Справа № 991/2016/23
Провадження № 1-кс/991/2048/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (надалі - НАБУ),

В С Т А Н О В И ЛА :

І. Суть скарги

1.1. 06 березня 2023 року до Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга, у якій скаржник просив провести швидке та ефективне розслідування корупційних дій суддів у справі № 161/20481/14-к, які наведені у його повідомленні НАБУ від 20 лютого 2023 року, а також припинити перешкоджати перегляду фальсифікації текстів судових рішень у цій справі.

ІІ. Оцінка слідчого судді

2.1. Дослідивши зазначену скаргу слідчий суддя дійшла наступних висновків.

2.2. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях.

Перелік таких рішень, дій та бездіяльності, які можуть бути оскаржені, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 304 КПК України під час вирішення питання про відкриття провадження за скаргою слідчий суддя має перевірити наявність у скаржника права на подання скарги, дотримання встановленого строку оскарження, можливість оскарження відповідного рішення, дії чи бездіяльності згідно з законом та можливість розгляду скарги в цьому суді.

Лише наявність всіх наведених умов є підставою для відкриття провадження за скаргою та її розгляду по суті. У іншому випадку слідчий суддя має повернути скаргу чи відмовити у відкритті провадження за нею.

2.3. Оцінюючи можливість розгляду скарги слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, слід виходити з приписів ч. 1 ст. 306 КПК України, яка пов`язує таку можливість з належністю кримінальних проваджень до підсудності Вищого антикорупційного суду.

Підсудність кримінального провадження Вищому антикорупційному суду визначається за одночасної наявності двох обов`язкових ознак (ч. 1 ст. 33-1 КПК України):

- стаття кримінального закону, за якою здійснюється кримінальне провадження, належить до переліку корупційних, передбачених приміткою до ст. 45 КК України, або передбачена ч. 1 ст. 33-1 КПК України (ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України);

- наявна хоча б одна з умов, передбачених п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, які визначають особливості суб`єктного складу та предмету таких кримінальних правопорушень.

2.4. Скарга містить твердження про наявність корупційних зловживань суддів, яке містить загальний та абстрактний характер, втім, жодні відомості, які б дозволили слідчому судді встановити, у чому саме полягали такі зловживання, скарга не містить, як не містить і відомостей щодо правової кваліфікації таких дій. Такий самий характер має і вимога скаржника щодо припинення перешкоджання перегляду фальсифікацій текстів судових рішень.

Відсутність у скарзі конкретних відомостей щодо кримінального правопорушення унеможливлює віднесення скарги до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, а відтак і виключає повноваження слідчого судді щодо її розгляду.

2.5. Також слідчий суддя акцентує увагу, що у скарзі не зазначені конкретні рішення, дії чи бездіяльність, які оскаржуються. Вимога швидкого та ефективного розслідування певних фактів не належить до переліку рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені (ч. 1 ст. 303 КПК України), має загальний характер та може передбачати широке коло таких дій: як вимогу щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, так і вимогу, пов`язану з недотриманням розумних строків, нездійсненням слідчих дій тощо.

Відповідно до засади диспозитивності сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень (ч. 1, 3 ст. 26 КПК України). Обрання конкретного способу захисту та визначення шляху відновлення своїх прав належить до розсуду особи, яка подає скаргу, та перебуває поза межами компетенції слідчого судді.

2.6. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи непідсудність скарги слідчому судді Вищого антикорупційного суду, її належить повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись статтями 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, - повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду упродовж 5-ти днів з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1