У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
її представника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000491 від 27.03.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 27.03.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000491 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Прокурором у судовому засіданні було подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Наголошує, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих, знищити або сховати будь-яку з речей чи документів, які мают ь значення для кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, прокурор просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час до обвинуваченого ОСОБА_6 .
Прокурор в судовому засіданні просив задоволити подане ним клопотання та обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вказав, що наявні ризики для кримінального провадження, про які вказано у клопотанні, а строк обраного запобіжного заходу під час досудового розслідування закінчується. Зауважив, що інший запобіжний захід не зможе гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора та просили задоволити.
Потерпіла ОСОБА_8 не скористалася правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку прокурора, позицію потерпілої та її представника, доводи обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби (ч. 1 ст. 181 КПК України).
Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом встановлено, що відносно ОСОБА_6 під час досудового розслідування слідчим суддею обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби, строк дії якого закінчується.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, яке є тяжким злочином, його вік, а також відсутність відомостей про хвороби та інші дані про нього.
Одночасно, твердження прокурора про наявність ризиків, передбачених п. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення, суд до уваги не приймає, так як такі належним чином не доведені.
Також судом під час розгляду клопотання встановлено, що з моменту події та внесення вказаних відомостей до ЄРДР минув тривалий час (більше 6 років), після повідомлення ОСОБА_6 про підозру та складення обвинувального акту останній не ухилявся від органу досудового розслідування та суду, доказів зворотного надано не було, та не допускав інших порушень процесуальної поведінки.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити та вважає за необхідне застосувати відносно останнього більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який у повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 181, 184, 194, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту залишити без задоволення.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього наступні обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою у визначений час;
- повідомити суд про зміну місця проживання та роботи;
- не відлучатися на тривалий час із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду.

Встановити строк дії ухвали на період судового розгляду справи, але не більше ніж на два місяці до 01 січня 2023 року.
Роз`яснити, що у разі невиконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1