печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9., при секретарі ОСОБА_10., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11., про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_9., при секретарі ОСОБА_10., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11., про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що майно є доказом кримінального правопорушення. Метою накладення арешту є збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції м. Києва, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 29.05.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.10.2006 виданого відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району, згідно з розпорядження від 30.10.2006 №388 та свідоцтва про право на спадщину від 27.10.2008 №2-5553 громадянин ОСОБА_1 був власником квартири за адресою АДРЕСА_1 .

У зв`язку зі здійсненням шахрайських дій направлених на заволодіння вищезазначеним нерухомим майном в рамках зазначеного кримінального провадження ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва (справа №761/15331/18, провадження №1-кс/761/10502/2018) від 18.04.2018 накладено арешт на квартири за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000), яка до теперішнього часу нескасована.

Відомості про обтяження вказаного нерухомого майне були внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 08.05.2018 за №26443662.

Однак невстановлені на теперішній час особи здійснили дії направлені на заволодіння шахрайським шляхом права власності на вищезазначене майно, з метою його подальшого продажу, отримання грошових коштів та розподілення між всіма співучасниками злочину.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в наступному порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Встановлено, що державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) ОСОБА_2 18.10.2021, здійснено реєстрацію права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000) за громадянкою ОСОБА_3 , на підставі наступних документів: технічний паспорт, серія та номер: НОМЕР_1 , вид 07.10.2021, видавник БТІ; договір дарування, серія та номер 1158, вид 07.12.2011, видавник: Приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 ; інформаційна довідка, серія та номер: КВ-2021 №16715, від 11.06.2021, видавник: БТІ.

Згідно свідчень наданих ОСОБА_1 , станом на 18.04.2018, з моменту виникнення у нього права власності ним ніколи не підписувались будь які документи (договори, угоди) з приводу передачі/дарування/відчуження) права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, наявні підстави вважати що вказані реєстраційні дії, державним реєстратором ОСОБА_2 , здійснені у змові з ОСОБА_3 та групою невстановлених осіб, шляхом зловживання наданими повноваженнями, та направлені на заволодіння нерухомим майном, так як попередньо здійснивши перевірку відомостей Державного реєстру, встановивши наявність обтяження у вигляді арешту накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2018, всупереч п. 4, 5 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ОСОБА_2 здійснила реєстрацію речових прав на квартиру за адресою АДРЕСА_1 за громадянкою ОСОБА_3 .

В результаті вищезазначених реєстраційних дій, 18.10.2021 на підставі завідомо підробленого договору дарування серія та номер 1158, вид 07.12.2011, який фактично не підписувався ОСОБА_1 , громадянка ОСОБА_3 шляхом обману заволоділа правом власності на вищезазначену квартиру.

В подальшому, ОСОБА_3 та інші невстановлені на теперішній час особи, маючи умисел на отримання грошових коштів, шляхом продажу вищезазначеної квартири, право на яку отримано шахрайським шляхом та шляхом незаконних реєстраційних дій, вступили у змову з приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва ОСОБА_5 . Останнім в свою чергу відкрито виконавче провадження №68432190, щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача - ОСОБА_6 .

В рамках вказаного виконавчого провадження, приватним виконавцем ОСОБА_5 постановою про арешт майна боржника серія та номер ВП№68432190 від 31.01.2022 накладено арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому виконавцем прийнято рішення про звернення стягнення на вищезазначену квартиру шляхом її реалізації на прилюдних торгах на платформі СЕТАМ.

Так ч. 3 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Відповідно п.3 розділу 2 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Згідно абзацу 13 п. 2 Порядку - заявка на реалізацію арештованого майна серед іншого повинна містити такі дані як відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек).

Так приватний виконавець ОСОБА_5, завідомо розуміючи що вищезазначена квартира перебуває під арештом в рамках кримінального провадження згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2018, так як відповідні відомості містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зловживаючи наданими повноваженнями, прийняв рішення про звернення стягнення на майно. Після чого діючи з метою введення в оману потенційних покупців та безперешкодного отримання всіма співучасниками злочину грошових коштів від продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 , право власності на яку отримано шахрайським шляхом та в результаті незаконних реєстраційних дій, умисно, всупереч Порядку реалізації арештованого майна, не зазначив у заявці на реалізацію вищезазначеної арештованої квартири інформацію про наявність чинного обтяження, накладеного на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2018 в рамках кримінального провадження.

В результаті вищезазначених дій 22.08.2022 на електронному торговому майданчику ДП «СЕТАМ» було розміщено вищезазначену квартиру, лот під №511259 та призначена дата торгів на 12.09.2022.

В подальшому 12.09.2022 переможцем електронних торгів став громадянин ОСОБА_7 із запропонованою ціною 1 875 978 гривень, з яких ним було сплачено 31 266.30 гривень в якості гарантійного внеску до ДП «СЕТАМ».

За результатами проведення електронного аукціону (торгів) сформовано протокол №576263, згідно якого переможець ОСОБА_7 у строк до 26.09.2022 повинен перерахувати грошові кошти в сумі 1 782 179.10 гривень на рахунок приватного виконавця ОСОБА_5 , а саме рахунок НОМЕР_2 , відкритому у філії - Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк».

Враховуючи вищевикладене наявні достатні підстави вважати що громадянка ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , державним реєстратором ОСОБА_2 , приватним виконавцем ОСОБА_5 та іншими невстановленими на теперішній час особами, шахрайським шляхом, з використанням завідомо підроблених документів заволоділи правом власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 та в результаті її реалізації заволоділи грошовими коштами в сумі 1 782 179.10 гривень.

В подальшому, за результатами проведених електронних торгів вказану квартиру придбано ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 . Державну реєстрацію придбання квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) ОСОБА_7 19.09.2022 посвідчено приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_12, та цього ж дня видано і свідоцтво про придбання майна з електронних торгів, яке зареєстроване в реєстрі за № 2398.

Згідно постанови процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11. від 08.11.2022 обьєкт нерухомого майна - квартиру за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000) визнано речовим доказом, у зв`язку з наявністю достатніх підстав що вона є об`єктом кримінально протиправних дій, право на яке набуте протиправним шляхом, зберігає сліди та інші відомості що можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказані обставини в повній мірі підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Прокурор до судового засідання не з`явився. Прокурор надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, доводи клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт на нерухомість, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчий суддя не вбачає.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення спеціальної конфіскації як виду покарання, запобігання можливості його приховування та зникнення, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання в частині накладення арешту на майно.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт заборонивши відчуження, розпорядження та користування, заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_9