Провадження №1-кп/127/449/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0000505, які надійшли з Вінницької місцевої прокуратури з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_11 , 10 квітня 2019 року близько 18.30 год., перебуваючи спільно із ОСОБА_12 на кухні квартири АДРЕСА_2 , помітив у вітальні на дерев`яній полиці гаманець який на праві власності належить ОСОБА_10 , в якому знаходились: грошові кошти в сумі 724 грн., посвідчення водія та пенсійне посвідчення видані на ім`я ОСОБА_10 .. В цей час у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме зазначеного гаманця.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, покинув приміщення кухні зайшов до вітальні та користуючись тим, що ОСОБА_10 , залишився на кухні узяв в руки із дерев`яної полиці гаманець із наявними у ньому речами.

Після чого, ОСОБА_11 залишив приміщення вказаної квартири і розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 724,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 заявила клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України. Клопотання мотивоване тим, що інкримінований йому кримінальний проступок був скоєний 10 квітня 2019 року (понад три роки назад), відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, та, згідно примітки до ст. 45 КК України, корупційним правопорушенням не вважається, що, у своїй сукупності, складає низку основних умов звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Обмежень для застосування положень п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України (визначених ч.ч. 2-6 ст. 49 КК України) не існує.

Потерпілий ОСОБА_10 підтримав клопотання обвинуваченого, не заперечив проти його задоволення.

Прокурор ОСОБА_9 не заперечив проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відносно нього.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників провадження, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України, що регулює звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, у разі вчинення кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минули встановлені цією статтею строки.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК, належить до кримінальних проступків, а, отже, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК становить три роки.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 вчинений 10 квітня 2019 року, тобто понад три роки тому, вказане, з урахуванням вимог ст. 12 КК України та санкції ч.1 ст. 185 КК України, свідчить що ОСОБА_11 може бути звільнений від кримінальної відповідальності з зазначених у клопотанні підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений в судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності, не заперечував щодо закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності, суд оцінивши всі обставини у справі, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню та вважає за можливе звільнити ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 185 КК України, а кримінальне провадження щодо нього на підставі ч. 3 ст. 288 КПК України, закрити.

При цьому, обвинуваченому судом роз`яснено наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності, які ОСОБА_11 зрозумілі.

Постановою об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.09.2022 № 203/241/17 (51-4251кмо21) встановлено, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Об`єднана палата Верховного Суду виходить з наступного: процесуальні витрати - це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження. Умовно їх можна поділити на: витрати, які учасник кримінального провадження несе самостійно та витрати, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Виходячи з викладеного, стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

Проте, у висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), зазначено, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Тобто Великою Палатою Верховного Суду вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, у розділі ІХ КК України визначено правові підстави та порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, однією з яких є закінчення строків давності (ст. 49 КК).

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені цією статтею строки.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

При цьому звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що судові витрати по проведенню експертизи слід покласти на рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49 КК України, ст. 284, 285, 286, 288 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності - задоволити.

Звільнити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 185 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000505, відомості про яке внесені в Єдиний державний реєстр досудового розслідування 11 квітня 2019 року щодо ОСОБА_11 - закрити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 квітня 2019 року на грошові кошти в сумі 724 грн., а саме: одна купюра номіналом 500 грн. номер УДОЗ87625, дві купюри номіналом 200 грн. номерами КБ8054486 та КП1720543, дві купюри номіналом 10 грн. номерами ЦГ0409876 та СЖ513І399, одна купюра номіналом 2 грн. номер МГ6324906, дві купюри номіналом 1 грн. номерами ТЄ0011461, та ПА0313213. Дані грошові купюри було вилучено до спец, пакету НПУ ГСУ №1NZ3011546 з підписами понятих, спеціаліста та слідчого, які було вилучено 10.04.2019 року у гр. ОСОБА_11 скасувати.

Речові доказ, а саме: гаманець, посвідчення водія, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_10 , а також ключ від квартири та магнітний ключ. Грошові кошти в сумі 724 грн., а саме: одна купюра номіналом 500 грн. номер УДОЗ87625, дві купюри номіналом 200 грн. номерами КБ8054486 та КП1720543, дві купюри номіналом 10 грн. номерами ЦГ0409876 та СЖ5131399, одна купюра номіналом 2 грн. номер МГ6324906, дві купюри номіналом 1 грн. номерами ТЄ0011461, та ПА0313213, які були передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 - залишити останньому.

Судові витрати по проведенню експертизи покласти на рахунок Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: