КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 03.10.2022, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вуктіл республіки Комі РФ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього його майна.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ромни Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього його майна.

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_6 , 29.04.2021 приблизно о 16 год. 30 хв., спільно з ОСОБА_7 , перебуваючи на території, прилеглій до Центрального залізничного вокзалу «ст. Київ-Пасажирський», що знаходиться за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, маючи умисел на особисте збагачення за рахунок чужого майна, достовірно знаючи, що таємне застосування до потерпілого лікарського засобу «Цикломед», може становити небезпеку для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, помітили раніше невідомого їм чоловіка ОСОБА_11 і вступили між собою в злочинну змову, спрямовану на заволодіння майном ОСОБА_11 , шляхом вчинення розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих спонукань з метою особистого збагачення, групою осіб, згідно заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_6 з ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_11 , який знаходився поруч із входом Центрального залізничного вокзалу та розпочали з ним розмову, під час якої запропонували спільно вжити спиртні напої, на що останній, не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , погодився. З метою вчинення злочину, ОСОБА_6 , заздалегідь придбавши лікарський засіб «Цикломед», маючи його при собі, непомітно для потерпілого налив вказаний лікарський засіб до стакану, у якому знаходилася горілка та передав потерпілому ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що застосування до потерпілого вказаного лікарського засобу є формою застосуванням насильства, оскільки при прийомі препарату у високих дозах перорально, може призвести до нервово-психічних розладів, у вигляді порушення мови, підвищеної втоми, дезорієнтації, втрати свідомості, а також паралічу дихання та коми. У подальшому, після вживання вказаного напою, внаслідок втрати свідомості, викликаної інтоксикацією внаслідок токсичної дії лікарського засобу «Цикломед», потерпілий ОСОБА_11 перестав усвідомлювати себе та навколишнє середовище, а також не міг чинити опір діям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Подолавши таким чином опір потерпілого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи при цьому наявність небезпечного для життя потерпілого стану та переконавшись, що він перебуває без свідомості та не здатний усвідомлювати навколишню обстановку та керувати своїми діями, завели потерпілого у приміщення Залізничного вокзалу «ст. Київ-Пасажирський», обравши місце, де за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігатиме, безперешкодно перевірили вміст кишень одягу потерпілого ОСОБА_11 . Діючи відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_6 тримав потерпілого, а ОСОБА_7 з правої передньої кишені джинсів потерпілого витяг мобільний телефон марки «Хіаомі Redmi 8 А», синього кольору, вартістю 3000 гривень, в чохлі чорного кольору, зі шкірозамінника, у вигляді книжки, вартістю 200 гривень, з карткою мобільного оператора «Водафон», з номером НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить та карткою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності не становить, у чохлі від мобільного телефону знаходилась банківська картка «Приватбанку» НОМЕР_3 . Крім цього, ОСОБА_7 з лівої передньої кишені джинсів потерпілого витяг гроші в сумі 3000 гривень, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 6200 гривень.

В подальшому, о 21:20 год. потерпілий ОСОБА_11 бригадою швидкої медичної допомоги був доставлений у непритомному стані до Київського міського клінічного госпіталю ветеранів війни, що за адресою: м. Київ, вул. Федора Максименка, 26, з діагнозом «Гостре отруєння невідомою речовиною».

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 042-570-2021, ОСОБА_11 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: екзогенної інтоксикації внаслідок токсичної дії циклопентолату (згідно даних судово- токсикологічного дослідження - в сечі знайдено в слідовій кількості циклопентолат).

Вказаний стан відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, відповідно п.п. 2.3.5. та 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Захисник ОСОБА_8 подав в інтересах ОСОБА_6 апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині правової кваліфікації, змінити кваліфікацію та визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема зазначає, що огляд місця події та слідчий експеримент були проведені без захисника, що є порушенням права на захист, тому протокол огляду місці події та протокол проведення слідчого експерименту є недопустимими доказами. Вважає, що дії ОСОБА_6 необхідно перекваліфікувати на ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки сам обвинувачений у судовому визнав себе винним у крадіжці. Вказує, що ОСОБА_6 мав лише умисел на таємне викрадення чужого майна потерпілого та не застосовував до потерпілого жодного насильства.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення, змінити кваліфікацію та визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання в межах санкції зазначеної статті.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема зазначає, що протоколи огляду місця події та проведення слідчого експерименту є недопустимими доказами, оскільки були проведені без участі захисника. Вказує, що його умисел був спрямований лише на крадіжку і він не мав наміру застосувати до потерпілого жодного насильства. Лікарський засіб «Цикломед» придбав для власного вживання, однак потерпілий внаслідок власної необачності переплутав стаканчики із спиртним та вжив засіб випадково.

Захисник ОСОБА_10 подав в інтересах ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині кваліфікації кримінального правопорушення та призначеного ОСОБА_7 покарання. Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема зазначає, що прокурором не було надано достатньо доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Вказує, що у ОСОБА_7 не було умислу на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, він визнає свою вину у вчиненні крадіжки. Звертає увагу, що показання обвинувачених не були спростовані іншими доказами.

Захисник ОСОБА_9 подав в інтересах ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема зазначає, що будь-яких доказів щодо вчинення ОСОБА_7 агресивних, насильницьких дій, спрямованих на протиправне заволодіння чужим майном в ході судового розгляду не встановлено. Вказує, що у діях ОСОБА_7 відсутній прямий умисел та корисливий мотив саме на вчинення розбійного нападу, про застосування до потерпілого ОСОБА_11 лікарського засобу «Цикломед» йому нічого не було відомо, а будь-які докази його вступу в злочинну змову з ОСОБА_6 відсутні. Стверджує, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, а показання обвинуваченого про його непричетність не спростовані дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинувачених, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами прав та свобод у наданні доказів, дослідження та доведення переконливості доказів перед судом, в межах висунутого обвинувачення безпосередньо дослідив надані докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину в суді першої інстанції визнав частково та показав, що він з обвинуваченим ОСОБА_7 перебували на території залізничного вокзалу у м. Києві та вживали алкогольні напої, де до них підійшов потерпілий ОСОБА_11 і вони почали разом вживати горілку. При цьому, ОСОБА_6 додавав собі в горілку медичний препарат «Цикломед», однак не помітив як ОСОБА_11 випив вміст його стакану. Через деякий час потерпілий попросив, щоб вони відвели його до поїзду, однак вони відвели його на другий поверх залізничного вокзалу.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину в суді першої інстанції визнав частково та показав, що вони з ОСОБА_6 перебували на території залізничного вокзалу в м. Києві та випивали, до них підійшов ОСОБА_11 і вони продовжили вживати алкогольні напої втрьох. Через деякий час потерпілий попросив провести його всередину вокзалу і вони відвели його на другий поверх, де ОСОБА_11 втратив свідомість. ОСОБА_7 взяв у нього телефон та 500 гривень і вони пішли, залишивши потерпілого. Також зазначив, що «Цикломеда» в них не було і вони нічого не наливали в стакан потерпілого та не домовлялися про таке.

Суд першої інстанції визнав неправдивими твердження обвинувачених про відсутність у них умислу на отруєння потерпілого з метою доведення його до безпорадного стану та дійшов висновку про доведеність їх винуватості у нападі, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину ґрунтуються на досліджених в ході судового розгляду доказах - показаннях потерпілого ОСОБА_11 ; показаннях свідка ОСОБА_12 ; витягу з ЄРДР; протоколі прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_11 від 30.04.2021; протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_11 від 30.04.2021; протоколі огляду місця події від 30.04.2021; протоколі затримання ОСОБА_6 від 30.04.2021; протоколі проведення слідчого експерименту від 30.04.2021; протоколі перегляду відеозапису з камери відеоспостереження та самому відеозаписі; протоколі огляду відеозапису від 30.04.2021 за участю підозрюваного ОСОБА_6 та самому відеозаписі; протоколі огляду місця події від 30.04.2021; протоколі огляду предметів від 30.04.2021; даних медичної документації та висновку експерта № 04-570-2021.

Потерпілий ОСОБА_11 суду показав, що він приїхав на залізничний вокзал, де до нього підійшли обвинувачені та запропонували випити горілки, яка була в них. Він випив з ними, а далі нічого не пам`ятає, лише в лікарні він дізнався, що його отруїли очними краплями.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що на момент вчинення злочину працював у відділі поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП в м. Києві і наприкінці квітня 2021 року, відпрацьовуючи територію обслуговування, помітив автомобіль швидкої допомоги, в якому знаходився чоловік без свідомості. По камерах зовнішнього спостереження встановили ознаки можливих злочинців, після чого біля ТЦ «Полісся» виявили ОСОБА_6 , запросили його у відділення поліції, де у нього виявили і вилучили флакон з-під лікарського препарату «Цикломед».

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як осіб, що здійснили відносно нього розбійний напад.

В ході огляду місця події від 30.04.2021 ОСОБА_6 вказав куди він викинув пусту пляшку з-під алкоголю та паперові стаканчики.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_6 від 30.04.2021 у нього було вилучено флакон очних крапель «Цикломед».

В ході проведення слідчого експерименту 30.04.2021, ОСОБА_6 вказав весь механізм вчинення розбійного нападу, зокрема придбання ним очних крапель в аптеці, в той час, коли ОСОБА_7 чекав його на вулиці, а також процес отруєння потерпілого та заволодіння майном останнього.

Згідно з протоколом огляду відеозапису камер відеоспостереження системи «Безпечне місто» у приміщенні залізничного вокзалу «Центральний», зафіксовано осіб, одягнених у той самий одяг, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час затримання, які заволоділи майном потерпілого, що перебував у безпорадному стані.

Відповідно до висновку експерта № 042-570-2021 на момент звернення ОСОБА_11 за медичною допомогою 29.04.2021 у нього мало місце екзогенна інтоксикація внаслідок токсичної дії циклопентолату.

Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, будь-яких істотних розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду щодо винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, колегія суддів не вбачає.

При цьому суд першої інстанції дав оцінку всім доказам у справі та зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші, обґрунтовано дійшов висновку про недостовірність показань обвинувачених стосовно відсутності у них наміру на вчинення розбійного нападу.

З огляду на знаряддя вчинення злочину - лікарський засіб «Цикломед», який обвинувачений ОСОБА_6 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_7 використав з метою подолання можливого опору потерпілого ОСОБА_11 , шляхом підливання вказаного лікарського препарату до стакану з алкоголем потерпілого, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про застосування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час заволодіння чужим майном насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Такий висновок суду узгоджується із рекомендаціями п.п. 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», відповідно до якихнебезпечними для життя чи здоров`я слід вважати насильницькі дії, які були вчинені із застосуванням наркотичних засобів, психотропних, отруйних чи сильнодіючих речовин (газів).

Крім того, аналізуючи узгодженість дій обвинувачених під час вчинення злочину, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказаного злочину за попередньою змовою між собою, адже вчинені ними дії були спільними, послідовними і спрямованими на досягнення єдиного злочинного умислу.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, оцінивши докази у їх сукупності, правильно встановив фактичні обставини кримінального правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та правильно кваліфікував їх дії за ч.2 ст. 187 КК України.

Отже доводи апеляційних скарг захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_6 про наявність підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ч. 2 ст. 185 КК України не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг про те, що суд першої інстанції безпідставно послався на показання свідка ОСОБА_12 в тій частині, в якій він засвідчив усне визнання ОСОБА_6 того факту, що лікарський засіб «Цикломед» він спільно з ОСОБА_7 підлив в алкоголь потерпілому, щоб забрати його телефон та банківську карту, оскільки такі показання надані співробітником оперативного підрозділу стосовно пояснень осіб, наданих під час здійснення кримінального провадження, та відповідно до ч.7 ст.97 КПК України є недопустимим доказом.

Разом з тим така помилка суду першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом рішення щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки висунуте їм обвинувачення в повній мірі доводиться іншими доказами у справі.

В ході апеляційного розгляду за клопотанням захисника ОСОБА_8 було досліджено письмові докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема протокол огляду місця події від 30.04.2021 та протокол проведення слідчого експерименту від 30.04.2021.

За результатами дослідження доказів судом апеляційної інстанції не встановлено ніяких нових або інших фактичних даних, ніж ті, які були встановлені судом першої інстанції, не встановлено ознак їх викривлення або перекручування судом першої інстанції, зміст цих доказів правильно викладено у оскаржуваному вироку.

Колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляційних скаргобвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 про недопустимість як доказів у справі протоколу огляду місця події від 30.04.2021 та протоколу слідчого експерименту від 30.04.2021 внаслідок порушення права на захист, оскільки обидві слідчі дії були проведенні після затримання ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину, під час якого він заявив, що участі захисника у кримінальному провадженні не потребує (т.1 а.с.107).

В подальшому під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_6 повторно зазначив, що не потребує участі захисника під час проведення цієї слідчої дії (т.1 а.с. 112), а під час проведення огляду місця події не заявляв про необхідність участі захисника у слідчій дії (т.1 а.с.95).

При цьому обвинуваченому ОСОБА_6 були роз`яснені його права та обов`язки, а відповідно до ст.ст. 52, 237, 240 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженні під час проведення огляду та слідчого експерименту не є обов`язковою.

Щодо вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 про скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції колегія суддів враховує, що в силу ч.1 ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо:

1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою;

3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо:

судове рішення ухвалено незаконним складом суду;

судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою;

судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою;

судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання;

порушено правила підсудності;

у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

За результатами апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що передбачені законом підстави для скасування вироку суду та призначення нового розгляду у суді першої інстанції відсутні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Крім того, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначив покарання, що відповідає особам обвинувачених та ступеню тяжкості вчиненого ними злочину, є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченими, так і іншими особами.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 03.10.2022 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3