Ухвала

Іменем України

24 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 463/6324/19

провадження № 51-6236 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2.,

суддів ОСОБА_3. та ОСОБА_4.,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього,

встановив:

14 червня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2022 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишено без руху з наданням йому п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.

На виконання вимог вказаної ухвали Верховного Суду засуджений подав касаційну скаргу.

Суд, перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , дійшов висновку про те, що його скаргу слід повернути з таких підстав.

Так, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 було залишено без руху ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2022 року в зв`язку з невідповідністю його скарги, в тому числі, пунктам 3, 4 і 5 частини 2 статті 427 КПК, якими передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути заначено: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Зокрема, в цій ухвалі вказано на те, що засуджений у своїй касаційній скарзі не зазначив, яке саме судове (судові) рішення ним оскаржується, що позбавляло касаційний суд можливості перевірити вчасність подання скарги відповідно до положень статті 426 КПК.

Також, засуджений у касаційній скарзі просив розглянути її, зменшити строк відбування покарання, однак така вимога до суду касаційної інстанції неконкретизована, з урахуванням положень статті 436 КПК, оскільки ним не було зазначено належні вимоги щодо оскаржуваних судових рішень, а саме в частині їх скасування або зміни.

Крім того, ОСОБА_1 у своїй касаційній скарзі посилався на необхідність переглянути кримінальне провадження в зв`язку з недоведеністю його вини, оскільки потерпілий помер не від спричинених тілесних ушкоджень, а від своєї хвороби, та що йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років за дії, які, на його думку, він не вчиняв.

Залишаючи без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 , Суд в ухвалі зазначив про те, що засуджений у скарзі не навів належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень в цьому провадженні, з урахуванням положень статті 438 КПК, та не вказав, які саме норми процесуального або кримінального закону не дотримано судами першої й апеляційної інстанцій, що вплинули чи могли вплинути на ухвалення законних і обґрунтованих рішень в кримінальному провадженні, з урахуванням наведених ним у скарзі доводів.

Разом з тим, Верховний Суд в ухвалі вказав на те що, засуджений не погоджуючись із судовими рішеннями, послався у скарзі на неповноту судового розгляду, що з урахуванням положень статей 433, 438 КПК не належить до підстав для скасування або зміни судових рішень касаційним судом, та виходить за межі його перегляду.

Одночасно, в порушення вимог частини 5 статті 427 КПК засуджений ОСОБА_1 не долучив до скарги копій судових рішень щодо нього, в зв`язку з чим Верховний Суд був позбавлений можливості перевірити його доводи у скарзі.

Згідно з положеннями статті 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:

- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;

- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

У пункті 4 частини 2 статті 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 20 червня 2022 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій не дотримався зазначених положень норм КПК.

Так, у касаційній скарзі засуджений знову не конкретизує які судові рішення ним оскаржуються, зокрема, не зазначає дати постановлення оскаржуваних рішень, що позбавляє касаційний суд можливості перевірити вчасність подання скарги відповідно до положень статті 426 КПК.

Крім того, засуджений у касаційній скарзі посилається на суворість, призначеного йому покарання, а також на те, що показання він надавав в ході недозволених методів ведення досудового розслідування внаслідок чого отримав тілесні ушкодження. При цьому, ОСОБА_1 вказує на те, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення недоведена, а в судовому засіданні не допитано свідків.

Однак, засуджений знову не навів належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень в цьому провадженні, з урахуванням положень статті 438 КПК, та не вказав, які саме норми процесуального або кримінального закону не дотримано судами першої й апеляційної інстанцій, що вплинули чи могли вплинути на ухвалення законних і обґрунтованих рішень в кримінальному провадженні, з урахуванням наведених ним у скарзі доводів.

Водночас, засуджений не сформулював прохальну частину касаційної скарги у відповідності до вимог статті 436 КПК.

До того ж, всупереч положень, передбачених частиною 5 статті 427 КПК, засуджений не долучив до касаційної скарги копій оскаржуваних судових рішень.

На підставі пункту 1 частини 3 статті 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.

З урахуванням наведеного, касаційна скарга подана засудженим без додержання вимог, передбачених статті 427 КПК та підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Повернути засудженому ОСОБА_1 його касаційну скаргу на судові рішення щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4