Справа № 946/2328/23
Провадження № 1-кс/946/721/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову начальника СД ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000220, -

В С Т А Н О В И В:

31.03.2023 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із скаргою, якою просить скасувати постанову начальника СД ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 23.12.2022 про закриття кримінального провадження №0000220 від 16.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

В обґрунтування вимог скарги зазначає, що 15.06.2022 року ОСОБА_4 звернулася до СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеський області із заявою, в якій повідомляла про вчинення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 злочину, покарання за яке передбачене ч. 2 ст. 164 КК України (злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Вказана заява про вчинення кримінального правопорушення була внесена до ЄРДР за №0000220 від 16.06.2002 року. 23 грудня 2022 року начальник СД ВН №2 Ізмаїльського РВП ГУНП України в Одеський області ОСОБА_5 прийняв постанову про закриття кримінального провадження, в якій вказано на відсутність в діях ОСОБА_6 складу злочину, оскільки слідчим було здійснено висновок про те, що ухилення від сплати аліментів в даному випадку не є злісним. З висновком слідчого не згодна, ОСОБА_6 не сплачує аліменти вже більш ніж протягом багатьох років. Вважає, що слідчим невірно було застосовано норми статті 164 КК України. Законом №1404-VІІІ від 02.06.2016 було внесено зміни до примітки до зазначеної статі «Примітка. У статтях 164 і 165 цього Кодексу під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів...... В даній справі маємо заборгованість платника аліментів за усі роки у сумі 220 191,05 гривень. Крім того, слідчим не було вчинено жодних дій щодо розшуку майна боржника та місця його роботи. Слідчим навить не з`ясовано суму остаточного боргу боржника. Слідчий в постанові вказує, що ухилення від сплати аліментів боржника не є злісним, при цьому не зазначаючи а ні період такої заборгованості, і загальної її суми. Очевидним є те, що станом на день закриття кримінального провадження, заборгованість ОСОБА_6 , значно перевищує суму виплат які він мав здійснити за три місяці нарахування аліментів. Отже, в діях ОСОБА_6 безумовно міститься склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України. Ухилення від утримання неповнолітніх, а також повнолітніх, але непрацездатних дітей, що перебувають на утриманні батьків, може полягати у незабезпеченні таких дітей харчуванням, одягом, іншими речами (насамперед, першої необхідності), наданні необхідних коштів для їх лікування, відпочинку тощо. Ухилення від сплати аліментів і ухилення від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей утворюють цей склад злочину лише у випадку, коли воно є злісним. Поняття злісності належить до оціночних категорій і має бути визначено у кожному конкретному випадку. Про злісний характер ухилення можуть свідчити тривалість ухилення, продовження ухилення після попередження про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності з боку судді чи державного виконавця, неодноразові звернення потерпілого чи інших осіб до винної особи з цього приводу тощо. ОСОБА_6 був попереджений державним виконавцем про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності, але дій ніяких не було з боку боржника аліментів. Додаю до скарги копії підтвердження направлення попередження та отримання боржником попередження. Не може визнаватися злісним ухилення від сплати аліментів чи злісним ухилення від утримання дітей, яке хоча і тривало значний проміжок часу чи мало систематичний характер, але було вимушеним з боку особи, на яку такий обов`язок покладено законом чи рішенням суду. До таких випадків слід відносити несплату аліментів особою через неможливість знайти роботу, через хворобу, не виділення із сімейного бюджету коштів, необхідних для придбання одягу неповнолітній дитині чи для лікування непрацездатної дитини у зв`язку з їх відсутністю тощо. Злочин визнається закінченим з моменту, коли зазначене у цій статті ухилення набуло злісного характеру. Кваліфікуючою ознакою цього злочину є вчинення його особою (батьком або усиновителем), раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею (ч. 2 ст. 164). ОСОБА_6 раніше був судимий за злочин, передбачений цією статтею. На підтвердження цього факту додаю до скарги копії вироків. Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом. Суб`єкт злочину спеціальний. За злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей за ст. 164 можуть нести відповідальність батьки й усиновителі. Суб`єктами вчинення цього зачину у другій формі (злісне ухилення від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей) можуть бути лише кровні батьки або усиновителі.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2022 начальник СД ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000220 від 16.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Листом СД ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 15.03.2023 за вих. №65/2/069 копію постанови направлено ОСОБА_4 .

Скаржник копію постанови отримав 23.03.2023, тому строк звернення до слідчого судді не пропущений.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Проте, слідчий суддя звертає увагу на те, що згідно п. 1 ч. 3 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій України», районні, районні у містах, міські та міськрайонні суди, а також військові суди гарнізонів продовжують діяти як місцеві загальні суди і здійснюють судочинство у кримінальних і цивільних справах, а також у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, віднесених процесуальним законом до їх підсудності, у встановленому законом порядку, до введення в дію відповідних процесуальних законів, якими встановлюється новий порядок судочинства, відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 4, п. 4-1 ст. 3 КПК України, дізнання - форма досудового розслідування, в якій здійснюється розслідування кримінальних проступків; дізнавач - службова особа підрозділу дізнання органу Національної поліції, органу безпеки, органу Бюро економічної безпеки України, органу Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, у випадках, установлених цим Кодексом, уповноважена особа іншого підрозділу зазначених органів, які уповноважені в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків.

Згідно п. а ч. 3 ст. 38 КПК України, дізнання здійснюють підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів органів Національної поліції.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

На даний час, Закону України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів, Верховною Радою України не ухвалено.

Так, до набрання чинності постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020, м. Рені не входило до Ізмаїльського району Одеської області, натомість входило до Ренійського району Одеської області.

З урахуванням вказаного можна зробити висновок, що слідчий суддя здійснює контроль за місцем провадження досудового розслідування за місцем знаходження органу дізнання, тобто компетентним слідчим суддею в даному випадку буде слідчий суддя у м.Рені Ізмаїльського району Одеської області, так як органом досудового розслідування у даному випадку є СД ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, який розташований в м. Рені Ізмаїльського району Одеської області.

Частиною 6 ст. 9 КПК визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Тому, слідчий суддя має керуватися виключно положеннями КПК та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться відповідний підрозділ.

Такий висновок узгоджується й з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 22.04.2020 року у справі № 487/7605/19 (пр. № 51-1901впс20).

Таким чином, з огляду на положення КПК України, слідчий суддя розглядає усі питання під час досудового розслідування за місцем реєстрації органу досудового розслідування.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

СД ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області територіально не знаходиться в межах юрисдикції слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області. А отже згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України така скарга не може бути розглянута по суді слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, а повинна бути розглянута слідчим суддею Ренійського районного суду Одеської області, а отже підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову начальника СД ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000220 повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1