Справа № 452/560/23
Провадження № 1-кп/452/168/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 24 січня 2023 року, за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черхава Самбірського району Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, згідно виданого Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», належним чином повідомлений у встановленому законом порядку про наслідки ухилення від загальної мобілізації, 12 січня 2023 року прибув до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 де отримав направлення на проходження військово-лікарської комісії, однак таку не пройшов, оскільки самовільно покинув приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому ОСОБА_4 прибув 17 січня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин відмовився від проходження військово-лікарської комісії та військової служби, чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості від 10 лютого 2023 року, яку укладено між прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України (а.с. 6-8).

Відповідно до укладеної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 336 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме 3 роки позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, та отримана згода ОСОБА_4 на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Суд заслухав у підготовчому судовому засіданні думку прокурора ОСОБА_3 , який вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, та просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному; підтвердив, що він розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, наслідки умисного невиконання угоди, передбачені ст. 389-1 КК України, ст. 476 КПК України; повідомив, що будь-який неправомірний фізичний чи психологічний тиск на нього під час досудового розслідування не чинився, просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 висловила думку щодо можливості затвердження судом добровільно укладеної між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості із призначенням останньому покарання, узгодженого сторонами угоди.

Судом обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені наслідки укладення угоди.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; безпосереднім об`єктом цього злочину виступають суспільні відносини, що обумовлюють порядок комплектування ЗСУ особовим складом за мобілізацією.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався у добровільному укладенні сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді, а також у тому що сторонам угоди зрозумілі наслідки укладання угоди, передбачені КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу, як такого, що характеризується за місцем проживання позитивно (а. с. 18), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 19,20), раніше не судимий (а.с. 17); обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття; обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Судом не встановлено підстав для відмови у затвердженні угоди, визначених ч. 7

ст. 474 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При укладенні угоди про визнання винуватості від 10 лютого 2023 року між прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з другого боку, сторони дійшли згоди щодо визначення покарання обвинуваченому зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. За правилами ч. 4 ст. 75 КК України іспитовий строк може бути встановлений судом тривалістю від 1 до 3 років.

Вислухавши думку прокурора та захисника, враховуючи особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття ОСОБА_4 , відсутність обставин, які обтяжують покарання, ті обставини, що обвинувачений не працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає за доцільне встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України суд вважає за доцільне покласти на засудженого до відбування покарання з випробуванням обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у підготовчому судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання ОСОБА_4 своєї винуватості та призначення йому узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування ОСОБА_4 не обирався, необхідності у його застосуванні у судовому провадженні не вбачається.

На підставі ст. 100 КПК України питання щодо речових доказів необхідно вирішити таким чином: копії документів, а саме: заяви ОСОБА_4 від 17.01.2023, направлення на медичний огляд ВЛК, карти обстеження та медичного огляду, які визнанні речовими доказами в даному кримінальному провадженні залишити в матеріалах кримінальної справи № 452/560/23.

Керуючись ст.314, 373,374,475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 10 лютого 2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000077 від 24 січня 2023 року, з одного боку, та ОСОБА_4 , з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо він під час випробування не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 КК України обов`язки, а саме: періодично прибувати для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: копії документів, а саме: заяви ОСОБА_4 від 17.01.2023, направлення на медичний огляд ВЛК, карти обстеження та медичного огляду, які визнанні речовими доказами в даному кримінальному провадженні залишити в матеріалах кримінальної справи № 452/560/23.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя