Справа № 953/11/23
Провадження № 1-кс/953/204/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

за участю прокурора - ОСОБА_2

підозрюваного - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 02 січня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, працюючого оператором заправки "А-ГАЗ", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 , у якому слідчий СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_6 просить обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , в межах строку досудового розслідування, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харівський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

I. Зміст поданого клопотання

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 02 січня 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 січня 2023 року близько 14.30 ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходилися за місцем проживання останнього в квартирі АДРЕСА_3 .

Під час вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , виник конфлікт, в ході якого у нього виник прямий умисел, спрямований на умисне вбивство останнього, тобто умисне протиправне заподіяння йому смерті.

З метою реалізації своїх злочинних дій, спрямованих на протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_3 схопив зі стола кухонний ніж та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 , свідомо допускаючи й бажаючи настання таких, наніс один удар в область шиї потерпілому, заподіявши йому непроникаюче різане поранення передньої поверхні шиї з надсічення щитовидного хряща.

Однак ОСОБА_3 свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_7 , не довів до кінця із причин, що не залежать від його волі, оскільки конфлікт був припинений свідком ОСОБА_8 , який викликав швидку медичну допомогу та потерпілому ОСОБА_7 була надана своєчасна допомога.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

03 січня 2023 року ОСОБА_3 , згідно вимог ст.ст. 42, 276-278 КПК України, вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 02 січня 2023 року, в ході якого виявлено три кухонні ножі з нашаруванням речовини бурого кольору та змиви речовини бурого кольору; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України від 02 січня 2023 року, в ході якого у ОСОБА_3 вилучений одяг зі слідами речовини бурого кольору; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , в ході якого він пояснив, що став очевидцем нанесення удару ОСОБА_3 ножом по горлу ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , в ході якого він пояснив про обставини вживання спиртних напоїв з ОСОБА_3 та щодо обставин знаходження у нього дома.

На даний час у органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знаходячись на свободі незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними своїх свідчень і спробувати таким чином ввести орган досудового розслідування та суд в оману з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий вказує, що зазначені ризики підтверджуються тим, що підозрюваний ОСОБА_3 вчиниво собливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років; підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватися від органу досудового розслідування, усвідомлюючи те, що за злочин, у вчиненні якого він підозрюється, йому вірогідніше всього буде призначене покарання у виді реального позбавлення волі; підозрюваний ОСОБА_3 ніде не працює на території України, а відповідно не має постійних джерел доходу і законних засобів до існування; виконуючи вимоги ст. 23 КПК України, суд буде безпосередньо допитувати всіх свідків та потерпілого, анкетні дані яких відомі підозрюваному, оскільки він буде ознайомлюватись із матеріалами провадження та знати місце роботи та проживання цих осіб, а отже ОСОБА_3 може вчинити спроби неправомірного впливу на потерпілого та свідків з метою надання необхідних для нього показань, оскільки тривалий час перебуває з ними у дружніх відносинах.

Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_3 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та наявність вказаних ризиків.

II. Позиція учасників у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, яке просив задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати відносно нього домашній арешт, який полягає в забороні залишати житло цілодобово, зазначивши, що усвідомлює тяжкість скоєного, неприязних відносин до потерпілого не має.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував та також просив обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказавши, що підзахисний наніс потерпілому одне непроникаюче пошкодження, яке, можливо, не є тяжким. Пояснив, що ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_7 знайомі понад двадцять років, останній претензій до підзахисного не має. Також вказав, що ОСОБА_3 раніше не судимий, є колишнім працівником поліції, отже єдиною підставою для звернення слідчого з вказаним клопотанням є кваліфікація дій підзахисного.

III. Мотиви та оцінка слідчого судді

1. Щодо підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При цьому, ч. 3 ст. 183 КПК України визначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, у розмірі достатньому для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 вказаної статті. В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 вказаної статті..

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З аналізу зазначених вище норм законодавства можна підсумувати, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчому судді необхідно перевірити: (1) чи набула особа статусу підозрюваної; (2) чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні такою особою кримінального правопорушення; (3) чи наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України; (4) чи наявні інші обставини, які враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України; (5) чи наявні відомості на переконання того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження; (6) який розмір застави необхідно визначити як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід та які обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідно покласти на підозрюваного, у випадку внесення застави.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

1.1. Щодо набуття статусу підозрюваного

Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування можуть застосовуватися лише до підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, статус підозрюваного має, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Частиною 1 статті 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: (1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; (2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; (3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Як встановлено слідчим суддею, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, складено і підписано 03 січня 2023 року та вручено останньому 03 січня 2023 року о 15:50 годині.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_3 набув статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

1.2. Щодо наявності обґрунтованої підозри

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_3 міг вчинити інкримінований йому злочин. При цьому, важливо, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000048 від 02 січня 2023 року, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, копіями наступних документів: протоколом огляду місця події від 02 січня 2023 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України від 02 січня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 .

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_3 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним злочину за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя також враховує, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності встановлених фактів та обставин визначає лише ймовірну причетність ОСОБА_3 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

1.3. Щодо наявності ризиків

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні слідчий вказує на ризики того, що підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

1.3.1. Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Водночас, окрім врахування ступеня тяжкості кримінального правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_3 , не залишається поза увагою слідчого судді те, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Також вимоги ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та роз`яснення, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, що як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Враховуючи встановлені обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

1.3.2. Щодо ризику незаконного впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні

На думку слідчого судді, при встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потрепілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Покази потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_3 , як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю, в тому числі і дистанційно, через інших осіб, впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Наведені обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу на учасників цього кримінального провадження.

1.3.3. Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення

Слідчий суддя не погоджується із доводами сторони обвинувачення про те, що підозрюваний ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вказаний ризик не доведено ані слідчим у клопотанні, ані прокурором під час судового розгляду. Навпаки, матеріали клопотання свідчать, що підозрюваний раніше не судимий.

1.4. Щодо наявності інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, у разі визнання винуватим у вчиненні якого йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. При цьому, таке покарання може бути призначено без можливості застосування пільгових інститутів кримінального права;

- відсутність відомостей про стійкі соціальні зв`язки підозрюваного на території України - розлучений, не має малолітніх чи неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні.

1.5. Щодо можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або більш м`якого запобіжного заходу

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією підозрюваного, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме тримання під вартою, оскільки з урахуванням індивідуальних обставин підозрюваного, застосування домашнього арешту, як основного запобіжного заходу, буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення ним позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню. Домашній арешт, у тому числі який полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів комунікації, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

При цьому, слідчим суддею не встановлено законодавчих обмежень щодо застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу, оскільки п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує інтенсивність встановлених ризиків, обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторони обвинувачення може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування та з урахуванням часу фактичного затримання, а саме - по 02 березня 2023 року включно.

1.6. Щодо альтернативного запобіжного заходу

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Нормами частини 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Матеріали клопотання свідчать, що ОСОБА_3 підозрюється у злочині, вчиненому із застосуванням насильства, проте, з урахуванням особи підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, що пов`язані з застосуванням запобіжних заходів, у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок.

При цьому, в разі внесення застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

III. Висновки за результатами розгляду клопотання

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_3 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім інкримінованого злочину, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ним дій, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованих підстав для часткового задоволення клопотання слідчого та обрання відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Слід зазначити, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 197 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування на шістдесят днів, тобто по 02 березня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок, яку можливо внести на відповідний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області.

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Київського районного суду м. Харкова.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_3 вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У задоволенні клопотання у іншій його частині - відмовити.

У задоволенні клопотання підозрюваного та його захисника - відмовити.

Зобов`язати слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_3 про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали по 02 березня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений і підписаний без проголошення 06 січня 2023 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1