ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/171/23

Провадження № 11-сс/4820/80/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі :

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали досудового розслідування за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09 лютого 2023 року частково задоволено клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465 від 14 листопада 2022 року до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 громадянина України, з вищою освітою, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, працює ФОП, не має судимостей,

та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 квітня 2023 року включно.

Дію ухвали постановлено рахувати по 04 квітня 2023 року.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просив ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09 лютого 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою - у вигляді домашнього арешту та із можливістю внесення застави.

Уважав, що через формальний підхід до розгляду справи щодо підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя дійшов помилкового висновку, щодо обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, та постановив незаконне і необґрунтоване рішення.

Звертав увагу суду на те, що ризики, зазначені стороною обвинувачення, не є належно підтверджені доказами. Тому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, повною мірою забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Зазначав, що твердження про те, що ОСОБА_6 не перебуваючи під вартою може знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є абсолютно необґрунтованим, оскільки органом досудового розслідування вже було проведено обшуки, як у ОСОБА_6 так і в інших підозрюваних у цьому провадженні, та вилучено все що цікавило орган досудового розслідування.

Стверджував, що процесуальний прокурор не надав суду жодних відомостей про можливість вчинення ОСОБА_6 нових злочинів, незаконного впливу на свідків та потерпілих з метою зміни показань останніх на його користь, тому суд не вправі брати до уваги ці ризики.

Таким чином, на думку захисту, оскільки ОСОБА_6 є особою соціально адаптованим, одружений, має постійне місце проживання, займається підприємницькою діяльністю, має на утриманні двох малолітніх дітей, хворіє на ряд хронічних захворювань, то подальша перевірка доказів обвинувачення та обставин справи не потребує застосування до нього тримання під вартою.

З урахуванням усього викладеного у слідчого судді були всі підстави застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту або визначити розмір застави.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.

Так, відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 цього кримінального правопорушення, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжувати злочинну діяльність або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Так, судом встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Хмельницькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке 14 листопада 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465, за ознаками кримінального правопорушення із правовою кваліфікацією ч.4 ст.189 КК України.

06 лютого 2023 року ОСОБА_6 винесено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.189 КК України, а саме про те, що : « ОСОБА_6 щодо якого Городоцьким районним судом Хмельницької області розглядається кримінальна справа за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, на шлях виправлення не став, а навпаки, визначив протиправну діяльність, як основне джерело свого матеріального забезпечення. А також те, що ОСОБА_6 у невстановлені дату та час, але не пізніше 15.10.2022 р. вступив в попередню змову із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 з метою вимагання грошових коштів у приватного підприємця ОСОБА_12 та його батька ОСОБА_13 , які здійснюють свою діяльність на речовому ринку TOB «ВВК Поділля-2» на вул. Геологів у м. Хмельницькому».

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри колегія суддів вважає правильними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами, які детально викладені в ухвалі слідчого судді.

Так, в обґрунтування пред`явленої ОСОБА_6 підозри до клопотання долучено та досліджено слідчим суддею: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.11.2022 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 07.11.2022 року; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 від 02.02.2022 року; протокол огляду місця події від 07.11.2022 року; протокол огляду документів від 09.11.2022 року; протокол огляду документів від 09.11.2022 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_13 від 19.12.2022 року; протокол огляду документів від 04.01.2023 року; протокол про результати здійснення НСРД від 19.12.2022 року; протокол про результати здійснення НСРД від 14.12.2022 року; протокол про результати здійснення НСД - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 13.12.2022 року; протокол за результатами здійснення негласної слідчої дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 26.12.2022 року; протокол огляду речей та документів від 16.01.2023 року та інші матеріали кримінального провадження.

Отже, матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, що в силу вимог ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, місцевий суд належним чином умотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе попередити ризикам, установленим ст.177 КПК України.

На переконання колегії суддів, таке рішення не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, який в рішенні у справі Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

Доводи захисника про те, що зазначені ризики є лише припущенням, апеляційний суд оцінює критично.

Кримінально процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи апелянта щодо безпідставно незастосування альтернативного запобіжного заходу не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства над потерпілим, що відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України дає право слідчому судді не визначати розмір застави.

Ураховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Матеріали провадження свідчать про те, що заявлені ризики існують та вони виправдовують застосування вказаного запобіжного заходу до підозрюваного.

Ті обставини, на які посилається сторона захисту, враховані, однак не можуть бути підставами для зміни застосованого запобіжного заходу.

Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2023 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3