Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новоархангельськ кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 28.04.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Лозуватка Компаніївського району Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, військовозобов`язаного, є учасником АТО, неодруженого, утриманців і пільг немає, стан здоров`я задовільний, непрацюючого, не судимого в силу ст.89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна ( грабіж) з проникненням в житло за таких обставин:

27.04.2019 року близько 23 години, ОСОБА_4 маючи злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, прийшов до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_5 , де шляхом розбиття віконного скла, в приміщенні веранди вказаного домоволодіння, проник всередину будинку.Реалізовуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку потерпілого, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, користуючись значною перевагою у віці, та в тому, що ОСОБА_5 внаслідок хвороби пересуваються тільки на інвалідному візку, відкрито для потерпілого ОСОБА_5 заволодів його мобільними телефонами «Nokia», моделі 1800 імейл НОМЕР_1 чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта, становить198,67 гривень та «VIAAN», моделі V1820 імейл НОМЕР_2 червоного кольору, вартість якого згідно висновку становить 218,33 гривень та банківською картою «ПриватБанк» НОМЕР_3 з якої в подальшому зняв кошти в сумі 1800 гривень.

Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, не реагуючи про звернення про повернення майна від потерпілого та розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 2217,00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення та положень ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, пояснив, що йому зрозуміло в чому він обвинувачується, свою провину в інкрімінованих правопорушеннях визнав повністю. Надав покази, в яких повідомив, що вчинив правопорушення за обставин, які викладені в обвинувальному акті, події, місце і час відповідають дійсності. Щиро розкаюється у вчиненому, зазначив, що подібного більше не станеться, він зрозумів протиправність своєї поведінки, зазначив, що правопорушення вчинив через скрутне матеріальне становище, зараз має роботу, просив суворо його не карати.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України повністю доведена, вважав за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на чотири роки із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій вказав, що просить справу за обвинуваченням ОСОБА_4 розглядати без його участі, з`явитися до суду не може через похилий вік та інвалідність, матеріальних та моральних претензій не має, цивільний позов не заявлятиме.

Окрім визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 186 КК України також доводиться наступними дослідженими, згідно зі ст. 23 КПК України, безпосередньо судом доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000214 про реєстрацію кримінального провадження від 28.04.2019 року за ч. 3 ст. 186 КК України;

- заявами потерпілого ОСОБА_5 про вчинене правопорушення та про надання згоди на проведення огляду його домоволодіння;

- рапортом про реєстрацію кримінального правопорушення від 28.04.2019 року;

- протоколом огляду місця події по АДРЕСА_3 від 28.04.2019 року та доданою до нього фототаблицею;

- протоколом огляду місця події по АДРЕСА_4 від 28.04.2019 року з доданим до нього DVD-диском, на якому зафіксовано події;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.05.2019 року, під час якого ОСОБА_4 детально розповів та показав про обставини вчинення ним правопорушення з доданим до нього DVD-диском, на якому зафіксовано вказані події;

- висновком експерта № 414 від 11.05.2019 року згідно якого встановленол ринкову вартість телефонів«Nokia», моделі 1800 імейл НОМЕР_1 та «VIAAN», моделі V1820 імейл НОМЕР_2 .

Суд немає підстав сумніватися в достовірності висновку судової експертизи, яка проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, компетентними особами, що володіють спеціальними знаннями для вирішення поставлених перед ними питань.

Згідно ст. 22 КПК України кримінально провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав і обов`язків. Саме сторона обвинувачення повинна забезпечити подання доказів, на обґрунтування обставин, на які вона посилається.

Судом було вжито всіх необхідних умов та заходів, передбачених КПК для реалізації сторонами своїх прав.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття обґрунтованого рішення, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, про що прямо передбачено ст. 95 КПК України.

Розгляд кримінального провадження провадився відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , в межах пред`явленого йому, відповідно до обвинувального акта, обвинувачення.

Органом досудового розслідування і судом дотримано процесуальних умов зібрання, дослідження і закріплення цих доказів відповідно до вимог чинного законодавства.

При ухваленні вироку, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, а саме: ст. 6 Конвенції, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом і рішення «Коробов проти України», де зазначається, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність випливає із достатньо переконливих, чітких, узгоджених між собою висновків.

Статтею 186 КК України передбачено відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Кваліфікуючою ознакою грабежу є проникнення у приміщення, у житло чи інше сховище.

Згідно постанови ПВС України №10 від 06.11.2009 року«Про злочини проти власності», під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, дослідивши та проаналізувавши всі докази, дійшов до висновку, що надані стороною обвинувачення докази є належними, допустимими, і стороною захисту не спростовані. В ході розгляду встановлено, що подія кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 , дійсно мала місце за обставин, викладених вище, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена «поза розумним сумнівом».

Таким чином, аналізуючи докази вини обвинуваченого в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілого при зазначених в обвинувальному акті обставинах, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Органами досудового розслідування було вірно кваліфіковано дії обвинуваченого і суд погоджується з такою кваліфікацією, оскільки об`єктом даного правопорушення є чуже право власності, об`єктивна сторона правопорушення полягає у відкритому викраденні майна, при цьому правопорушення вчинено з прямим умислом з корисливою метою суб`єктом злочину.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , пов`язані із відкритим викраденням майна з проникненням у житло суд кваліфікує за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Кваліфікуюча ознака - знайшла своє повне підтвердження .

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з принципів законності справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації призначеного покарання, при цьому керується вимогами ст. 65 КК України, відповідно до якої особі має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, і й виправлення засудженого.

При призначенні покарання, суд також враховує практику Верховного Суду, (постанова № 634/609/15-к від 01.02.2018 щодо судової дискреції), де зазначено що саме суду належать повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Відповідно до абз. 17 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого. Так, з досудової доповіді, наданої суду Добровеличківським РС з питань пробації, вбачається, що за результатами оцінки особи ОСОБА_4 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, при цьому він не становить небезпеку для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а також існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства із застосуванням заходів контролю та нагляду.

Згідно ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, яке виразилось у тому, що обвинувачений визнав свою вину та щиро жалкує про вчинення ним кримінального правопорушення, обтяжуючою покарання обставиною в обвинувальному акті зазначено така як вчинення злочину щодо особи, яка перебуває в безпорадному стані, що знайшла підтвердження в ході судового розгляду.

Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує особу обвинуваченого, що за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває, є таким, що немає судимості в силу ст.89 КК України, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, що згідно приписів ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, є корисливим та вчиненим з прямим умислом. При цьому, враховуючи роз`яснення, які містяться у ППВС України ві 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», оцінюючи ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, але такого, що не потягло за собою тяжких наслідків, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, часткове відшкодування шкоди, обставин справи, а саме вартості та предмету злочину, відсутність претензій з боку потерпілого, досудову доповідь, позицію прокурора, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тобто обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити його від відбування покарання із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення і буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і профілактики вчинення ним нових злочинів. Разом з цим, суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Також такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні на залучення експерта, що документально підтвердженні становлять 942 грн., які відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, оскільки його вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні, обраний ухвалою Новоархангельського районного суду від 12.11.2022 року ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне скасувати, у зв`язку з тим, що суд прийшов до переконання про призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі та не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу на період апеляційного оскарження.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням. Встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 /два/ роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням органів пробації звернутися до органів державної служби зайнятості.

Заходи забезпечення кримінального провадження - міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_4 ) в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в даному кримінальному провадженні в сумі 942 (девятсот сорок дві) гривні.

Речові докази в даному кримінальному провадженні: мобільні телефони «Nokia», моделі 1800 імейл НОМЕР_1 чорного кольору та «VIAAN», моделі V1820 імейл НОМЕР_2 червоного кольору, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі, якщо було подано апеляційну скаргу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, роз`яснити, що інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику, який не був присутній в судовому засідання, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня.

Суддя: