Справа № 632/1002/22
провадження № 1-кп/632/89/22

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000182 від 01 серпня 2022 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олексіївка Бєлгородської області РФ, мешканця АДРЕСА_1 ,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186, ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Під час судового розгляду прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , з з огляду на те, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено, ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились і не зникли. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, оскільки розуміючи тяжкість кримінального покарання за вчинений злочин може залишити місце свого мешкання, у тому числі шляхом виїзду за межі району, області, враховуючи відсутність стійких соціальних зв`язків, а також спосіб життя, який веде обвинувачений (не має постійного місця роботи, доходу, відсутні достатньо міцні соціальні зв`язки та особи, які б могли вплинути на його поведінку, він може покинути місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду з району, області або країни, з метою ухилення від кримінальної відповідальності).Також на думку прокурора, на сьогодні, в контексті з тим, що 24 лютого 2022 року російська федерація розпочала військову агресію проти України, існує як реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, так і реальна можливість виїхати на окуповані території. Також, обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), вказаний ризик на думку прокурора, обґрунтовується тим, що незважаючи на те, що потерпілий допитаний на сьогодні, але ризик впливу не зник, оскільки йому відомо, що батьки обвинуваченого намагалися вплинути на потерпілого. Аналогічна ситуація із свідком ОСОБА_7 , яка є близькою особою обвинуваченого. Прокурор вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, та не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, оскільки на їх думку, прокурором не доведено реальне існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Заявили клопотання про обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому, сторона захисту зазначила, що обвинувачений ОСОБА_5 не перешкоджав проведенню досудового розслідування та не має на меті переховувався від суду, не здійснював незаконний вплив на свідків і потерпілого та немає на меті здійснювати вплив на останніх у цьому кримінальному провадженні. Тяжкість можливого покарання не може бути єдиною підставою для обрання такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою. У обвинуваченого на утримані перебувають батьки похилого віку, які мають захворювання, діти, які мешкають з його колишньою жінкою та малолітня дитина 2022 року народження, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, обвинувачений має задовільні характеристики за місцем проживання. Також надали у судовому засіданні копію висновку експерта № 09-999/2022 від 05 жовтня 2022 року щодо наявності у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, зазначивши, що потерпілий діяв неправомірно по відношенню до її підзахисного, що послугувало підставою вчинення обвинуваченим таких дій.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, суд доходить такого висновку.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, зобов`язаний встановити, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 28 вересня 2022 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість висунутого обвинувачення перевіряється судом на стадії судового розгляду шляхом дослідження доказів, на яких може ґрунтуватися, або якими може спростовуватися обвинувачення, яким за результатами судового розгляду суд надає оцінку, як кожному окремо, так і в сукупності, в нарадчій кімнаті, ухвалюючи остаточне рішення у кримінальному провадженні.

Отже, на даній стадії судового провадження суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри (обвинувачення) шляхом надання оцінки доказам у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Отже, щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, суд вважає необхідним зазначити таке.

Військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Ризик переховування від суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Суд приймає до уваги, що з 24 лютого 2022 року для громадян України існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, а відтак спроба переховуватися від суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, зокрема перетнути кордон, у якості опікуна чи особи, яка виховує трьох дітей, а тому існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій, оскільки реальна загроза покарання у вигляді позбавлення волі може спонукати людину, вживати всі можливі заходи, спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, оцінюючи ризик втечі у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58), суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 до взяття під варту у зареєстрованому шлюбі не перебував, офіційно ніде не працював, неповнолітні .діти постійно проживали з його колишньою жінкою у м. Первомайський, оскільки вони тривалий час не проживають однією сім`єю, офіційно батьківство щодо дитини, яка народилася у 2022 році обвинувачений не оформлював. Інших даних про міцність соціальних зв`язків за місцем проживання обвинуваченого, які б свідчили про наявність стримуючого фактору та подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суду не надано.

Отже, суд вважає, що сукупність наведених чинників свідчить про певну ступінь ймовірності того, що обвинувачений може вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, а відтак наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є явно обґрунтованим.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд бере до уваги, що, на сьогодні не допитаний свідок ОСОБА_8 , яка є колишньою жінкою обвинуваченого, що свідчать про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Разом з цим ризик впливу на потерпілого, на думку суду відсутній, оскільки останній під час допиту надав суду вільні пояснення.

Аналізуючи викладене, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, суд вважає встановленим наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності; можливість незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, допит яких не проведено судом.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться захисником ОСОБА_4 , проте в даному конкретному випадку, суд доходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Посилання обвинуваченого та його захисника на наявність у нього двох неповнолітній дітей, а також батьків, які потребують догляду, суд не бере до уваги, оскільки ця обставина існувала, на час вчинення злочину, у вчиненні якого ОСОБА_5 висунуто обвинувачення, і не стала стримуючим фактором для обвинуваченого від противоправних дій, які інкримінуються. При цьому, суд приймає до уваги, що у обвинуваченого є рідна сестра, яка також має можливість здійснювати догляд за батьками, а діти тривалий час проживають з колишньою дружиною. Також, суд вважає за недоцільне досліджувати наявність чи відсутність доказів вини обвинуваченого, на які покликається захисник при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, оскільки наведене порушує принцип презумпції невинуватості та суперечить нормам кримінально-процесуального закону. Отже, доводи клопотання захисника не спростовують встановлених судом обставин та не спростовують існування вищезазначених ризиків.

Таким чином, суд, аналізуючи доводи сторін кримінального провадження, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявності відомостей про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, відомості, що стосуються особи обвинуваченого, відсутність жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість тримання обвинуваченого під вартою, вважає за необхідне продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Суд вважає, що обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не встановлено, а тому клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а в клопотанні захисника та обвинуваченого про застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (цілодобово) слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Крім того, враховуючи тривалість судового розгляду, неможливість закінчити розгляд справи з причин, що не залежать від суду, суд вважає можливим продовжити альтернативний запобіжний захід обвинуваченому у вигляді застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 78000 грн. Внесення застави саме в такому розмірі, на думку суду, може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризику, встановленому ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задовольнити з обранням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, а в клопотанні захисника та обвинуваченого про застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, в разі внесення застави на обвинуваченого будуть покладені такі обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись із населеного пункту, у якому він мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, за винятком випадків необхідності забезпечення особистої безпеки, у зв`язку з запровадженням правового режиму воєнного стану;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, визначити не більше ніж на 60 днів, тобто до 13 січня 2023 року, включно. У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, останній зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331,350 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 13 січня 2023 року, включно.
Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 78000 (сімдесят вісім тисяч) грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Харківській області за такими реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0006674; призначення платежу: застава у справі № 632/1002/22, провадження № 1-кп/632/89/22, до сплину терміну тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , продовженою до вирішення судом питання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу у підготовчому судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці, тобто до 13 січня 2023 року.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись із населеного пункту, у якому він мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, за винятком випадків необхідності забезпечення особистої безпеки, у зв`язку з запровадженням правового режиму воєнного стану;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Первомайського міськрайонного суду Харківської області, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави до 13 січня 2023 року.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити захиснику, прокурору, обвинуваченому негайно після її проголошення та направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для особи, що перебуває під вартою протягом того-ж строку, з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1