Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4243/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року

Суддя доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду ОСОБА_2 ,

за участю секретаря: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі порядку підготовки апеляційного розгляду кримінального провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2022 року щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

В провадженні Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2022 року щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України.

Відповідно до вироку Богунського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2022 року, запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишено попередній - тримання під вартою до 27.02.2023р.

На електронну адресу апеляційного суду прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_10 надіслала клопотання, в яких просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В клопотаннях прокурор звертає увагу на те, що ризики, які були підставою обрання вказаного запобіжного заходу та його продовження, не змінилися і не зменшилися, та обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що дає підстави для продовження строку дії запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Також зазначив, що оскаржуваним вироком обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі, яке необхідно відбувати реально.

Послалась на те, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та їх захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заперечили щодо задоволення клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити на більш м`який, а саме домашній арешт, посилаючись на відсутність наведених прокурором ризиків, характеризуючі дані осіб обвинувачених, недоведеність їх вини, у зв`язку з чим вирок суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, оскаржується стороною захисту.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.401 КПК України суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції вирішує інші клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню тривають підготовчі дії, розгляд клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розглядається суддею-доповідачем одноособово.

Заслухавши доводи прокурора в підтримку клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, пояснення та доводи обвинувачених та захисників в заперечення даного клопотання, суддя-доповідач вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.2 ст.331 КПК України, визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на матеріали кримінального провадження, клопотання прокурора та пояснень учасників судового засідання вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визнані судом винними у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за вчинення яких судом призначено покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін 9 років.

При цьому обвинувачені раніше притягалися до кримінальної відповідальності, не одружені, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не мають, офіційно не працюють та не мають постійних джерел доходу. Зазначені обставини об`єктивно свідчать про існування реальних ризиків можливого переховування від суду, продовження протиправної поведінки, можливого вчинення інших кримінальних правопорушень.

Крім того з огляду на те, що апеляційний розгляд провадження ще не розпочато, і захисники в інтересах обвинувачених оспорюють кваліфікацію їх дій, доведеність вини в інкримінованих злочинах, ставлять питання про дослідження доказів в кримінальному провадженні, існує реальний ризик здійснення впливу на потерпілого та свідків в кримінальному провадженні у разі застосування до обвинувачених іншого запобіжного заходу.

Таким чином з метою запобігання наведеним вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених під час апеляційного перегляду кримінального провадження, суддя-доповідач вважає на даній стадії с апеляційного провадження доцільним застосування до обвинувачених саме тримання під вартою, продовживши даний запобіжний захід на 60 днів.

При цьому, в ході апеляційної перевірки матеріалів провадження, судом апеляційної інстанції не встановлено тих беззаперечних стримуючих факторів, які переконливо забезпечили б належну процесуальну поведінку обвинувачених у разі зміни останнім запобіжного заходу на більш м`який та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не буде достатнім для запобігання вище зазначеним ризикам.

Оскільки один із злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , є насильницьким, то відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України відсутні підстави для визначити розміру застави у кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про можливість застосування на даному етапі до обвинувачених іншого, більш м`якого запобіжного заходу, з огляду також і на те, що на думку захисників вина їх в інкримінованих злочинах за обставин, встановлених судом, не доведена, та кваліфікація дій здійснена неправильно, є на даний час непереконливими, оскільки обставини, на які посилається сторона захисту, підлягають дослідженню лише в ході безпосереднього апеляційного розгляду кримінального провадження, та є передчасними.

Керуючись ст.ст.199, 331, 401 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 квітня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: