УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2023 р. Справа № 598/1958/17

Номер провадження1-кп/608/7/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника органу ювенальної поліції

ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в режимі відеоконференції з державною установою «Чортківська установа виконання покарань № 26» клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого за п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 153 Кримінального кодексу України ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чортківського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000203 від 26.06.2017 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 153 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався ухвалами суду.

Прокурор ОСОБА_8 надала суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , терміном на два місяці без визначення суми застави. У клопотанні вказала, що ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 грудня 2022 року строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 12 лютого 2023 року включно. Завершити судове провадження у вказаний термін неможливо через обсяг питань, що підлягають вирішенню та матеріалів кримінального провадження, які необхідно дослідити а також поведінку сторони захисту, спрямовану на максимальне затягування строків розгляду кримінального провадження шляхом зловживання процесуальними правами та невжиття заходів для забезпечення явки до суду свідків захисту. Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , згідно з вимогами пунктів 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Викладені в клопотанні про продовження строків тримання під вартою ризики не зменшились, існують по даний час та в сукупності дають достатні правові підстави для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При оцінці існування вказаних ризиків, слід врахувати тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у випадку визнання його винним у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях; місце його проживання за місцем проживання свідків; протиправну поведінку обвинуваченого у місцях попереднього ув`язнення, негативну характеристику за місцем навчання. У даному випадку існування ризиків, в тому числі і втечі від правоохоронних органів та суду об`єктивно вбачається з відомостей, що наявні у кримінальному провадженні. Крім того, у порушення ч. 5 ст. 132 КПК України, стороною захисту до цього часу не надано будь-яких доказів, які б спростовували наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Також, як відповідний ризик слід ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні. Просить не визначати розмір застави при продовженні тримання обвинуваченого під вартою, так як, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_7 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просять відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого під вартою. Вважають, що клопотання прокурора є однотипним попереднім клопотанням, ґрунтується на припущеннях, зазначені в клопотанні ризики є надуманими, нічим не підтвердженими. Просять змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або визначити розмір застави. Вважають, що порушуються розумні строки утримання обвинуваченого під вартою.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 при вирішенні клопотання покладається на думку суду.

Представник органу ювенальної поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 також покладається на думку суду.

Розглянувши вказане клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 10 ч.2 ст.115, ч. 3 ст. 153 КК України.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 грудня 2022 року строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 12 лютого 2023 року включно.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п. п. 1 - 3 частини 1 даної статті, та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного, обвинуваченого та визначені у п. п. 1- 11 частини 1 вказаної статті.

Також, з положень норм ст. 199 КПК України випливає, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, у тому числі враховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Також суд вважає, що суворість передбаченого покарання також є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. При цьому, слід відмітити, що, у цій ситуації, тяжкість покарання хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте окреслений у санкції статті строк у сукупності з іншими обставинами про особу обвинуваченого збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Щодо питання, чи зможуть інші більш м`які запобіжні заходи запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, то слід вказати, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж окреслені прокурором по відношенню до обвинуваченого, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене, суд у ракурсі встановлених фактичних обставин вважає, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки та зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК України та які були встановлені судом.

Відповідно суд сприймає критично з даного питання доводи сторони захисту щодо відсутності обставин, визначених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, суд уважно ставиться до того, що з плином часу продовжуване тримання обвинуваченого під вартою потребує більшого обґрунтування і що сторона обвинувачення повинна надавати додаткові підстави щодо цього питання.

Однак при цьому, суд також враховує, що у рішенні від 26.01.1993 у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Оскільки, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі і особливо тяжкого злочину, суд дійшов висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого переважають інтереси забезпечення поваги до його особистих свобод.

З урахуванням наведеного суд не може визнати обґрунтованими доводи сторони захисту відносно того, що тривалість перебування обвинуваченого під вартою на даній стадії розгляду справи сама по собі є достатньою підставою для відмови в клопотанні прокурора та зміні запобіжного заходу.

Відповідно, суд не може визнати обґрунтованими доводи захисника щодо відсутності підстав для подальшого тримання обвинуваченого під вартою, оскільки, вказані вище обставини в їх сукупності свідчать як про те, що ризики вчинення обвинуваченим вищезазначених дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, так і про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Суд вважає, що виключних обставин для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів суду не надано, а ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати. Отже, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не є достатнім запобіжним заходом, який би зміг забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У даній справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, що цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на два місяці без визначення застави, оскільки, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини та відмову у зміні вказаного запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 10 квітня 2023 року включно, без визначення суми застави.

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_7 , начальнику ДУ «Чортківська УВП № 26».

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Головуюча суддя:/підпис/

Копія вірна

Ухвала набрала законної сили "___" ________________ 2023р.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи №598/1958/17

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано "____"________________року

Секретар: