік свого колеги військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , причинивши останньому тілесні ушкодження у виді кульового наскрізного поранення черевної порожнини з вогнепальним осколковим переломом правої лобкової кістки.

11.03.2023 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , співробітниками поліції вилучено вогнепальну зброю АК-74 № НОМЕР_2 , та не споряджений магазин до АК-74, разом з 29 патронами калібру 5,45*39, з маркуванням 270-81, які належать військовій частині НОМЕР_1 .

Слідчий зазначає, що вилучена вогнепальна зброя АК-74 № НОМЕР_2 та 29 патронів до нього, відповідно до ст. 98 КПК України, може є речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто предметом вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене він відповідає критеріям зазначеним п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Крім того вказана вогнепальна зброя та патрони необхідні для проведення відповідних судових експертиз.

Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженою постановою КМУ № 1104 від 19.12.2012.

Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.

Разом з тим, слідчий вказує, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт майна слідчим повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, але враховуючи той факт, що 11.03.2023 після вилучення вогнепальної зброї у ОСОБА_6 , співробітниками СВ №1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, клопотання про арешт майна складено не було, а матеріал за даним фактом переданий за підслідністю до ТУ ДБР у м. Полтаві, куди надійшов 29.03.2023 та одразу було подано клопотання до слідчого судді про арешт майна.

Вказані обставини унеможливлювали подачу слідчим клопотання про арешт майна в термін передбачений КПК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив провести розгляд клопотання без його участі.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку із викладеним, згідно положень ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно до ч. ч. 1, 6, 7 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час.

Частина 1 статті 117 КПК України зазначає, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Пропущений строк у кримінальному провадженні, що здійснюється з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього Кодексу, може бути поновлений, якщо заінтересована особа подала клопотання не пізніше 60 днів з дня припинення чи скасування воєнного стану.

Відповідно до позиції Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, висловленої в ухвалі від 26.08.2020 у справі № 760/18778/18, провадження № 51-421км20, «Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені». З огляду на зазначене, слідчий суддя робить висновок, що поновити строк можливо лише у тому випадку, коли наведені достатні підстави (переконливі аргументи) поважності причин пропуску такого строку, а також їх належне підтвердження.

Слідчий суддя вважає, що передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України строк для подання клопотання про накладення арешту на майно пропущений слідчий та прокурором з об`єктивних, а відтак поважних причин, тому цей строк підлягає поновленню.

Судом встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР, розташованим у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000360 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 11.03.2023 до ч/ч СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, надійшло повідомлення про те, що військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , маючи на відповідальному зберіганні АК-74 НОМЕР_2, порушуючи правила поводження зі зброєю, вистрілив у бік свого колеги військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , причинивши останньому тілесні ушкодження у виді кульового наскрізного поранення черевної порожнини з вогнепальним осколковим переломом правої лобкової кістки..

Згідно протоколу огляду місця події від 11.03.2023, 11.03.2023 в період часу з 18-03 год. по 18-55 год. старшим слідчим відділення №1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено вогнепальну зброю АК-74 № НОМЕР_2 та магазин до АК-74, разом з 29 патронами калібру 5,45*39, з маркуванням 270-81.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 цього Кодексу, зокрема, якщо вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Ст. 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З метою притягнення винних до кримінальної відповідальності, визнання належними доказами речей, необхідно накласти арешт на вилучене 11.03.2023 в ході проведення огляду місця події, тому як вилучене має доказове значення.

Враховуючи, що слідчим наданими матеріалами до клопотання доведено, що повернення майна може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку для звернення з клопотанням про накладення арешту на майно - задовольнити, поновивши такий строк.

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000360 від 12 березня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене, в ході огляду місця події від 11 березня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме на: вогнепальну зброю АК-74 № НОМЕР_2 та 29 патронів до нього.

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала виконується негайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1