Справа №705/4710/22
1-в/705/9/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення, подане засудженим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка-1, Тальнівського району, Черкаської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, який відбуває покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.03.2020 року, яким засуджений за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, у якому зазначив про те, що він був засуджений Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 289 КК України до 6 років позбавлення волі.

За час відбування покарання у СІЗО м. Черкаси має 11 стягнень, які погашені. Заохочень не мав.

14.08.2020 року був етапований до СВК № 92, де на чай час і відбуває покарання. З першого дня відбування покарання працює на виробництві установи, виконує усі трудові норми, вважає, що сумлінно ставиться до своїх зобов`язань, за що неодноразово був заохочений правами начальника установи. Приймає участь у диференційній програмі «Духовне відродження», має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_8 , 2012 року народження. Режим відбування покарання не порушує.

Свою провину у скоєному визнає і щиро кається. Не погоджується із тим, що згідно характеристики установи характеризується посередньо, оскільки вважає, що таку характеристику адміністрацією установи йому надано упереджено.

Враховуючи строк відбутого покарання, його поведінку та щире каяття у вчиненому злочині, просить суд звільнити його умовно-достроково на невідбуту частину покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав вимоги клопотання. Зазначив про те, що він відбув 2/3 строку покарання, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, але вважає надану установою характеристику упередженою, оскільки він працевлаштований, належним чином виконує усі обов`язки, покладені на нього, як на засудженого, за що неодноразово заохочувався, щиро розкаюється у вчиненому, має ряд заохочень. Крім того, вживає заходів для відшкодування шкоди згідно позову за вироком суду. Дійсно, відбуваючи раніше покарання у слідчому ізоляторі мав стягнення, а також одне стягнення мав уже відбуваючи покарання у СВК № 92, але всі вони погашені та зняті у визначеному порядку. Вважає, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому просить суд клопотання задовольнити та звільнити його умовно-достроково.

Захисник засудженого ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримав та зазначив, що наявні всі підстави для його застосування до ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та зазначив про те, що формально наявні підстави для звільнення засудженого умовно-достроково однак матеріали особової справи фактично не містять відомостей позитивної поведінки засудженого ОСОБА_5 за час його відбування у СВК № 92, оскільки згідно характеристики адміністрації установи засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, а також раніше мав значну кількість стягнень, які дійсно зараз погашені. При цьому, на його думку обставини, які б свідчили про виправлення засудженого ОСОБА_5 у вказаному випадку відсутні.

Представник установи в судовому засіданні при вирішенні клопотання по суті покладався на розсуд суду. Зазначив, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у СВК № 92 з 14.08.2020 року, дійсно був працевлаштований, у взаємовідносинах з іншими засудженими та персоналом установи не конфліктний, режиму відбування покарання засуджений дотримується, будь-які претензії з боку персоналу колонії до нього відсутні. Має чотири заохочення, а також мав одне стягнення, яке погашено. У вчиненому розкаюється. Частково відшкодував завдані збитки згідно позову за вироком суду. Має заохочувальні норми щодо умовно-дострокового звільнення, заміни покарання більш м`яким а також дільниці соціальної реабілітації, але у їх задоволенні було відмовлено.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, не заперечує проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши думку засудженого та його захисника, врахувавши позицію прокурора та представника установи, вивчивши письмові матеріали клопотання та особової справи засудженого, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 10 березня 2020 року вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_5 до призначеного покарання, частково приєднано покарання у виді 1 року позбавлення волі за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2019 року та остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання 11.03.2020 року.

Кінець строк відбування покарання 14.10.2024 року.

На момент звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув 2/3 строку покарання.

Згідно довідки про заохочення та стягнення, затвердженої 07.12.2022 року, засуджений ОСОБА_5 в період 2018-2020 років за час перебування у СІЗО м. Черкаси має 11 стягнень, які погашені. Відбуваючи покарання у СВК № 92, з 2020 до цього часу, має чотири заохочення за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки. Такі заохочення ним отримані, починаючи з липня 2021 року. Має 1 стягнення, у зв`язку з відсутністю на вечірній перевірці, але воно знято у встановленому законом порядку.

Згідно довідки начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» станом на 19.12.2022 року невідбута ОСОБА_5 частина покарання становить 01 рік 09 місяців 25 днів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання характеризується посередньо, працевлаштований на виробництві, відбув 2/3 призначеного судом покарання, на заходи виховного та профілактичного характеру реагує у визначеному порядку, виконує законні вимоги представників адміністрації установи, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує зв`язки з рідними, частково погасив заборгованість за вироком суду, на профілактичному обліку не перебуває, працевлаштований за що має заохочення, приймає участь у суспільно-корисному житті установи. Крім того, будь-яких фактів порушення засудженим режиму відбування покарання та іншої протиправної поведінки, які б свідчили про небажання стати на шлях виправлення та вказували б на зневажливе ставлення до праці, протягом останніх більш ніж 2-х років матеріали справи не містять. При цьому, суд враховує, що майже всі стягнення були застосовані до ОСОБА_5 під час утримання в СІЗО, тобто до його засудження та фактичного відбування покарання, а перші заохочення засуджений отримав 06.07.2021 року та 01.10.2021 року, тобто протягом року з початку відбування покарання у СВК № 92. На думку суду, останній в повній мірі усвідомив наслідки вчиненого ним злочину, щиро шкодує про такі. Вказані обставини в своїй сукупності, на думку суду, свідчать про доведеність його виправлення.

Суд не враховує доводи прокурора про те, що ОСОБА_5 не характеризувався позитивно протягом всього часу відбування покарання та кількість накладених на нього стягнень є більшою ніж заохочень, оскільки за результатом аналізу наданої установою характеристики та пояснень представника установи вбачається, що вказівка те, що засуджений характеризується посередню має формальний підхід, адже вона містить відомості про дотримання ним умов відбування покарання, активну позитивну динаміку поведінки за відсутності будь-яких негативних даних про особу ОСОБА_5 , що свідчить про те, що поведінка засудженого є стабільно позитивною протягом більшості строку відбування покарання, крім цього всі стягнення є погашеними та зняті в установленому законом порядку.

За таких обставин, а думку суду, ОСОБА_5 дотримано умови застосування положень статті 81 КК України, якими є те, що засуджений відбув необхідну частину покарання та став на шлях виправлення.

Суд також бере до уваги, що об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, що є підставою для відмови в застосуванні статті 81 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Враховуючи строк покарання, який вже відбув ОСОБА_5 , суд вважає, що на цей час досягнуті цілі покарання, в тому числі кара засудженого та його виправлення.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що, з огляду на реально відбуту засудженим міру покарання, з врахуванням даних про його особу, поведінку під час відбування покарань, встановлене в ході судового розгляду клопотання сумлінне ставлення до праці, клопотання про умовно-дострокове звільнення останнього підлягає до задоволення.

Суд також вважає, що саме таке рішення сприятиме подальшій ресоціалізації засудженого ОСОБА_5 після відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 369, 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на невідбуту частину покарання 01 рік 09 місяців.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1