КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1680/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року задоволено частково клопотання прокурора групи прокурорів першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідування та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000748 від 08 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 110-2 КК України

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000748 від 08 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 110-2 КК України, а саме:

- 100% корпоративних прав (на загальну суму 4 381 200 грн) українського ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» (), які належать ОСОБА_16, у розмірі (100%);

- квартиру, що розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, проспект Гагаріна, будинок 101д, кв. 4, яка на праві приватної власності належить ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ»;

- грошові кошти із забороною розпоряджатися вказаними грошовими коштами, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, що знаходяться на рахунках ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» (): НОМЕР_1 (13 грудня 2018 року, долар США), НОМЕР_2 (15 жовтня 2019 року, долар США), НОМЕР_2 (15 жовтня 2019 року, Українська гривня), НОМЕР_1 (13 грудня 2018 року, Українська гривня), відкритих в АТ «Альфа-банк» у м. Києві та рахунку НОМЕР_3 (24 грудня 2014 року, Українська гривня), відкритому в Казначействі України.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» - адвокат ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року та її скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000748 про арешт майна ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ».

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувану ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику ОСОБА_8 , представника чи директора ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ», власниці корпоративних прав громадянки Естонії - ОСОБА_16 або її представника.

Слідчий суддя при розгляді справи взагалі не зважив на те, що в результаті накладення арешту на майно порушуються законні права третіх осіб (власниці корпоративних прав Рейнсоо Єлени та ТОВ «Фірми РОДОС»), які жодним чином не пов`язані з ОСОБА_8 та не мають жодного відношення до кримінального провадження, в рамках якого накладений даний арешт.

Апелянт вказує на те, що майно, на яке було накладено арешт не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

При винесенні ухвали слідчим суддею не зазначено, які саме сліди вчинення злочину могли залишитись на грошових коштах, що знаходяться в безготівковій формі у банку, та чи можна взагалі їх використовувати як речовий доказ у кримінальному провадженні. Згідно норм Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банківський рахунок використовується лише для обліку грошових коштів, а не їх фактичного зберігання. Тобто банківський рахунок містить лише числові відомості про кількість грошових коштів, що свідчить про неможливість використання їх як доказу у межах кримінального провадження. Отже, грошові кошти на банківському рахунку не відповідають обов`язковій ознаці, передбаченій для речового доказу, а саме матеріальності. Також, в силу своєї природи вони не можуть зберегти на собі сліди або відомості про обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також апелянт зазначає, що слід визнати необґрунтованими вимоги клопотання в частині накладення арешту на корпоративні права, оскільки надані слідчому судді докази належності 100% таких прав ОСОБА_8 , не відповідає дійсності. Фактично бенефіціарним власником ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» на 100% є ОСОБА_9 , яка з причин воєнних дій на території України не внесла своєчасно зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що пов`язані зі зміною бенефіціарного власника.

Таким чином, при вирішенні питання про накладення арешту на корпоративні права ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ», були порушені права його єдиного учасника та бенефіціарного власника - громадянки Естонії Рейнсоо Єлени.

Крім того апелянт зазначає, що в ухвалі слідчого судді від 23.12.2022 року міститься посилання на постанову прокурора у кримінальному провадженні від 16.12.2022 року про визнання квартири речовим доказом у кримінальному провадженні, але а ні в клопотанні прокурора, а ні в ухвалі не визначено, які саме підстави або розумні підозри дозволяють вважати, що нерухоме майно (квартира) є речовим доказом кримінального правопорушення та яким саме критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, воно відповідає.

Апелянт звертає увагу на те, що 05.11.2021 р. квартира АДРЕСА_1 вибула із власності ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ», оскільки разом з іншим нерухомим майном була передана в статутний капітал ТОВ «ФІРМА РОДОС» (), що підтверджується Актом приймання-передачі нерухомого майна у статутний капітал ТОВ «ФІРМА РОДОС» від 05.11.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрованого в реєстрі за №2843, 2844.

Таким чином, власником вказаної квартири є ТОВ «ФІРМА РОДОС», яке не має у цьому кримінальному провадженні будь-якого процесуального статусу, але порушено гарантовані законом права власника.

Протягом багатьох років ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» здійснює господарську діяльність на території України, має довгострокові договірні відносини з резидентами України.

Однак всупереч ст. 173 КПК України слідчий суддя при накладенні арешту на майно ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» не оцінив розумність і співрозмірність такого арешту та його наслідки, як для ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ», які надмірно обмежують його правомірну підприємницьку діяльність, так і для третіх осіб (його контрагентів).

На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала ухвалена слідчим суддею без виклику представників ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ», Товариство не отримувало копії даної ухвали від суду, а ні наручно, а ні поштою за місцем своєї реєстрації: м. Дніпро, вулиця Павла Нірінберга, 10. ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» дізналося про існування даної ухвали про арешт його майна лише 17.02.2023 року, коли отримало від АТ «АЛЬФА БАНК» копію зазначеної ухвали й побачило, що на його безготівкові кошти, корпоративні права та інше майно накладений арешт.

В судове засідання представник ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» - адвокат ОСОБА_6 , не з`явилася про дату та час судового розгляду була повідомлена завчасно та належним чином.

З урахуванням зазначеного, думки прокурора з приводу можливості продовження судового розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року,у відсутність представника ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» - адвоката ОСОБА_6 , який вважав за можливе провести судовий розгляду у відсутність представника, яка належним чином була повідомлена про судове засідання. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 та ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе провести судовий розгляд апеляційної скарги представника ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» - адвоката ОСОБА_6 , у її відсутності.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що після розгляду апеляційної скарги по суті на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року, було передано клопотання представника ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» - адвоката ОСОБА_6 , про відкладення судового розгляду, про існування якого на момент розгляду вказаної апеляційної скарги колегії суддів не було відомо.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги представника ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» - адвоката ОСОБА_6 та вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги представника ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» - адвоката ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без повідомлення ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ», матеріали справи не містять відомостей про направлення копії оскаржуваної ухвали ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ». Однак, як зазначає апелянт, що ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» дізналося про існування даної ухвали про арешт його майна лише 17.02.2023 року, коли отримало від АТ «АЛЬФА БАНК» копію зазначеної ухвали й побачило, що на його безготівкові кошти, корпоративні права та інше майно накладений арешт.

Колегією суддів за результатом розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження оскаржуваної ухвали, встановлено, що іншої інформації матеріали справи не містять, а тому колегія суддів вважає, з урахуванням вище викладеного, за необхідне задовольнити вказане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000748 від 08 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 110-2 КК України, за фактом фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що в період часу з 2014 року по сьогоднішній день громадянин України ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з представниками окупаційної влади на тимчасово окупованій російською федерацією території АР Крим, організував та здійснює фактичний контроль протиправної схеми з фінансування дій окупаційної влади, в тому числі дій з підтримки збройних сил російської федерації, що вчиняються з метою зміни меж території України та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом фактичного контролю господарської діяльності та активів ТОВ «ДНІПРОМЕТАЛСЕРВІСГРУП» (), яке здійснює підприємницьку діяльність на тимчасово окупованій території АР Крим, а також інших суб`єктів господарювання. При цьому, ТОВ «ДНІПРОМЕТАЛСЕРВІСГРУП» () має фінансово-господарські відносини з ГК «РОСТЕХ» щодо будівництва військових катерів для потреб зс рф.

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_8 у 2014 році, відразу після анексії росією Криму, почав активно вести господарську діяльність на окупованій території та фінансування так званих органів влади Республіки Крим, шляхом сплати податків та зборів окупаційній владі.

Згідно відомостей у відкритому інтернет ресурсі «ЗАЧЕТНЬІЙБИЗНЕС» (всероссийская система данных о компаниях и бизнесе), за посиланням https://zachestnyibiznes.ru, за 2021 рік ООО НПО «МЕТАЛЛ СЕРВИС ГРУППА», ОДРН 373 ІНПП КПВ 920101001 ЄДРПО 00374686, дата реєстрації 3 березня 2006 року, директор ОСОБА_11 , засновник з 16 січня 2015 року являється Компанія «ECONEW HOLDING S.A.». В свою чергу ООО «МЕТАЛЛ СЕРВИС ГРУППА» сплаченоподатків до бюджету рф на загальну суму 4 260 327 рос. руб., щопідтверджується протоколом огляду вказаного інтернет ресурсу.

Кінцевим беніфеціарним власником компанії «ECONEW HOLDING S.A.»(країна Люксембург, реєстраційний номер В147911, адреса: бульвар Руаяль, 25В, L-2449), є ОСОБА_12 та ОСОБА_8 .

Крім того, встановлено що між ООО «МЕТАЛЛ СЕРВИС ГРУППА» та ОАО «Центр Судоремонта «Звездочка» ІНПП КПВ 920343001 ЄДРПО 00394097 (як замовником) було укладено Договір №876-520/172 від05.08.2016, щодо закупки виготовлення деталей укріплюючого набору для корпусів понтонів, сума Договору становить 1 150 000,59 російських рублів.

В ході огляду інтернет ресурсу також встановлено, що ОАО «Центр Судоремонта «Звездочка» є підприємством, яке займається ремонтом та переобладнанням підводних човнів і надводних човнів рф.

Вказане підтверджується відомостями на сайті держзакупок рф, та вказує на те що господарська діяльність, яку веде ОСОБА_8 на територіїокупованого Криму забезпечує діяльність збройних сил російської федерації.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_8 може вчиняти фінансування агресивної війни з Україною, з метою зміни меж території та державного кордону України, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 110-2 КК України.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 повідомив, що ОСОБА_8 має на території України ряд суб`єктів господарської діяльності, які активно працюють та з доходів яких останній отримує грошові винагороди у вигляді дивідендів як кінцевий беніфенціарний власник та які в подальшому використовує, для фінансування своїх суб`єктів господарської діяльності на території рф та території тимчасово окупованої АР Крим.

Крім того, свідок повідомив, що ОСОБА_8 при веденні бізнесу на території України неодноразово хвалився своїми бізнес зв`язками з російськими бізнесменами, в тому числі і відомим представником окупаційної влади в АР Крим ОСОБА_14 , з яким на даний час має спільну частку в ООО «МЕТАЛЛ СЕРВИС ГРУППА».

При цьому встановлено, що на території України діє група компаній об`єднаних кінцевим бенефіціарним власником ОСОБА_8 , серед яких ТОВ "НВКФ ІНБУДТЕХ" ().

На виконання доручення слідчого у вказаному кримінальному провадженні, отримані матеріали оперативно-розшукової діяльності ГВ «Д» УЗНД ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, відповідно до яких встановлено, що активи, рухоме та нерухоме майно, корпоративні права, цінні папери, інші об`єкти права власності, які використовуються, використовувались або можуть використовуватись Російською Федерацією та її представниками для підготовки, планування та ведення агресивної війни проти України, а також відомості про використання грошових коштів, отриманих від здійснення на території України фінансово-господарської діяльності юридичних осіб, підконтрольних Російській Федерації чи її громадянам, для фінансування діяльності на території України диверсійно-розвідувальних груп, з метою ослаблення України.

Зокрема, встановлено причетність до такої діяльності ТОВ "НВКФ ІНБУДТЕХ", кінцевим бенефіціарним власником якої є ОСОБА_8 .

З метою ведення фінансово-господарської діяльності підприємством відкрито наступні розрахункові рахунки: НОМЕР_1 в АТ «Альфа-банк» у м. Києві (13 грудня 2018 року, долар США), НОМЕР_2 в АТ «Альфа-банк» у м. Києві 15 жовтня 2019 року, (долар США), НОМЕР_2 в АТ «Альфа-банк» у м. Києві (15 жовтня 2019 року, Українська гривня), НОМЕР_1 в АТ «Альфа-банк» у м. Києві (13 грудня 2018 року, Українська гривня), UA0094954 в Казначействі України (24 грудня 2014 року, Українська гривня).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру засновником ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» є ОСОБА_8 з відсотком частки статутного капіталу в юридичній особі - 29%.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» має у приватній власності наступне нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

21.12.2022 прокурор групи прокурорів першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідування та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000748 від 08 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110-2 КК України, а саме:

- 100% корпоративних прав (на загальну суму 4 381 200 грн) українського ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» (), які належать ОСОБА_16, у розмірі (100%);

- квартиру, що розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, проспект Гагаріна, будинок 101д, кв. 4, яка на праві приватної власності належить ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ»;

- грошові кошти із забороною розпоряджатися вказаними грошовими коштами, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, що знаходяться на рахунках ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» (): НОМЕР_1 (13 грудня 2018 року, долар США), НОМЕР_2 (15 жовтня 2019 року, долар США), НОМЕР_2 (15 жовтня 2019 року, Українська гривня), НОМЕР_1 (13 грудня 2018 року, Українська гривня), відкритих в АТ «Альфа-банк» у м. Києві та рахунку НОМЕР_3 (24 грудня 2014 року, Українська гривня), відкритому в Казначействі України.

Та заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію змін (інші дії), пов`язаних зі зміною корпоративних прав (часток) у статутному капіталі зазначених юридичних (фізичних) осіб.

Зі змісту клопотання вбачається, що сторона обвинувачення на обґрунтування вимог даного клопотання послалась на те, що виходячи із потреб досудового розслідування, а також враховуючи те, що зазначені корпоративні права, грошові кошти на рахунках, а також нерухоме майно можуть бути відчужені особами, які безпосередньо приймають участь у підготовці, плануванні та веденні агресивної війни проти України, внаслідок укладення незаконних правочинів, виникла необхідність у накладенні арешту на них.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Необхідність арешту майна, в даному випадку, зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі, чи перешкоджатиме встановленню істини та всіх обставин кримінального правопорушення, що відповідно до статті 91 КПК України є обов`язком слідчого та прокурора, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене, чи використане на шкоду інтересам України.

Крім того, зазначені корпоративні права, цінні папери (акції), грошові кошти та об`єкти нерухомого майна є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, так як на даний час використовуються фактичними власниками українського підприємства ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» для підготовки, планування та ведення агресивної війни проти України, зокрема, шляхом проведення комплексу зовнішньополітичних і економічних дій, що спрямовані на захист національних (державних) комерційних інтересів російської федерації, а також мають на меті поширення її політичного та економічного впливу, при цьому сприяють збройній агресії російської федерації проти України, оскільки отримані від комерційної діяльності цієї корпорації прибутки рф використовує для фінансування своїх збройних сил, закупівлю запасних частин та деталей до військової техніки, фінансування діяльності на території України диверсійно-розвідувальних груп, терористичних організацій т.зв. «ДНР», «ЛНР», фінансування політичних партій, зокрема, у країнах Європи, які проводять антиукраїнську політику.

У зв`язку з чим, постановою слідчого від 16 грудня 2022 року зазначені корпоративні права, цінні папери (акції), грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках та об`єкти нерухомого майна визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження в органу досудового розслідування є підстави вважати, що вказані корпоративні права, цінні папери та об`єкти нерухомого майна можуть бути відчужені стороннім (підставним) особам, що не дасть можливість встановити його фактичну належність під час вирішення справи по суті в суді. Незастосування арешту на вказане майно в частині заборони його відчужувати та розпоряджатися перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні та необхідне для припинення кримінального правопорушення.

Викладені факти вказують про неможливість іншими способами не пов`язаними із накладенням арешту на майно довести обставини, які передбачається довести в ході досудового розслідування.

Тому, є обґрунтована необхідність у обмеженні прав власників щодо розпорядження та відчуження зазначених корпоративних прав, грошових коштів, що знаходяться на розрахункових рахунках та об`єктів нерухомого майна ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ».

Враховуючи викладене, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначені корпоративні права, цінні папери (акції), грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках та об`єкти нерухомого майна українського ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ».

23.12.2023 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено частково та накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000748 від 08 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110-2 КК України, а саме:

- 100% корпоративних прав (на загальну суму 4 381 200 грн) українського ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» (), які належать ОСОБА_16, у розмірі (100%);

- квартиру, що розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, проспект Гагаріна, будинок 101д, кв. 4, яка на праві приватної власності належить ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ»;

- грошові кошти із забороною розпоряджатися вказаними грошовими коштами, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, що знаходяться на рахунках ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» (): НОМЕР_1 (13 грудня 2018 року, долар США), НОМЕР_2 (15 жовтня 2019 року, долар США), НОМЕР_2 (15 жовтня 2019 року, Українська гривня), НОМЕР_1 (13 грудня 2018 року, Українська гривня), відкритих в АТ «Альфа-банк» у м. Києві та рахунку НОМЕР_3 (24 грудня 2014 року, Українська гривня), відкритому в Казначействі України.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя встановив, що прокурором доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що зазначені вище корпоративні права, грошові кошти на розрахункових рахунках та об`єкти нерухомого майна є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, а отже вони відповідають ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України, що згідно з частиною третьою статті 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Що стосується вирішення клопотання в частині заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію змін (інші дії), пов`язаних зі зміною корпоративних прав (часток) у статутному капіталі зазначених юридичних (фізичних) осіб, то слідчий суддя встановив, що воно задоволенню не підлягає, оскільки така заборона виходить за межі повноважень слідчого судді під час вирішення питання про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме на кошти, які знаходяться на вище вказаних банківських рахунках, корпоративні права та квартиру, з тих підстав, що вони у встановленому законом порядку визнані речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, з урахуванням обставин кримінального провадження № 0000748 від 08 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 110-2 КК України.

Як убачається зі зміступостанови слідчого в ОВС 1 відділу СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_15 від 16.12.2022 про визнання речовим доказом у даному кримінальному провадженні грошових коштів, які знаходяться на рахунках ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» (): НОМЕР_1 (13 грудня 2018 року, долар США), НОМЕР_2 (15 жовтня 2019 року, долар США), НОМЕР_2 (15 жовтня 2019 року, Українська гривня), НОМЕР_1 (13 грудня 2018 року, Українська гривня), відкритих в АТ «Альфа-банк» у м. Києві та рахунку НОМЕР_3 (24 грудня 2014 року, Українська гривня), відкритому в Казначействі України, 100% корпоративних прав (на загальну суму 4 381 200 грн) українського ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» (), які належать ОСОБА_16, у розмірі (100%); квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ», вона містить відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність грошових котів, корпоративних прав та нерухомого майна, ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що зазначені вище корпоративні права, грошові кошти на розрахункових рахунках та об`єкти нерухомого майна є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, а отже вони відповідають ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України, що згідно з частиною третьою статті 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження, а тому слідчим суддею арешт накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, всупереч доводам апелянта.

Доводи апеляційної скарги щодо не повідомлення про розгляд клопотання про арешт майна, а тому судом порушено вимоги ст. 172 КПК України, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Слідчим суддею встановлено, що вказане майно, а саме грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» (): НОМЕР_1 (13 грудня 2018 року, долар США), НОМЕР_2 (15 жовтня 2019 року, долар США), НОМЕР_2 (15 жовтня 2019 року, Українська гривня), НОМЕР_1 (13 грудня 2018 року, Українська гривня), відкритих в АТ «Альфа-банк» у м. Києві та рахунку НОМЕР_3 (24 грудня 2014 року, Українська гривня), відкритому в Казначействі України, 100% корпоративних прав (на загальну суму 4 381 200 грн) українського ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» (), які належать ОСОБА_16, у розмірі (100%); квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ», за матеріалами клопотання прокурора можуть мати безпосереднє відношення до обставин кримінального провадження № 0000748 від 08 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 110-2 КК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи всі обставини в їх сукупності, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються - арешт та метою, яку прагнуть досягти - збереження речових доказів, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування може призвести до незворотних наслідків.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Всі інші підстави з яких апелянт вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, не є безумовними підставами для її скасування.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК Україниарешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» - адвокату ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ТОВ «НВКФ ІНБУДТЕХ» - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4