Центральний районий суд м. Миколаєва
Справа № 490/5250/22
У Х В А Л А

17 листопада 2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаїської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання прокурора відділу Миколаїської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучене майно 14.11.2022 року в ході добровільної видачі, що належать ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: - «пропуск в здание ВГА № 393» на ім?я ОСОБА_4, дійсний з 01.09.2022 року по 31.12.2022 року; - мобільний телефон марки «Nokia G20», із сім-карткою мобільного оператора зв`язку НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ; - грошові кошти у розмірі 6 450 російських рублів, купюрами номіналом по 2 000 руб., 3 шт. купюрами номіналом 200 руб. в кількості 1 шт., купюрами номіналом 50 руб. в кількості 3 шт, в рамках кримінального провадження № 0001965 від 11.11.2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, не явка прокурора в судове засідання не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З матеріалів клопотання встановлено, що Управлінням СБ України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001965 від 11.11.2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Отримана інформація свідчить, що певні місцеві жителі міста Снігурівка та прилеглої території Снігурівської ОТГ Баштанського району, Миколаївської області вчиняли державну зраду шляхом переходу на бік ворога, надання іноземній державі, в особі рф, іноземній організації - збройним силам рф та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, а саме передавали інформацію про конкретні місця розташування державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, військових частин, інших об`єктів, які мають важливе народно - господарське чи оборонне значення, з метою ослаблення держави, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, спрямованих на масове знищення людей, заподіяння тілесних ушкоджень чи іншої шкоди їхньому здоров`ю, на зруйнування та пошкодження вище вказаних об`єктів, а також сприяння в проведенні незаконних референдумів з метою порушення територіальної цілісності України.

Крім того, 15.11.2022 року до УСБУ в Миколаївській області надійшла інформація про те, що мешканка м. Снігурівка Миколаївської області ОСОБА_4 в період окупації (19.03.2022 року по 10.11.2022 року) добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території м. Снігурівка.

14.11.2022 року слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка у період окупації території м. Снігурівка виконувала адміністративно-господарські функції у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території м. Снігурівка, добровільно видала речі, що мають значення для кримінального провадження та можуть бути використані в якості доказів у кримінальному провадженні, а саме:

- «пропуск в здание ВГА № 393» на ім?я ОСОБА_4, дійсний з 01.09.2022 року по 31.12.2022 року;

- мобільний телефон марки «Nokia G20», із сім-карткою мобільного оператора зв`язку НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ;

- грошові кошти у розмірі 6 450 російських рублів, купюрами номіналом по 2 000 руб., 3 шт. купюрами номіналом 200 руб. в кількості 1 шт., купюрами номіналом 50 руб. в кількості 3 шт.

Власником вилучених речей являється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, 15.11.2022 року постановою слідчого добровільно видані речі, які налажать ОСОБА_4 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення.

З метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів вбачається, що майно, яке було вилучено є об`єктом, предметом, знаряддями вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, є необхідність у його дослідженні шляхом проведення відповідних судових експертиз та інших слідчих дій, за такого наведене майно є матеріальним об`єктом, яке містить відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за такого відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, що в свою чергу відповідно до положень ст. 170 КПК України є підставами для арешту вказаного майна.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170 - 173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 14.11.2022 року в ході добровільної видачі майна предмети, що належать ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: - «пропуск в здание ВГА № 393» на ім?я ОСОБА_4, дійсний з 01.09.2022 року по 31.12.2022 року; - мобільний телефон марки «Nokia G20», із сім-карткою мобільного оператора зв`язку НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ; - грошові кошти у розмірі 6 450 російських рублів, купюрами номіналом по 2 000 руб., 3 шт. купюрами номіналом 200 руб. в кількості 1 шт., купюрами номіналом 50 руб. в кількості 3 шт., шляхом заборони будь - кому здійснювати його відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчими/прокурорами, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0001965.

Зобов`язати прокурора/слідчого після встановлення власника майна негайно вручити йому копію цієї ухвали для відома.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1