Справа № 145/1195/22
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

"13" грудня 2022 р. смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 від 19.07.2022, щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, встановив:

На розгляд Тиврівського районного суду надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою Тиврівського районного суду від 11.10.2022 по даній справі призначено підготовче судове засідання.

Обвинувальний акт затверджений прокурором i містить відомості, визначені у ч.2 ст.291 КПК України.

До обвинувального акту додані документи, передбачені ч.4 ст.291 КПК України.

Підстав для прийняття рішень по справі, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, а саме: затвердження або відмовлення в затвердженні угоди, закриття провадження, повернення обвинувального акту, направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності немає.

Відповідно до ст.27 КПК України кримінальне провадження може бути розглянуте у відкритому судовому засіданні.

02.12.2022 від прокурора Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки останній, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, який вчинено в період іспитового строку, може незаконо впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення подібного характеру, оскільки мова йде про особливо тяжкий злочин, пов`язаний з нападом, в тому числі на малолітню дитину зі сторони ОСОБА_4 , тобто наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

08.12.2022 захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав суду заперечення проти ухвали слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 20.07.2022 року, в якому просить визнати незаконним проведення слідчої дії - огляду прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 облсті, який було проведено 19.07.2022 року; визнати незаконним виявлення та вилучення на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 - ножа з маркуванням "Хортиця".

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав, також вважав за можливе призначити справу до судового розгляду, щодо заперечення захисника ОСОБА_5 висловив думку про можливість його прийняття до матеріалів справи.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, щодо признаначення справи до судового розгляду заперечень не заявили. Щодо заперечення на ухвалу слідчого судді то просили прийняти його до матеріалів справи.

Потерпіла ОСОБА_6 клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та про призначення справи до судового розгляду підтримала. Щодо заперечення на ухвалу слідчого судді то не заперечувала щодо прийняття їх до матеріалів справи.

Потерпіла ОСОБА_7 та її законний представник ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи, про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілу щодо вирішення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахувавши вимоги ст.178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Крім того, суд враховує вимоги ст.177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Також суд, враховує вимоги ст.5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці (справи «Талаліхіна проти України», «Виноградський проти України», «Чернявський проти України») неодноразово зазначав, що з метою недопущення надмірності строків тримання особи під вартою суддям необхідно належним чином оцінювати обставини та необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення впливати на свідків та потерпілих.

Обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ухвалою Тиврівського районного суду від 18.10.2022 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, з урахуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, жодного доказу про зникнення цих ризиків суду не надано, судовий розгляд не розпочато, обвинуваченого, потерпілих та свідків не допитано, тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.

Відповідно до наявних матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного, особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 8 до 15 років. Термін тримання обвинуваченого під вартою спливає 16.12.2022 року, розгляд справи не розпочато, в справі не допитані свідки та потерпілі, не досліджені письмові докази, що не виключає можливості тиску обвинуваченого на свідків та потерпілих, також, обвинувачений може іншим чином перешкоджати встановленню об`єктивної істини, що і доводить існування ризиків у кримінальному провадженні, визначених ст.177 КПК України.

Сукупність вищезазначеного свідчить, що на даній стадії судового розгляду жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не досягне мети застосування запобіжного заходу, визначеної ст.177 КПК України, оскільки інший запобіжний захід ніж тримання під вартою на думку суду не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, уникнути відповідальності, можливості тиску обвинуваченого на свідків чи потерпілих.

Все зазначене свідчить, що ризики встановлені судом при обранні та продовженні запобіжного заходу існують, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим, дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб, без визначення застави у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Розглянувши подане захисником ОСОБА_5 заперечення на ухвалу слідчого судді Тиврівського районного суду від 19.07.2022 року, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч.3 ст.309 КПК України ухвали слідчого судді, не передбачені у ч. 1 та ч. 2 цієї статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Разом з тим, виходячи зі змісту ч.3 ст.314 та ст.315 КПК України, законодавцем визначено вичерпний перелік повноважень суду на стадії підготовчого провадження, до якого не входить можливість надавати оцінку ухвалам слідчого судді з точки зору їх законності і обґрунтованості та скасовувати їх за результатами відповідної оцінки. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що під час проведення підготовчого судового засідання сторони кримінального провадження мають можливість лише подати заперечення на ухвалу слідчого судді, а суд може лише прийняти вказані заперечення для надання їм оцінки в майбутньому під час судового розгляду та винесення остаточного рішення у справі, не вирішуючи при цьому порушених у таких запереченнях питань щодо законності та обґрунтованості відповідного судового рішення на підготовчому судовому засіданні. Вказане пов`язане із тим, що вирішення вказаних питань знаходиться поза межами тих повноважень, якими наділений суд на даній стадії кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне долучити вказане заперечення до матеріалів справи та надати оцінку висловленим у ньому доводам під час судового розгляду кримінального провадження.

Також, 09.12.2022 року потерпіла ОСОБА_6 подала суду цивільний позов, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь матеріальну шкоду в сумі 600 грн. та моральну шкоду в сумі 500000 грн.

Учасники судового розгляду не заперечували щодо прийняття даного цивільного позову, а тому суд з урахуванням думки зазначених осіб приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви.

Згідно ч.1 ст.62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, суд заслухавши думку учасників та враховуючи наявні матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява складена з дотриманням вимог ст.ст.175-177 ЦПК України та підсудна Тиврівському районному суду і відповідно ОСОБА_6 слід визнати цивільним позивачем, а ОСОБА_4 цивільним відповідачем.

На підставі викладенго та керуючись ст.ст.61, 128, 183, 314-315, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 від 19.07.2022, відносно вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, у відкритому судовому засіданні на 29 грудня 2022 року о 09 годині 30 хвилин в приміщенні Тиврівського районного суду (смт. Тиврів Вінницької області, вул. Шевченка, 3).

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10 лютого 2023 року включно.

Заперечення захисника ОСОБА_5 , подані в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України на ухвалу слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 20.07.2022 року - долучити до матеріалів кримінального провадження та надати оцінку висловленим у них доводам у ході судового розгляду.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілих і їх представників та свідків.

Прийняти до спільного розгляду з кримінальним провадженням №0000220 цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування марольної та матеріальної шкоди завданої злочином. ОСОБА_6 визнати цивільним позивачем, а ОСОБА_4 - цивільним відповідачем.

У відповідності до ст.191 ЦПК України роз`яснити відповідачу право подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин на яких він ґрунтується, в строк не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали про прийняття цивільного позову. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Роз`яснити позивачу про право подати відповідь на відзив щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення, в строк не пізніше 5 днів з дня отримання такого відзиву.

Роз`яснити відповідачу право подати заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення, в строк не пізніше 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до вимог ч.4 ст.178, ч.3 ст.179, ч.3 ст.180 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) до суду відзиву, відповіді на відзив чи заперечення на відповідь на відзив, їх копія та доданих до них документів сторони зобов`язані надіслати іншим учасникам справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду, виключно в частині продовження строку запобіжного заходу. В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала в частині продовження застосування запобіжного заходу набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду апеляційним судом, якщо така не буде скасована.

Копію ухвали направити для виконання до ДУ «Вінницької установи виконання покарань (№1)», вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Повний текст ухвали оголошено 16 грудня 2022 року о 13 год. 20 хв.

Суддя: Вальчук В. В.