справа № 399/133/21
провадження № 1-кп/399/6/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження №0000005 від 03.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, українця, освіта професійно - технічна, одружений, офіційно не працюючий, не маючий на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, без реєстрації місця проживання, проживаючого в с. Кам`яні Потоки, Кременчуцького району, Полтавської області, який перебуває в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)», раніше судимого: 1) 17.02.1995 року Автозаводським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ст. 42 ч.2 та ч.3 ст. 140 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі, звільнений 31.01.1997 року по строку відбування покарання; 2) 31.01.2001 року Автозаводським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ст. 42, ч.2 ст. 140, ч.1 ст. 145, ч.2 ст. 215-3 КК України (1960 року) до 2 років 7 місяців 17 днів позбавлення волі, звільнений із зали суду під підписку, як фактично відбувший строк покарання; 3) 26.03.2002 року Автозаводським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ч.3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 06.05.2006 року по строку відбування покарання; 4) 18.05.2010 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст. 70 ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 28.10.2014 року по строку відбування покарання; 5) 20.02.2015 року Октябирським районним судом м. Полтави за ст. 396 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі; 6) 23.03.2017 року Октябирським районним судом м. Полтави за ч. 5 ст. 185, ст. 69, ч.4 ст. 187, ст. 69, ч.3 ст.28, ч.1 ст.353, ч.3 ст.28, ч.3 ст. 357, ч.3 ст.186, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.70, ст.72 КК України до позбавлення волі строком на 6 років 1 місяць з конфіскацією всього особистого майна; 7) 07.04.2017 року Октябирським районним судом м. Полтави за ст. 396 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ч.4 ст. 70 КК України частково приєднаний вирок Октябирського районного суду м. Полтави від 23.03.2017 року за ч.5 ст. 185, ст. 69, ч.4 ст. 187, ст. 69, ч.3, ст. 28, ч.1 ст. 353, ч.3 ст.28, ч.3 ст. 357, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.70, ст. 72 КК України; 8) 20.10.2022 рокуКрюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч.ч.3, 4 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; 9) 21.12.2022 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_6

встановив:

02.02.2021 року, у вечірній час, ОСОБА_3 , перебував у приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_7 , де у ОСОБА_3 виник умисел направлений на таємне викрадення майна та грошових коштів належних ОСОБА_7 з приміщення будинку останнього.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна належного ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , скориставшись тим, що його дії непомітні потерпілому та іншим особам, які відпочивали в приміщенні кімнати спальні, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав 2350 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долару США станом на 02.02.2021 року становить 2806,03 за 100 доларів США, 1950 євро, що за офіційним курсом гривні до євро станом на 02.02.2021 року становить 3390,39 грн. за 100 євро. Продовжуючи свої злочинні дії, які були обєднанні єдиним умислом ОСОБА_3 знаходячись в приміщенні кімнати кухні непомітно для потерпілого ОСОБА_7 та інших осіб, які відпочивали в кімнаті спальні, повторно таємно викрав 12000 гривень та мобільний телефон марки "Huawei" моделі "STK-LX1", вартістю з урахуванням зносу 4665,57 грн., які належні ОСОБА_7 , після чого з викраденим зник з місяця вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 було спричинено значну матеріальну шкоду на загальну суму 148719,88 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 повторно таємно викрав чуже майно, чим завдав значної шкоди потерпілому, вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу та порядку дослідження доказів, враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та не оспорював фактичних обставин вчинення злочину, які викладені в обвинувальному акті, інші учасники судового процесу також не оспорювали фактичних обставин справи та не заперечували щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд в судовому засіданні на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. З огляду на зазначене, судом ухвалено наступний обсяг та порядок дослідження доказів - допит обвинуваченого, дослідження характеризуючих даних щодо обвинуваченого, дослідження документів щодо речових доказів та судових витрат.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що йому обвинувачення зрозуміле, фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення не оспорював, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, суду пояснив, що дійсно з потерпілим у нього були виключно робочі відносини, 02.02.2021 року разом приїхали у с. Попівку, потерпілий попросив його, щоб допоміг йому по роботі за оплату, в свою чергу, обвинуавчений мав скрутне матеріальне становище, тому погодився. Гарно повечеряли, обвинувачений заснув у потерпілого, зранку взяв сумочку, а там виявилася чимала сума грошей - євро, долари та гривні, і взяв телефон та залишив місце проживання потерпілого. Зазначив, що гроші та телефон були вилучені у нього працівниками поліції в квартирі в м. Кременчук. Зазначив, що засуджує свої дії, щиро кається, розуміє неправомірність своїх дій, попросив вибачення у потерпіолої сторони.

Ухвалою суду від 25.01.2023 року залучено в якості потерпілої особи у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 .

10.02.2023 року від потерпілої надійшла заява в якій остання просила розгляд справи проводити без її участі, цивільний позов подавати не буде.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними по справі доказами, які у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обвинувачений визнав та з якими погодився в повному об`ємі.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, оскільки повторно таємно викрав чуже майно, чим завдав значної шкоди потерпілому, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Нормами ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин.

Обставиною що пом`якшує відповідальність обвинуваченого, згідно вимог ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, згідно вимог ст. 67 КК України не встановлено.

Обвинувачений раніше судимий, у тому числі, за злочини проти власності, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, непрацюючий, одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває. Пповністю визнав свою вину у вчиненому злочині та щиро розкаявся у вчиненому.

Згідно з висновками викладеними в досудовій доповіді Онуфріївського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , взявши до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення ним повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, в разі доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення за даним обвинуваченням, застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Тому, враховуючи вищезазначені обставини в сукупності, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім.

Таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та профілактики вчинення нових злочинів.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що 20.10.2022 року ОСОБА_3 був засуджений вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області за ч.ч. 3, 4 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. Початок строку відбування покарання ухвалено обчислювати з 20.10.2022 року. Обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін, зараховано в строк відбування покарання термін перебування під вартою з 15.09.2022 по 19.10.2022 включно. Вирок набрав законної сили 13.12.2022 року.

Відповідно до вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 21.12.2022 року, який набрав законної сили 23.01.2023 року,ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_3 призначено остаточну міру покарання шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Глобинського районний суд Полтавської області від 21.12.2022 року більш суворим призначеним вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20.10.2022 року, та ухвалено вважати засудженим ОСОБА_3 до 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з часу взяття під варту, тобто з 15.09.2022 року.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання застосувати ч.4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Судові витрати у справі відсутні.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської област від 08.02.2021 року накладено арешт на майно та заборонено власнику майна та іншим особам розпоряджатися вказаним майном.

Згідно з ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи зазначену норму закону та встановлені судом фактичні обставини справи суд приходить висновку про скасування арешту майна.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим покаранням призначеним вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 21.12.2022 року, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ня, покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою взявши під варту з зали суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу взяття під варту, тобто з 15.09.2022 року.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Судові витрати у справі відсутні.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.02.2021 року у справі № 398/699/21 провадження 1-кс/398/122/21 та дозволити власнику майна розпоряджатися вказаним майном.

Речовий доказ автомобіль марки "Mersedes-Benz" моделі "108 D", номер шасі " НОМЕР_1 ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору повернутий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 - залишити власнику.

Речовий доказ недопалок з-під сигарети "Прилуки" знищити.

Речовий доказ гаманець зеленого кольору та гаманець фіолетового кольору здані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області повернути власникам.

Речовий доказ собака жіночої статті породи стафордшир тер`єр, що має хутро білого кольору із плямами коричневого кольору та відкликається на кличку "Беррі" повернута на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 - залишити власнику.

Речовий доказ DVD-R диск марки "Q-fiz" сірого кольору об`ємом 4.7 GB на якому знаходиться відеозапис проникнення до квартири АДРЕСА_2 , яка належна ОСОБА_9 , в якій тимчасово проживає ОСОБА_3 знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ мобільний телефон марки "Huawei" моделі "STK-LX1" IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , 23 купюри номіналом 100 доларів США, номери: СВ525640866, НL48796832D, MB63379310D, KC48554182C, LG05501467A, KB97391441D, HB07658410B, HB41626541B, AC63144657B, KB70349239C, LG37835923D, LL44330521A, LB57558112H, LE06561679D, LG55938105E, LL93491686E, ML56991757D, LE82390527E, LE78822512E, LK13824623C, KB42203391E, HG07388675C, BB10183257B та одна купюра номіналом 50 доларів США, номер АК75554085А, 39 купюр номіналом 50 євро, номери: RA, S2, S2, X1, P6, X8, X7, P8, S2, X1, WB, VA, UD, EB, PB, WB, ZB, WB, SB, SS, PC, PB, PB, SC, SD, ZC, PB2, PB, WA, SB, EA, WA, ZD, VB, PB, VA, RB, VA, UA, повернуті на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_7 - залишити власнику.

Речовий доказ DVD-R диск марки "esperanza" білого кольору об`ємом 4.7 GB на якому перебуває відеозапис слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349, ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Онуфріївського районного

суду Кіровоградської області ОСОБА_1