Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 311/3300/21
Провадження №: 1-і/332/42/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2022 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000352 від 06.08.2021 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Вірменія, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, є фізичною особою-підприємцем, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28.05.2020 Комунарським районним судом м Запоріжжя, за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 17.11.2022 року, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконний вплив на свідка у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, на даний час не зникли, не зменшилися, та продовжують існувати, також виключають можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який, так, як альтернативні запобіжні заходи на даний час не зможуть забезпечити належний рівень процесуальної поведінки обвинуваченого.

Так, у поданні зазначено, що у провадженні Василівського районного суд Запорізької області перебуває кримінальне провадження № 0000352 від 06.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У зв`язку з цим, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Так, у м. Запоріжжі на даний час зареєстровані його батьки як тимчасово-перемішені особи. Вони проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Документи надавав у минулих судових засіданнях.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив замінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем проживання батьків обвинуваченого. Зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені. Так, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки: у нього є цивільна дружина та донька, а також батьки, які на даний час проживають у м. Запоріжжі та готові прийняти його до себе у випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

У провадженні Василівського районного суд Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000352 від 06.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово було продовжено.

19.09.2022 Заводським районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 17.11.2022.

На підставі розпорядження Голови Верховного Суду України № 49/0/9-22 від 14.09.2022 територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області змінено на Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд вважає, що прокурор належним чином мотивував своє клопотання.

Так, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до категорії тяжких злочинів, санкція статті 307 частини 2 КК України передбачає покарання від 6 до 10 років. Крім того, ОСОБА_4 раніше судимий за злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, не одружений, має на утриманні малолітню доньку, з якою не проживав, а отже має слабкі соціальні зв`язки, що вказує на те, що обвинувачений може продовжити скоювати злочини, та вжити заходів, щоб уникнути відповідальності, тобто переховуватися від суду. Ризик незаконного впливу на свідка підтверджується тим, що обвинувачений особисто знайомий зі свідком, який є очевидцем (учасником) подій, вони пов`язані вживанням наркотичних засобів.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обвинувачений має виконувати певні обов`язки, а також суд має вказати адресу проживання обвинуваченого, за якою буде здійснюватися контроль виконання цих зобов`язань, однак, наразі, встановити можливість проживання обвинуваченого за адресою, де зареєстровані батьки, як тимчасово-переміщені особи, суд не може, через відсутність достовірної інформації. Так, до матеріалів справи відповідні довідки долучені не були, а обвинуваченим та захисником такого клопотання не заявлено. Також немає підтвердження інформації, що батьки обвинуваченого можуть прийняти останнього за їх тимчасовим місцем проживання.

Суд не погоджується із доводами сторони захисту про можливість зміни запобіжного заходу на домашній арешт у місті Запоріжжі, з підстави того, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшились, та не дозволяють застосувати до обвинуваченого альтернативні види запобіжних заходів, та не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Судом також узято до уваги, що судовий розгляд кримінального провадження триває, не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі.

Отже, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись 177,178, 197, 331, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 січня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена прокурором та захисником до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою може оскаржити до Запорізького апеляційного суду в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 15 листопада 2022 року.

Суддя ОСОБА_1