ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/7859/21 Номер провадження 11-кп/814/1351/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004874 від 21.11.2020, за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 185 КК України, задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02.02.2023 включно.

Визначено заставу у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 грн.

Цією ж ухвалою продовжено щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 02.02.2023 з визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480, 00 грн.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, районний суд врахував наявність достатніх підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 з мотивів, наведених прокурором, зважаючи при цьому, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу щодо останнього не зникли та продовжують існувати й на цей час, так як сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції, не міг змінити їх на стільки, що зникла суспільна небезпечність вчиненого діяння або змінились обставини, які б виключали можливість повторного вчинення ним аналогічних дій.

Крім того, враховуючи характеристику обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та тяжкість вчиненого, суд вважав за необхідне визначити обвинуваченому заставу в розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вважаючи, що внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить зменшити суму застави, оскільки визначена сума застави для нього є дуже велика.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений та захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених й ній підстав. Прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити ухвалу суду без змін.

Мотиви суду.

Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004874 від 21.11.2020, за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене організованою групою, повторно.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

05.12.2022 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави клопотання прокурора задоволено та окрім цього визначено заставу у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Не погоджуючись з даним рішенням в частині визначення застави, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи що ухвала суду оскаржується в частині визначення застави, колегія суддів переглядає ухвалу суду лише в межах апеляційних вимог.

У відповідності до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 3 частини 5 цієї статті передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, та судом визначено йому суму застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідає зазначеним вище вимогам КПК та є мінімальною, визначеною п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Визначення застави саме в такому розмірі, суд мотивував наявністю ризиків, тяжкістю вчиненого, характеристикою обвинуваченого.

З таким рішенням погоджується і колегія суддів, оскільки такий розмір застави є необхідним та достатнім, в разі внесення застави, для забезпечення виконання покладених обов`язків та процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вимоги обвинуваченого щодо визначення йому меншого розміру застави, ніж визначив суд першої інстанції, не відповідає положенням п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4