У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000808 від 03.04.2022 р., відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт, затверджений 19.09.2022 р. прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України.

У судовому засіданні, що відбувалось 22.11.2022 р., було розпочато судовий розгляд, оголошено обвинувальний акт, встановлено обсяг та порядок дослідження доказів у кримінальному провадженні.

Від прокурора до суду надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_4 строком на два місяці, із забороною залишати місце свого проживання з 20:00 год. до 07:00 год. наступної доби, та із дотриманням обов`язків, визначених ухвалою від 29.09.2022 р. Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, а саме у злісному невиконанні батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку констатовано 02.04.2022 р. за адресою АДРЕСА_2 (приміщення автомийки). Зазначається про продовження існування ризиків, що обвинувачена ОСОБА_4 може переховуватись від суду, впливати на свідків з метою зміни останніми своїх показів, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисника адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, та просили застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід. Зазначили, що обвинувачена не має наміру переховуватись від суду чи іншим чином перешкоджати розгляду вказаного кримінального провадження.

Розглянувши клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заслухавши думки учасників кримінального провадження з приводу поданого прокурором клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, судом на виконання ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу було встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, а саме у злісному невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України.

Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження обставини продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлених ухвалою суду від 29.09.2022 р.

Зокрема, продовжують існувати ризики того, що обвинувачена ОСОБА_4 може переховування від суду; незаконно впливати на свідків, інших учасників у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ст. 166 КК України, за вчинення якого обвинуваченій може загрожувати покарання у виді обмеження волі на строк від двох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути їй призначено судом у випадку визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, обвинувачена може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду. Крім того, обвинуваченій ОСОБА_4 в порядку ст. 290 КПК України були пред`явлені матеріали кримінального провадження, у зв`язку із чим їй стали відомі анкетні відомості свідків у даному кримінальному провадженні, що свідчить про існування ризику протиправного впливу на свідків з метою зміни останніми своїх показів, наданих на стадії досудового розслідування.

Судом також, враховано, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, в силу ст. 89 КК України не судима, позбавлена батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей, офіційно не працевлаштована, що у своїй сукупності вказує на наявність ризику вчинення нового кримінального правопорушення з боку обвинуваченої ОСОБА_4 .

При розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, судом враховано особу обвинуваченої, яка не судима в силу ст. 89 КК України, незаміжня, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштована, має постійне зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання прокурора, та про наявність підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 60 днів, тобто до 20 січня 2023 року включно, із забороною обвинуваченій залишати місце свого проживання, а саме житлову квартиру АДРЕСА_3 , у час доби з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 29.09.2022 р., на строк 60 днів, тобто до 20 січня 2023 року включно:

-не залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 у час доби з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, без дозволу прокурора або суду;

-прибувати за першою вимогою до прокурора та до суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-докласти зусиль до пошуку роботи;

-здати на зберігання до Солом`янської окружної прокуратури міста Києва свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

-утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, визначити до 20 січня 2023 року включно.

Роз`яснити обвинуваченій, що у випадку необхідності залишити житло, вона повинна отримати відповідний дозвіл прокурора або суду. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання прокурором щодо його зміні на іншій, більш суворий.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1