Справа № 191/53/23
Провадження № 1-в/191/6/23
У Х В А Л А

іменем України

28 лютого 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника адміністрації - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)», узгоджене з головою спостережної комісії при Синельниківській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 10.06.2020 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ст.70,71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.08.2020 вирок змінено, виключено подвійне призначення покарання за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України та вважається засудженим за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 07.04.2020, кінець строку 07.05.2024,-

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація ДУ «Синельниківська ВК (№94)» звернулась до суду з клопотанням, погодженим зі спостережною комісією при Синельниківській райдержадміністрації, про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , в якому зазначає, що відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони, на теперішній час не працевлаштований на виробництві установи, але залучається до робіт з благоустрою установи. Заохочень має 3, стягнень має 1. Приймає участь у програмі диференційованого впливу. Етапи програми виконує систематично та самостійно. Провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, розкаюється у вчиненому злочину. Питання реєстрації вирішено позитивно. Позовів не має. Таким чином, вважають, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення та до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.

Представник адміністрації ДУ «Синельниківська ВК (№94)» в судовому засіданні клопотання підтримав.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував та вважав умовно-дострокове звільнення засудженого є передчасним, оскільки він не довів своє виправлення та має виконавчі листи про стягнення коштів, які не погашені.

Суд, заслухавши засудженого, представника адміністрації СВК-94, думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вирокомКіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2020, яким він засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ст.70,71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.08.2020 вирок змінено, виключено подвійне призначення покарання за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України та вважається засудженим за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 07.04.2020, кінець строку 07.05.2024. Станом на 27.12.2022 відбув 2/3 строку покарання.

Станом на 28.02.2023 невідбута частина покарання становить 1р. 2 м.9 днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Таким чином, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС №12 ОСОБА_6 , за час перебування в УВП №4 м. Дніпро засуджений ОСОБА_5 до праці не залучався по не залежним від нього причинам. До СВК-94 прибув 16.09.2020. За час відбування покарання у вказаній установі характеризується позитивно. На теперішній час не працевлаштований, але залучається до робіт з благоустрою установи, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу, етапи програми виконує систематично та самостійно, має 3 заохочення від 01.02.2022, 23.05.2022 та 19.10.2022, та одне стягнення 07.09.2021- 3 доби ДІЗО. Відповідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення ризик оцінюється як середній.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_5 неодноразово засуджувався за вчинення злочинів проти власності, а також за злочин проти правосуддя, відбував покарання у виді позбавлення волі, при цьому, як було встановлено у судовому засідання до нього вже два раз застосовувалося умовно-дострокове звільнення від покарання. Слід також зауважити, що згідно інформації з Єдиного реєстру боржників, засуджений має виконавчі листи, за якими жодних виплат не здійснювалося. На даний час засуджений не працевлаштований, хоча протипоказань за станом здоров`я не має. Пояснити, з яких причин засуджений не працевлаштований, ні представник адміністрації установи, ні сам засуджений не змогли.

Відповідно до ч.2 ст.118 КВК України засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості.

Як пояснив засуджений, йому було відомо про наявність виконавчих проваджень, жодних відрахувань ним не було здійснено.

При вирішенні питання про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому, та вважає, що дотримання правил внутрішнього розпорядку і залучення до робіт з благоустрою території установи є обов`язком засудженого та зазначає, що наявність кількох заохочень не може свідчити про безумовне виправлення засудженого ОСОБА_5 .

Враховуючи поведінку засудженого за весь час його перебування в установах виконання покарань, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 є передчасним та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)», узгодженого з головою спостережної комісії при Синельниківській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим в той же строк та в тому ж порядку з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1