Справа № 754/3514/23
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Деснянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Донецька, громадянки України, з середньо освітою, студентки навчального закладу НПЦ «Академія мистецтва краси», не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000355 від 26.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2023 слідчий, за погодженням з прокурором Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження дії запобіжної заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні закінченого замаху на вбивство.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.01.2023 приблизно о 00:15 год ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом направленим на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 взяла зі столу предмет схожий на кухонний ніж, та утримуючи в руці нанесла ОСОБА_8 один удар в область грудної клітини зліва, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва; лівобічний пневмоторакс. Тим самим, ОСОБА_4 вчинила всі дії, які вважала необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки, потерпілому ОСОБА_8 було своєчасно надано медичну допомогу.

26.01.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні закінченого замаху на вбивство, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, тобто у виконанні ОСОБА_4 усіх дій направлених на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, які вважала необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Ухвалою слідчого судді від 27.01.2023 відносно підозрюваної ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, протягом яких завершити досудове розслідування не уявилось можливим, оскільки, необхідно провести ряд слідчих дій, направлених на повне, об`єктивне, всебічне та неупереджене розслідування зазначеного кримінального провадження, а саме: витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та висновки судових молекулярно-генетичних експертиз, біологічних середовищ вилучених в ході досудового розслідування; здійснити відкриття матеріалів у кримінальному провадженні, відповідно до положень ст. 290 КПК України.

Постановою керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва від 17.03.2023, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 26.04.2023. У зв`язку з тим, що строк досудового розслідування подовжений, слідчий за змістом клопотання стверджує, що ризики, які були встановлені на момент обрання запобіжного заходу не втратили своєї актуальності й дотепер, тому виникає необхідність у продовженні строку запобіжного заходу відносно підозрюваної у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, наполягала на його задоволенні. Звернула увагу на тяжкість карання, яке загрожує ОСОБА_4 , що може спонукати останню до переховування від органів досудового розслідування та суду. Обізнаність у анкетних даних потерпілого та свідків не виключає можливість впливу на останніх. Так само, як відсутність міцних соціальних зв`язків та ставлення підозрюваної до вчиненого, обумовлює можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом.

Підозрювана та її захисники заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили зміни запобіжний захід на менш суворий у виді домашнього арешту, вказуючи, на необґрунтованість підозри та на невірну кваліфікацію дій, оскільки підозрювана не мала умислу на вбивство.

Допитана, в якості свідка мати підозрюваної - ОСОБА_9 запевнила про можливість здійснення впливу та контролю за поведінкою підозрюваної. Проживання останньої в хостелі було обумовлено зручністю розташування до навчального закладу, що на теперішній час є неактуальним, оскільки через перебування під вартою вимушена була припинити навчання, враховуючи недоцільність сплати грошових коштів за контрактом.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

З матеріалів клопотання встановлено, що 26 січня 2023 року внесено відомості в ЄРДР №0000355 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. В цей же день, постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 правова кваліфікація, вказаного кримінального правопорушення, змінена з ч.1 ст.121 та ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

26.01.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 27.01.2023 підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб без визначення розміру застави.

Постановою керівника Деснянської окружної прокуратури м.Києва строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, а саме: до 26 квітня 2023 року.

З матеріалів клопотання встановлено, що строк тримання під вартою підозрюваної спливає, але на теперішній час не отримано висновків судово-медичної експертизи, та судових молекулярно-генетичних експертиз, не відкрито матеріали кримінального провадження, що перешкоджає завершенню досудового розслідування та виконанню вимог ст.290 КПК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваній був обраний з метою запобігання переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні і запобіганню перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що підозрювана ОСОБА_4 за денною формою навчання здобувала професію «Перукаря - модельєра» у Навчально-професійному центрі «Академія мистецтва краси», де характеризувалась виключно з позитивного боку. За складом родини підозрювана має матір, молодшого брата та бабусю, через бойові дії, які відбуваються на Сході країни, всі члени родини є вимушено переміщеними особами та проживають на території м. Києва. З початку 2022 року, підозрювана постійно мешкає у хостелі, офіційних джерел доходу не має, але виконує роботу прибиральниці у закладах громадського харчування, на підставі цивільно-правових угод, що вказує на самостійне забезпечення власних матеріальних потреб. Відомості про притягнення ОСОБА_4 раніше до кримінальної або адміністративної відповідальності відсутні, при цьому остання на теперішній час підозрюється органами досудового розслідування у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, вчинення якого інкриміновано у стані алкогольного сп`яніння; будь-яких відомостей щодо неможливості перебування підозрюваної під вартою, слідчому судді не надано.

Твердження сторони захисту про невірну кваліфікацію дій підозрюваної, на даній стадії не є предметом оцінки слідчого судді, разом з тим, надані стороною обвинувачення докази неповною мірою доводять обґрунтованість пред`явленої підозри, оскільки за час проведення досудового розслідування, ступень тяжкості тілесних ушкоджень спричинених потерпілому, не визначена. Підставою кваліфікації дій, як «закінчений замах на вбивство» та спрямованість умислу на позбавлення життя потерпілого, шляхом завдання удару ножем в область життєво-важливих органів, визначається досудовим слідством, на підставі довідки Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Києва №527 від 26.01.2023, складеної лікуючим лікарем (ПІП, якого не зазначено), за результатами первинного огляду потерпілого при госпіталізації. Відсутність періоду лікування та анамнезу захворювання, не дозволяє зробити висновок про тривалість втрати працездатності, що створює сумнів за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень, їх небезпеці життю і здоров`ю потерпілого, в момент заподіяння.

Досліджуючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України»), відповідно до якої, «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Матеріали клопотання, що розглядається, беззаперечно вказують на обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_8 кваліфікація дії, як кримінально-караного діяння, на даному етапі розслідування не викликає розумних сумнівів у цьому. Правова кваліфікація інкримінованих подій, залежить від ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого та спрямованості умислу особи винної у їх заподіянні. Зазначені питання повинні бути вирішенні та належним чином доведені, за наслідками досудового розслідування. Разом з тим, невірна правова кваліфікація впливає на ступень тяжкості інкримінованого правопорушення, не об`єктивно визначає суспільну небезпеку підозрюваної особи, та як наслідок обумовлює безпідставне застування найсуворішого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, слід зазначити, що констатована досудовим слідством: «можливість пливу на потерпілого та свідків», є маловірогідною. Дослідженням особи підозрюваної встановлено, що остання є молодою дівчиною, яка нещодавно досягла повнолітня. Відсутність життєвого досвіду, соціальних зв`язків, недостатня матеріальна забезпеченість, а також вікова та гендерна різниця, з більшістю свідків і потерпілим, зводять нанівець можливість впливу на них з боку підозрюваної. Так, прямими свідками - очевидцями події є ОСОБА_11 та потерпілий ОСОБА_12 . Обидва чоловіки є дорослими, та самодостатніми. За обставинами інкримінованих подій останні організовували вечоринку з малознайомими дівчатами, одна з яких є неповнолітньою, а інша - підозрювана по справі. Справедливість твердження про маловірогідність впливу на потерпілого та свідків, простежується зі змісту свідчень ОСОБА_13 , який безпосередньо після події надав покази про неправомірну поведінку потерпілого по відношенню до підозрюваної, що передувало завданню тілесних ушкоджень. Наведені свідчення, виключають доцільність будь-якого впливу на свідка з боку підозрюваної, оскільки це буде суперечити інтересам останньої. Свідок ОСОБА_14 є неповнолітньою особою, була допитана у присутності матері та психолога, участь яких у слідчій дії, як законного представника і спеціаліста, відповідно, обумовлена необхідністю попередження впливу на свідка, що також виключає можливість реалізації ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, за змістом клопотання слідчого визначений, як можливість затягування досудового розслідування та перешкоджання встановленню істини по справі. Прокурором під час судового розгляду, обґрунтованість наведеного ризику не доведена, оскільки його визначення носить неконкретний характер. Так, залишається не зрозумілим, неможливість застосування органами досудового розслідування механізму процесуального примусу, у випадку встановлення фактів зволікання або безпідставного уникнення від участі у слідчих діях.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти життя та здоровя особи, правова кваліфікація якого визначена, як «закінчений замах на вбивство», що за ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, передбачаючи покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років. При визначенні ймовірності переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слід враховувати тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється. Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини. При цьому, цей фактор не є визначальним. Вірогідність настання зазначеного ризику, слідчим суддею визначається з огляду на висновок судово-психіатричного експерта №144 проведеного 16.02.2023 експертами державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», які виявили у ОСОБА_4 психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності. (згідноз МКХ-10, шифр F10.2) Наведене дає підстави стверджувати про можливість не дотримання підозрюваною процесуальної дисципліни по справі через зловживання спиртним.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що існує ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду.

На підставі викладеного, з урахуванням тримання ОСОБА_4 під вартою протягом двох місяців, та обсягу вже проведених слідчих дій, слідчий суддя вважає, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, а також запобігання ризику передбаченому у п.1 ч.1 цієї статті, ОСОБА_4 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням наявності постійного місця проживання та проходження на час затримання, навчання у НПЦ «Академія мистецтва краси», суд вважає, що саме зазначений запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час, а саме з 21.00год о 07.00год наступного дня, а також покладення на підозрювану обов`язку з`являтися до слідчого та суду за першим викликом і у призначений час, не відлучатися із населеного пункту за місцем проживанням без дозволу слідчого та суду, повідомляти про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками, здатен забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти наявному у справі ризику. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту саме у нічний час, слідчий суддя вважає доцільним для забезпечення підозрюваній можливості поновитись у навчальному закладі та завершити отримання професії перукаря для подальшого працевлаштування.

Цей запобіжний захід є також достатньо суворим, оскільки забороняє особі залишати своє місце проживання у певний час доби. Але в даному випадку, такий запобіжний захід є обґрунтованим і зможе запобігти ризику переховування від досудового слідства та суду.

Строк застосування вказаного запобіжного заходу відповідно до ч.6ст. 181 КПК України необхідно встановити до двох місяців, в межах строків досудового розслідування.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.202 КПК України підозрювана ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню з-під варти з зобов`язанням невідкладно прибути до місця проживання, за адресою : АДРЕСА_4 .

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 177-178, 331, Главою 18 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_7 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000355 від 26.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, відмовити.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 , задовольнити.

Змінити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з покладанням обов`язків не залишати житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , у період часу з 21.00год. до 07.00год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду та поклавши обов`язки: з`являтися до суду за першим викликом і у призначений час, не відлучатися із населеного пункту за місцем проживанням без дозволу слідчого, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладання зазначених обов`язків визначити до 26 квітня 2023 року, включно.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно після судового засідання прибути до квартири АДРЕСА_4 .

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що співробітники поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань. В разі невиконання покладених обов`язків до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1