Справа № 545/296/23
Провадження № 1-в/545/156/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання начальника державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65) про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лозова Харківської області, мешканка АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, освіта базова загальна середня, раніше п`ять разів судима;

засуджена: 23.07.2020 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

встановив:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання начальника державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання зазначено, що засуджена сумлінною поведінкою довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Засуджена та представник адміністрації подання підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор заперечував з приводу задоволення подання, оскільки засуджене не довела своє виправлення.

Врахувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення , виходячи з такого.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

ОСОБА_4 засуджена 23.07.2020 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 неодноразово, а саме п`ять разів судима за аналогічні злочини, протягом строку відбуття покарання в НВК №65, а саме з 04.10.2022 року, мала 2 заохочення датовані 2022 та 2023 роком, стягнень не мала, працевлаштована кухонним працівником, має сина віком до 3-х років, який виховується в дитячому будинку «Малятко» при установі (син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Материнські обов`язки виконує добре. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.

Відповідно до ст. 123, 127 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджена залучена до програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Подолання алкогольної залежності», «Професія» та є учасником «Духовно-просвітницької» самодіяльної секції.

Згідно ст. 110 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджена підтримує соціальні зв`язки з цивільним чоловіком шляхом телефонних розмов.

На профілактичному обліку не перебуває.

Разом з тим, ці обставини можуть свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженої, проте не дає підстави вважати, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення і до неї може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вести за таких обставин мову про те, що своїм ставленням до праці засуджена довела своє виправлення не можна, оскільки має місце нестабільне ставлення засудженої до праці.

Також, суд зазначає, що ОСОБА_4 була неодноразово засуджена за аналогічні злочини та звільнялася умовно-достроково від відбування покарання декілька разів, проте висновків для себе не зробила та продовжила вчиняти злочини. А тому, на думку суду у разі звільнення її умовно-достроково є висока вірогідність вчинення нею нового злочину.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що на даний час поведінка засудженої ОСОБА_4 не свідчить про стабільний процес виправлення та перевиховання, а зміни в світогляді останньої не свідчать, що вона довела своє виправлення, а тому підстав для задоволення клопотання не має.

Керуючись ст. 81 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання начальника державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65) про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_4 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1