Справа № 454/2383/22
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Сокаль 09.11.2022 року

Слідчий суддя Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю :
секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши увідкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокаля клопотання старшого слідчого відділення поліції №2 Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області майор поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 від 31.08.2022 року, відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.1 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в:

клопотання мотивоване наступним : досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 29 серпня 2022 року о 00 год. 36 хв., спільно із своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прибули на приватну господарську територію, що належить ОСОБА_9 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де на передодні ввечері разом із вказаними вище особами відпочивали та вживали алкогольні напої. клопотання мотивоване наступним : досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 29 серпня 2022 року о 00 год. 36 хв., спільно із своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прибули на приватну господарську територію, що належить ОСОБА_9 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де на передодні ввечері разом із вказаними вище особами відпочивали та вживали алкогольні напої.

При центральному вході на вказану територію, в ОСОБА_4 виник словесний конфлікт із ОСОБА_10 , який допомагає ОСОБА_9 в охороні цієї території, після чого ОСОБА_4 завдає один удар ОСОБА_10 ногою в область тулуба.

В подальшому, ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_7 перебуваючи на вказаній території вступають у словесний конфлікт із ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , який о 01 год. 5 хв., переростає у бійку між ними, під час якої ОСОБА_4 , завдає удар ногою по тілу ОСОБА_9 та рукою в обличчя ОСОБА_11 .

Підтримуючи протиправні дії ОСОБА_4 , до побиття ОСОБА_9 та ОСОБА_11 приєднується ОСОБА_7 , який діючи у співучасті із ОСОБА_4 , разом із останнім завдають удари руками та ногами по тілу ОСОБА_11 .

В подальшому, вже після конфлікту, ОСОБА_4 , діючи у мовчазні змові в групі із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , та настання їх наслідків, користуючись своєю кількісною та фізичною перевагою, після того, як ОСОБА_6 , приєднався до конфлікту та завдав одного удару ОСОБА_11 в обличчя, від чого останній впав на бетонне покриття та втратив свідомість, умисно, діючи спільно із ОСОБА_7 , завдав множинні удари руками та ногами по голові ОСОБА_11 , не зважаючи на те, що останній лежав в горизонтальному положенні на спині без свідомості та не чинив йому будь-якого супротиву, завдавши, тим самим потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді: забою головного мозку, середнього ступення важкості, субарахноїдального крововиливу, перелому склепіння черепу з переходом на основу, пневмоцефалії, субдуральної гематоми правої скроневої долі в стадії еволюції, розходження правого скронево-клиновидного шва; перелому виличної дуги справа, перелому лівої кісточки носа, саден обличчя.

Тілесні ушкодження, які виявленні на тілі потерпілого ОСОБА_11 у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді: забою головного мозку, середнього ступення важкості, субарахноїдального крововиливу, перелому склепіння черепу з переходом на основу, пневмоцефалії, субдуральної гематоми правої скроневої долі в стадії еволюції, розходження правого скронево-клиновидного шва, за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Крім цього, ОСОБА_4 , 29 серпня 2022 року о 00 год. 36 хв., спільно із своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прибули на приватну територію ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_1 , де перед цим на передодні ввечері разом із вказаними особами відпочивали та вживали алкогольні напої. На самому вході на територію, в нього без причинно виник словесний конфлікт із ОСОБА_10 , який допомагає власнику в охороні цієї території, під час якого завдає один удар ногою ОСОБА_10 в область тулуба.

В подальшому, ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_7 перебуваючи на вказаній території вступають у словесний конфлікт із власником даної території ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , який о 01 год. 5 хв., переростає у бійку між ними, під час якої ОСОБА_4 , завдає удар ногою по тілу ОСОБА_9 та рукою в обличчя ОСОБА_11 .

В подальшому, вже після конфлікту, ОСОБА_4 , діючи у мовчазні змові в групі із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , та настання їх наслідків, користуючись своєю кількісною та фізичною перевагою, після того, як ОСОБА_6 , приєднався до конфлікту та завдав одного удару ОСОБА_9 в обличчя, від чого останній впав на бетонне покриття, умисно, спільно із ОСОБА_7 , завдав множинні удари руками та ногами по голові та тілу ОСОБА_9 , не зважаючи на те, що останній лежав в горизонтальному положенні на спині та не чинив йому будь-якого супротиву, завдавши, тим самим потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми; струс головного мозку; забою мяких тканин голови та тіла; навколо орбітальних гематом з двох сторін; садна голови та тіла; забою правого плечового суглобу; синців на обличчі та синця на правій верхній кінцівці.

Тілесні ушкодження, які виявленні на тілі потерпілого ОСОБА_9 у вигляді синців на обличчі та синця на правій верхній кінцівці, за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження.

У вчиненні даних кримінальних правопорушень, підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Сокаль Львівської області, громадянин України, являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуває на посаді номер обслуги взводу забезпечення навчального процесу батареї забезпечення навчального процесу дивізіону забезпечення навчального процесу, розлученийпроживає в АДРЕСА_2 .

26 жовтня 2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 т а ч. 1 ст. 125 КК України.

Вина ОСОБА_4 у інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними в процесі розслідування доказами у їх сукупності, зокрема:

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 13.09.2022, згідно якого останній вказує на обставини, за яких ОСОБА_4 в групі із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричиняли йому тілесні ушкодження;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 14.09.2022, згідно якого останній вказує на обставини, за яких ОСОБА_4 в групі із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричиняли йому тілесні ушкодження;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 01.09.2022, згідно якого остання вказує на обставини, за яких ОСОБА_4 в групі із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричиняли тілесні ушкодження ОСОБА_9 та ОСОБА_11

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 01.09.2022, згідно якого остання вказує на обставини, за яких ОСОБА_4 в групі із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричиняли тілесні ушкодження ОСОБА_9 та ОСОБА_11

- протоколом огляду відеозапису від 13.09.2022, згідно якого зафіксовано спричинення потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 тілесних ушкоджень.

- висновком судово-медичної експертизи №;57 від 12.10.2022 року, згідно якого спричиненні тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень;

- висновком судово-медичної експертизи №;56 від 12.09.2022 року, згідно якого спричиненні тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинений ним тяжке кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винним ОСОБА_4 , останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі, і це може стимулювати підозрюваного до втечі, а також останній не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання;

- незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показань, або не дачі показань у кримінальному провадженні.

- вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

П.1 ч.4 ст.183 КПК України, передбачає, що слідчий суддя, при поставленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Із урахуванням вищевказаного, а також того, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній відносяться до категорії тяжких злочинів, вчинено умисно, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, відтак порушує основоположні цінності суспільства, а тому жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 щодо виконання ним процесуальних обов`язків та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти вище зазначеним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176178, 183, 184, 194 КПК України, просять клопотання задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_13 заперечили в судовому засіданні щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати йому нічний домашній арешт .

Прокурор ОСОБА_14 в судовому засідання клопотання підтримав, просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Як зазначено у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011, п.32 рішення у справі «Фокс, Кампбел і Хартлі проти Сполученого Королівства» слідчий суддя (суд) повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Заслухавши думку сторін кримінального провадження слідчий суддя дійшов до висновку, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк ві 7 до 10 років, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , розлучений, має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, перебуваючи на волі матиме можливість перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність, тобто мають місце ризики вказані слідчим в клопотанні про обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням у Львівському слідчому ізоляторі..

Тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі підозрюваного, а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він підозрюється, виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя і ухиленню від суду.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому наявна необхідність у обранні такого запобіжного заходу із зазначенням визначеного строку без визначення розміру застави .

На підставі викладеного, керуючись ст.194 КПК України, суд,

у х в а л и в:

клопотання задоволити. Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 08.01.2023 року включно , без визначення розміру застави та поміщення останнього у ДУ «Львівська установа виконання покарання №19».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Демчину Я.

Копію ухвали вручити обвинуваченому,захиснику та скерувати до ДУ «Львівська установа виконання покарання №19».

Строк дії ухвали суду складає 2 місяці з дня її проголошення та припиняє свою дію 08.01.2023 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до Львівського апеляційного суду подається протягом п`яти днів з дня її оголошення через Сокальський районний суд.

Слідчий суддя : ОСОБА_1