Справа № 404/3946/19
Номер провадження 1-кс/404/30/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню 0004188 за ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах володільця майна ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні 0004188, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого автомобіля «LEXUS GS 350», 2007 року випуску, чорного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , ключа від авто та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

В обґрунтування вказує, що належний ОСОБА_3 транспортний засіб вилучили 12.08.2022 року за адресою: м. Київ, вул. Степана Бандери, 20, на підставі постанови слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_5 , про проведення процесуальних дій на іншій території від 12.08.2022 року слідчим Оболонського ВП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 . Після чого арешт на автомобіль не накладали.

З цих підстав просить визнати протиправною бездіяльність слідчого Кропивницького РУП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_5 , яка не повернула тимчасово вилучене майно по вказаному кримінальному провадженню. Підстав для утримання автомобіля слідчий не має, тому просить зобов`язати посадових осіб Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області повернути транспортний засіб «LEXUS GS 350», 2007 року випуску з державним номерним знаком НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 , ключа від авто та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу його володільцю ОСОБА_3 .

Крім того, скаржник просить зобов`язати посадових осіб Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області прийняти рішення щодо припинення розшуку автомобіля LEXUS GS 350, 2007 року випуску 2007 року випуску з державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Слідчий та прокурор викликалися, не з`явились. Відсутність представників сторони обвинувачення не перешкоджає у вирішенні вимог скаржника (ч.3 ст.306 КПК України).

03.06.2019 року, ОСОБА_7 звернувся до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області з приводу незаконного заволодіння громадянами: ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 належним їй автомобілем «LEXUS GS 350», на суму 322 400 грн. На підставі заяви ОСОБА_7 , внесли відомості по Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 289 КК України.

Постановою слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_10 від 04.06.2019 року транспортний засіб «LEXUS GS 350» 2007 року випуску, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 оголошено в розшук.

Постановою слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_5 про проведення процесуальних дій на іншій території від 12.08.2022 року Оболонському ГУНП в м. Києві, доручено:

- Встановити місцезнаходження транспортного засобу LEXUS 350, GS 350 2007 року випуску, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , та у разі його встановлення - вилучити зазначений транспортний засіб з метою забезпечення збереження речового доказу та подальшого вирішення питання про накладення арешту на майно;

12.08.2022 року, слідчий Оболонського УП ГУНП у м. Києві Є., ОСОБА_11 , провів огляд місця події під час якого відшукав та вилучив транспортний засіб LEXUS 350, ключ від авто та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

З клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно слідчий та прокурор у цьому кримінальному провадженні, не зверталися.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 168 КПК України, вилучені під час огляду місця події речі набувають процесуальний статус тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Слідчий не використав належних йому процесуальних повноважень передбачених ст. 40 КПК України. Не звернувся у порядку ст. 173 КПК України до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення, шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно, або з клопотанням на тимчасовий доступ чи отримання дозволу на вже проведений огляд іншого володіння-транспортного засобу.

Представники сторони обвинувачення не вчинили процесуальних дій, завдяки яким могли продовжити строк дії для законного утримання тимчасово вилученого майна. Отже правильні доводи скаржника, що тимчасово вилучене майно продовжує перебувати у володінні сторони обвинувачення без законних підстав, тобто незаконно утримується без ухвали суду, слідчого судді. Також підлягає застосуванню європейський принцип на мирне володіння майном, тому вимоги скаржника у цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду N727/2878/19, провадження N 14-516цс19 від 30.06.2020 року, слідчий суддя вирішує питання про скасування арешту. Похідною вимогою є повернення майна. Тому, ОСОБА_3 має законне право ставити перед слідчим суддею вимогу про повернення тимчасово вилученого у нього майна.

ОСОБА_3 є особою, у якої був вилучений автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Такий висновок узгоджується з результатами зафіксованими в протоколі огляду місця події та допиту свідка ОСОБА_3 , що ОСОБА_3 під час вилучення знаходився за кермом вказаного авто в якості водія.

Правильність такого висновку документально підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, протоколом про огляд місця події та протоколом допиту свідка ОСОБА_3 від 12.08.2022 року. Полісом цивільної відповідальності.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Отже, є достатні підстави вважати, що заявлений суб`єкт оскарження вчиняє бездіяльність, через несвоєчасне повернення тимчасово вилученої речі з порушенням строку, передбаченого ст. 171 КПК України, тобто слідчого необхідно зобов`язати повернути тимчасово вилучене майно.

При вирішенні питання стосовно належності особи, у якої вилучено майно та якій воно підлягає поверненню, взято до уваги положення ч. 5 ст. 171 КПК України, що тимчасово вилучені предмети підлягають поверненню особі, у якої майно було вилучено, тобто ОСОБА_3 .

Самостійною підставою часткового задоволення вимог скаржника є наступні обставини:

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Санкцією ч. 3 ст. 289 КК України передбачено покарання до дванадцяти років позбавлення волі, тобто дане кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, належить до особливо тяжких злочинів.

На підставі частини 1 та 2 ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КПК України, строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.

У цьому кримінальному провадженні вісімнадцять місяців досудового розслідування необхідно обчислювати з дня внесення відомостей до ЄРДР. (3 червня 2019 року + 18 місяців = 03 грудня 2020 року)

Станом на 03 грудня 2020 року, по кримінальному провадженню 0004188 за ч. 3 ст. 289 КК України, закінчився строк досудового розслідування. Підставою такого твердження є та обставина, що до 03 грудня 2020 року жодній особі не вручено повідомлення про підозру, слідчий/прокурор не звертались з клопотанням до слідчого судді за правилами параграфу 4, Глави 24 КПК України про продовження строку досудового розслідування.

Строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає. (ч. 5 ст. 294 КПК України).

Згідно з положеннями ч.8 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

03 грудня 2020 року, у цьому кримінальному провадженні закінчився вісімнадцятимісячний строк досудового розслідування, після чого слідчий втратив право винесення постанови про проведення будь-яких процесуальних дій, у тому числі постанови від 12.08.2022 року. За таких умов вилучення автомобіля є незаконним.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно вимог ст. 169 цього Кодексу. Твердження скаржника про бездіяльність та необхідність повернення майна є законним і підлягає задоволенню.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №266/1617/19 (надалі Постанова ВП ВС від 18.03.2020) викладено висновок про те, що хоча розшук автомобіля і внесення відповідної інформації до спеціальної інформаційно-пошукової системи органу поліції КПК прямо не визначені як слідчі (розшукові) дії чи засоби забезпечення кримінального провадження, однак, підставами застосування цих заходів є насамперед відомості про те, що транспортний засіб може бути предметом, знаряддям чи засобом кримінального правопорушення. Зазначені відомості підлягають перевірці шляхом встановлення місця перебування й огляду автомобіля, дослідження його ідентифікаційних ознак, співставлення останніх із наявною у правоохоронних органів інформацію, з`ясування наявності чи відсутності слідів кримінального правопорушення або інших даних, що можуть свідчити про причетність транспортного засобу до кримінально караних діянь.

Наведені заходи спрямовані на захист прав і законних інтересів потерпілих від кримінальних правопорушень та інших осіб, забезпечення оперативності й ефективності досудового розслідування, повного, всебічного й неупередженого з`ясування обставин злочинів і притягнення кожного з винних до кримінальної відповідальності в міру його вини та виконання інших завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України.

У разі підтвердження інформації про зв`язок автомобіля зі злочинними діями можуть виникнути встановлені кримінальним процесуальним законом підстави для його тимчасового вилучення, арешту і визнання речовим доказом з метою використання у кримінальній справі як засобу доказування, а в разі протиправного заволодіння транспортним засобом також подальшого повернення законному володільцю. Визнання матеріального об`єкта речовим доказом є процесуальним рішенням, а тимчасове вилучення й арешт майна заходами забезпечення кримінального провадження, що застосовуються на підставах і в порядку, визначених КПК (ст. 98, 110, 167, 168, 170-173). Слідчий, прокурор згідно з ч. 2 ст. 170 цього Кодексу зобов`язані вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт. Вжиття таких заходів як втілення засади публічності кримінального провадження є одним із способів виконання правоохоронними органами своїх установлених ст. 25, ч. 4 ст. 38 КПК України обов`язків забезпечити ефективність досудового розслідування для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Таким чином, розшук автомобіля для перевірки його можливої причетності до кримінального правопорушення здійснюється правоохоронними органами в межах правовідносин і породжує юридичні наслідки, що належать до сфери регулювання кримінального процесуального закону.

На підставі постанови слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_10 від 04.06.2019 року, по кримінальному провадженню 0004188 за ч. 3 ст. 289 КК України, був оголошений у розшук транспортний засіб «LEXUS GS 350» він код JTHCE96S570008681,

У пункті 34 та 35 постанови ВП ВС від 18.03.2020 року наявний висновок, що у разі підтвердження зв`язку транспортного засобу з кримінальним правопорушенням права власника щодо майна можуть бути обмежені виключно на підставах та в порядку, встановлених КПК, - у межах процедур тимчасового вилучення й арешту майна згідно зі ст. 167-175 КПК України. У випадках не звернення слідчого з клопотанням до слідчого судді про арешт майна, неприйняття слідчим суддею рішення про задоволення відповідного клопотання в установлені законом строки, а також відмови слідчого судді в його задоволенні тимчасово вилучене майно підлягає невідкладному поверненню особі, в якої воно було вилучено, на підставі п. 2, 3 ст. 169, ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України. Бездіяльність слідчого, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна, може оскаржуватися в судовому порядку згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 33 цієї ж постанови, якщо за результатами огляду й перевірки причетність транспортного засобу до кримінально караних діянь та існування інших підстав для його арешту не підтвердиться, юридичних наслідків, які б обмежували право власності на це майно його законного власника, не настає. В цьому випадку власник як особа, права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або його представник вправі звернутися до слідчого з клопотанням про прийняття рішення щодо припинення розшуку автомобіля, яке слідчий згідно з ч. 1 ст. 220 КПК України зобов`язаний розглянути у строк не більше трьох днів з моменту подання і за наявності відповідних підстав задовольнити. Бездіяльність слідчого, пов`язана з не вирішенням цього клопотання, може бути предметом оскарження до слідчого судді на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таким чином, слідчий зобов`язаний перевірити причетність зв`язку транспортного засобу з кримінальним правопорушенням, і у разі відсутності зв`язку зняти транспортний засіб з розшуку та повернути його законному володільцю. Якщо ж транспортний засіб пов`язаний з вчиненням злочину, слідчий має визнати автомобіль речовим доказом та невідкладно звернутися до суду для накладення арешту.

Відповідно до висновку, викладеному у п.32 постанови ВП ВС від 18.03.2020 року, виявлення й ідентифікація транспортного засобу за будь-яких обставин є підставами для припинення його розшуку. Відповідне рішення оформлюється постановою слідчого в порядку, передбаченому ст. 110 КПК України. Копію такої постанови слідчий згідно з вимогами п. 4 розд. 4 Інструкції з формування та ведення інформаційної підсистеми "Гарпун" інформаційно- телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 червня 2018 року N 497 (далі - Інструкція), зобов`язаний упродовж доби направити до органу поліції, відповідального за формування й ведення зазначеної підсистеми. Як передбачено п. 5 цього ж розділу Інструкції, після отримання копії постанови відповідальна службова особа органу поліції повинна невідкладно внести до інформаційної підсистеми "Гарпун" відомості про зняття автомобіля з розшуку.

Завданням цього кримінального провадження було відшукання автомобіля. (ст. 2 КПК України)

Розшук транспортного засобу є одним з видів заходів забезпечення завдань кримінального провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається за наявної потреби та необхідності виконання завдань кримінального провадження (пункти 2-3 ч. 3 ст. 132 КПК України)

12.08.2022 року, слідчий Оболонського УП ГУНП у м. Києві, ОСОБА_12 , провів огляд місця події, відшукав та вилучив транспортний засіб LEXUS 350, ключ від авто та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Таким чином після вилучення легкового автомобіля, було виконано завдання кримінального провадження, та перестала існувати необхідність у розшуку авто у тому числі продовження дії постанови слідчого від 04.06.2019 року про оголошення в розшук «LEXUS GS 350», він-код НОМЕР_2 .

Дія заходів забезпечення, у тому числі оголошення розшуку автомобіля не повинна перевищувати наявних строків досудового розслідування, що закінчилися ще 03 грудня 2020року. Сукупність перерахованих обставин переконує у подальшій безпідставності та очевидної незаконності продовження у майбутньому умов дії розшуку авто. Зазначену постанову слідчого необхідно скасувати і тому, що у теперішній час слідчий з прокурором втратили процесуальну правоздатність уприймати будь-які процесуальні рішення. З огляду на вказане не підлягає задоволенню вимога скаржника в частині про покладання на слідчого обовязку на скасування постанови про оголошення розшуку авто.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність прокурора під час досудового розслідування може бути прийняте рішення про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги (ст. 307 КПК України).

Строк звернення до слідчого судді скаржник не пропустив, оскільки бездіяльність триває.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_10 від 04.06.2019 року про оголошення в розшук транспортного засобу «LEXUS GS 350» 2007 року випуску, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 .

Зобов`язати особу, якій доручалося проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню 0004188, повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучений у нього транспортний засіб «LEXUS GS 350», 2007 року випуску з державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ; ключ від авто та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Відмовити у задоволенні решти заявлених вимог.

Ухвала не оскаржується в апеляційному порядку. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час проведення підготовчого судового засідання.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1