СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4556/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року слідчий суддя Святошинського районного суду м .Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003361 від 30.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Білокриниччя Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

встановив:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , не маючи постійного джерела доходів, ніде не працюючий, з метою покращення свого матеріального становища, вирішив здійснювати збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) шляхом реалізації через схованки («закладки») на території Святошинського району міста Києва. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут психотропної речовини, діючи з прямим умислом, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленому досудовим розслідуванням особи незаконно придбав 7 поліетиленових пакетів, в середині яких міститься кристалоподібна речовина білого кольору та які почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

31.11.2022 року, приблизно о 18 годині 38 хвилин, за адресою: м. Київ,

вул. Святошинська, 30 працівниками поліції під час того, як ОСОБА_4 здійснював збут наркотичного засобу шляхом розміщення його в схованках «закладках» його було затримано в порядку ст. 208 КПК України та під час особистого обшуку при ньому виявлено та вилучено 7 поліетиленових пакетів, в середині яких міститься кристалоподібна речовина білого кольору, які останній зберігав при собі, з метою подальшого збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-22/52211 - НЗПРАП від 01.12.2022, надані на дослідження кристалоподібні речовини білого кольору, які знаходились у вилучених у ОСОБА_4 7-ми поліетиленових пакетах, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Загальна маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в речовинах складає 2,239 г.

PVP, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000

№ 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 390 від 16.05.2018), «Списку № 2 Особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено» в «Таблиці І» є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

02.12.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Під час досудового слідства на момент обрання запобіжного заходу встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3, та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що підозрюваний ОСОБА_4 у випадку не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або застосування більш м`якого запобіжного заходу, може вчинити спроби:переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, приймаючи до уваги що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, беручи до уваги особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення та для дієвого виконання кримінального провадження слідчий вважає доцільним застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив слідчого суддю застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Підозрюваний ОСОБА_4 надав пояснення, в яких визнав свою винуватість у інкримінованому злочині, свої дії оцінив критично, сповістив,що винаймає в м. Ірпінь житло, де проживає разом з співмешканкою та її дитиною, офіційно не працює, підробляв на будівництві, на вчинення злочину наважився через скрутне матеріальне становище, про що шкодує. Просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав відсутності заявлених ризиків. Зауважив на тому, що ОСОБА_4 активно співпрацює з органом досудового розслідування, у вчиненому розкаюється, раніше не судимий, має місце проживання в м. Ірпінь, тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як вбачається з матеріалів клопотання, 02.12.2022 у кримінальному провадженні слідчим Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обставини, викладені у повідомленні про підозру від 02.12.2022р., обґрунтовано підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом інспектора полку поліції особливого призначення № 1 ГУНП у м. Києві, згідно якого по вул. Святошинській, 30 в м. Києві, виявлено ОСОБА_4 , який здійснював збут наркотичного засобу шляхом розміщення його в схованках «закладках»; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, згідно якого у останнього вилучено 7 поліетиленових пакетів з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, та 19 згортків з ізоленти, в які замотані поліетиленові пакети з кристалоподібною речовиною білого кольору, які останній зберігав з метою збуту; протоколом проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 в кв. АДРЕСА_2 , де було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з пазовим замком з вмістом порошкоподібної речовини рожевого кольору, 2 поліетиленові пакети з пазовим замком з вмістом речовини рослинного походження, поліетиленовий пакет з пазовим замком з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, поліетиленовий пакет з пазовим замком з вмістом залишків порошкоподібної речовини білого кольору, згорток з ізоленти червоного кольору з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору які останній зберігав з метою збуту та 22 поліетиленові пакети з вмістом поліетиленових пакетів з пазовими замками, 1 рулон ізоленти зеленого кольору, 1 рулон ізоленти червоного кольору, електронні ваги, які останній використовував для збуту психотропної речовини; протоколами проведення оглядів місць події від 30.11.2022, за участю

ОСОБА_4 згідно яких було вилучено 17 згортків з ізоленти в які замотані поліетиленові пакети з кристалоподібною речовиною білого кольору, які ОСОБА_4 збував на території Святошинського району шляхом «закладки»; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були понятими під час вилучення у ОСОБА_4 психотропної речовини; висновком експертизи № СЕ-19/111-22/52211 - НЗПРАП від 01.12.2022 матеріалів речовин та виробів; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вирішуючи клопотання слідчого, згідно ст. 178 КПК України, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна, офіційно не працевлаштований, неодружений, утриманців не має, раніше не судимий, винаймає в м. Ірпінь житло, де проживає разом з співмешканкою, зареєстрованого місця проживання не має.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, у вчиненні яких оголошено підозру, сукупність установлених даних про особу підозрюваного, є підстави вважати , що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні злочину з корисливих мотивів.

Водночас прокурором в судовому засіданні не доведений ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги те, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Відповідно до ч. 1 ст.183КПКУкраїни тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Пунктом 4 частини 2 статті183КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Враховуючи сукупністю обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя зазначає, що згідно договору оренди від 14.08.2022р. ОСОБА_4 винаймає житло в АДРЕСА_1 , водночас зареєстрованого місця проживання останній не має. Слідчому судді не надано доказів того, що власник житла, яке винаймає підозрюваний, надає згоду на відбуття останнім запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.5 ст. 182 КПК України).

Враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного, його вік, майновий стан, слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178,182, 183, 193, 194, 196, 309,395 КПК України, слідчий суддя-

постановив:
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 30 листопада 2022 року по 28 січня 2023 року включно.
Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; банк отримувача ДКСУ, м.Київ ;код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA1012089), після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього, для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 07.12.2022р.
Cлідчий суддя ОСОБА_1