Справа № 303/8281/22
У Х В А Л А
30 листопада 2022 року м. Мукачево
МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у кримінальному провадженні про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

з участю : прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000458, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, для розгляду по суті.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, складеного у відповідності з вимогами чинного кримінального процесуального законодавства.
Потерпіла підтримала позицію прокурора про необхідність призначення обвинувального акта до судового розгляду.
Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, не висловили заперечень щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що необхідно призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акта.
Також прокурор ОСОБА_4 подав до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 діб, яке мотивоване наступним.
ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у тому, що 27 травня 2022 року близько 21 години у АДРЕСА_2 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , під час якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний харакетр своїх дій, їх карність та настання суспільно

Ст. 2 із 5
небезпечних наслідків, умисно наніс останній множинні удари руками, затисненими в кулак, в область тулубу та обличчя, в подальшому не припиняючи своїх дій, повалив останню на підлогу, де продовжив наносити їй ряд ударів ногами в область тулуба та живота, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді : поєднаної тупої травми грудної клітки та черева, множинний перелом ребер зправа та зліва, розриву капсули та тканити печінки, масивної внутрішньої кровотечі, травматичного шоку, внаслідок яких ОСОБА_7 померла.
Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинили смерть потерпілого. Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповівдальність у вигляді позбавленняч волі до десяти років, тому наявні ризики, передбачені п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема ОСОБА_3 може переховуватися від суду, зокрема це підтверджується тим, що останній розуміючи невідворотність призначення йому покарання за вчинений ним злочин у вигляді позбавлення волі, меже зникнути від суду, чим перешкодить кримінальному провадженню та виконанню процесуальних рішень, а також ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду, вчиняти погрози, умовляння до свідків, з метою уникнення покарання, тому може відшукати свідків, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показань, а також схиляти свідків до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення. Враховуючи вищенаведене, застосування відносно обвинуваченого інший більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, є неможливим.
Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав з підстав наведених у ньому та просив його задовольнити у повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора та просила застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив щодо застосування відносно нього вказаного прокурором запобіжного заходу мотивуючи тим, що не вчиняв кримінальне правопорушення, у якому його обвинувачують, докази його вини у матеріалах справи є відсутніми, у зв`язку з чим просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під вартою з тих підстав, що стороною обвинувачення не доведено вину останнього у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, останній категорично не визнає свою вину у вчиненому злочині, в якому обвинувачується. ОСОБА_3 не має намірів переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, тому ризики, вказані прокурором у клопотанні є відсутніми. З урахуванням вищенаведеного та враховуючи, що в обвинуваченого є постійне місце реєстрації та проживання, просив застосувати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки останній зобов`язується виконувати покладені на нього судом обов`язки та наміру порушувати саме такий вид запобіжного заходу не має.
Суд, заслухавши клопотання прокурора, доводи та заперечення інших учасників судового провадження з приводу клопотання прокурора, прийшов до наступного.
ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 27 травня 2022 року близько 21 години у АДРЕСА_2 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , під час якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний харакетр своїх дій, їх карність та настання суспільно

Ст. 3 із 5

небезпечних наслідків, умисно наніс останній множинні удари руками, затисненими в кулак, в область тулубу та обличчя, в подальшому, не припиняючи своїх дій, повалив останню на підлогу, де продовжив наносити їй ряд ударів ногами в область тулуба та живота, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичного експерта Мукачівського СМЕ за №182/2022 від 05.09.2022 року, у вигляді : множинних переломів ребер справа: 3, 4, 5, 6 по середньоключиній лінії з крововиливами темно-червоного кольору у оточуючі м`які тканини (з подвійно), без пошкодження костальної плеви, 8, 9 передньо-підпахвинній лінії з пошкодженням костальної плеви та крововиливами у оточуючі м`які тканини, темно-червоного (чорного) кольору, переломи ребер зліва: 3, 4, 5 по середньо-ключиній лінії, з пошкодженням костальної плеври та крововиливами в оточуючі м`які тканини, 7-го по лопатковій лінії без пошкодження костальної плеври та крововиливами у оточуючі м`які тканини, переломів під`язикової кістки, а саме: великого ріжка під`язикової кістки, вертикального перелому дуги перстнеподібного хряща, лінійних переломів пластинки хряща зліва та справа, крововиливами оточуючі тканини, що підтверджується даними медико-криміналістичного дослідження ребер та органокомплексу шиї, розривів капсули та тканини печінки по передній поверхні правої долі та по діаграгмальній поверхні, гемоперитоніуму. Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, якими найбільш імовірно могли бути затиснуті в кулак руки та взуті ноги сторонньої людини, по ударному механізму спричинення та механізму стискання руками (ушкодження в області шиї), які спричинені сторонньою людиною, які за своїми характеристиками виникли прижиттєво, в скорій послідовності одне за одним та можуть вкладатися в час події 27 травня 2022 року. Виникнення вище вказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 внаслідок падіння з висоти власного зросту, з наданням тілу прискорення чи без нього виключається, як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, є безпосередньою причиною настання смерті і знаходяться у прямому причинному зв`язку, внаслідок яких ОСОБА_7 померла.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до положення частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду № 1-р/2017 від 23.11.2017 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Ст. 4 із 5
Відповідно до п.1 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом у окремих випадках.
Згідно вимог частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Частина друга статті 121 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.
Згідно положень викладених у п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність висунутого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).
Згідно з вимогами п. 4 та п. 7 ч. 1 ст.184 КПК України, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу та обґрунтування необхідності покладення на обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.
Підставою для обрання запобіжного заходу є наявність обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, а також наявності ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, а тому може переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж провадженні, тобто ОСОБА_3 може вчиняти погрози, умовляння потерпілої і свідків, з метою уникнення покарання може чинити на них психологічний та фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показань.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі обставини, зазначені в ст.178 КПК України, а саме: ОСОБА_3 офіційно не працює, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки в місці його проживання, є раніше судимим, в-останнє 31.03.2017 року Мукачівським міськрайонним судом за вчинення ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 389 КК України. Також на розгляді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться інше кримінальне провадження, за яким ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно нього був би занадто м`яким і недієвим.

Ст. 5 із 5
Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає перебування обвинуваченого під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. Осіб, які поручилися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недоцільним, з огляду на ризики, що існують, та відомості, які характеризують його особу, - він не працює, не одружений, дітей, утриманців не має, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Також ОСОБА_3 та його захисник не надали відомостей кому на праві власності належить квартира АДРЕСА_4 , які ще громадяни там мешкають, на підтвердження того, що ОСОБА_3 без створення незручностей для цих осіб матиме змогу знаходитися під домашнім арештом за вказаною адресою.
Заперечення захисника з приводу клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд не бере до уваги, оскільки будь-яких підстав, які б свідчили б про застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту в судовому засіданні не встановлено та доказів цього стороною захисту не надано.
Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Тому необхідно обрати запобіжний захід виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на строк шістдесят днів.
Згідно вимог п.2 ч.4 статті 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Оскільки вчиненим обвинуваченим ОСОБА_3 спричинено загибель людини, суд вважає за необхідне не визначати обвинуваченому розмір застави.
Керуючись ст.ст.314-316, 371, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні о 10 год. 00 хв. 09 грудня 2022 року.
У судове засідання викликати на вказаний вище час та дату учасників кримінального провадження.
Клопотання прокурора про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 січня 2023 року включно.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Головуючий ОСОБА_1