Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/78/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2023 р. смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Народичі у кримінальному провадженні, внесеному 06.12.2022 рокудо Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, клопотання прокурора про про продовження строку дії запобіжного заходу,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Народицькому районному суді Житомирської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр судових розслідувань за №0000318 від 06.12.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 27 січня 2023 року, щодо ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 06.03.2023 року.

Прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження є необхідність продовження запобіжного заходу, оскільки заявлені раніше ризики, а саме, що обвинувачений перед загрозою покарання може переховуватися від суду, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, не зменшилися та виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, зазначених у клопотанні та доповнив, що обвинувачений схильний до суспільно-небезпечної поведінки, так як раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних тяжких злочинів, має непогашену судимість, злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання характеризується негативно, як такий що зловживає спиртними напоями, на утриманні осіб немає.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні щодо клопотання прокурора не заперечували.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України,

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно пунктів 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного захо-ду є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням впливати на покази свідків, понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події, на свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та які можуть бути встановлені в ході судового розслідування та потерпілих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до увага, крім даних, передбачених ст.177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість кримінального правопорушення та наслідки вчинення протиправних діянь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На день вирішення питання щодо продовження строків тримання обвинуваченому обставини, які були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, так як продовжують залишатись ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення від покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, незаконного впливу на свідків, та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки останній раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних тяжких злочинів, має непогашену судимість, не має постійного джерела прибутку на утриманні будь-яких осіб не має, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, тобто вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому, з урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Отже, оскільки, на момент розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою у матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що ризики, заявлені при обрані запобіжного заходу та його продовженні, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України зменшились, а також враховуючи доведення прокурором наявність обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Судом при вирішенні питання щодо клопотання прокурора, також враховано особу обвинуваченого, який злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння, ніде не працює, за місцем проживання характеризується негативно, як такий що зловживає спиртними напоями, на утриманні осіб немає, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, схильність до суспільно-небезпечної поведінки, так як останній раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних тяжких злочинів, має непогашену судимість, ухвалою Бердичівського міськрайонного суд Житомирської області ОСОБА_4 на підставі ст.81 КК України звільнено від відбування покарання умовно достроково, строк невідбутого покарання 11 місяців 17 днів, а тому існує реальний ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення та продовження протиправної поведінки, в тому числі і ухилення від суду.

Також на переконання суду, існує цілком реальний ризик впливу обвинуваченого на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не надавали показання безпосередньо суду та які проживають в одному населеному пункті, по сусідству з обвинуваченим. До того ж, ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин у вечірній час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить, що він становить велику небезпеку для оточуючих.

Все вищеперелічене безумовно вказує на те, що тримання обвинуваченого під вартою буде виправдано, оскільки в цьому кримінальному провадженні наявні справжні інтереси суспільства явно переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177,178,183,194 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, існують на даний час.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177,178, 181, 184, 194, 201 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тривалістю 60 днів, до 05 травня 2023 року.

Ухвала суду закінчує свою дію о 10 годині 00 хвилин 05 травня 2023 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: