Справа № 308/6293/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , за участю обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001302 від 21.04.2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001302 від 21.04.2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.06.2015 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001302 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.07.2015 року призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001302 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2016 р., оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 . На час проведення розшуку дане судове провадження зупинено.

11.10.2022 року співробітником Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області до суду було доставлено обвинуваченого ОСОБА_4 , який зобовязався прибути у судове засідання призначене на 11 год. 30 хв. 02.11.2022.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2022 р. судове провадження із розгляду кримінального провадження, № 001302 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України - поновлено. Судове засідання призначено на 11 год. 30 хв. 02.11.2022.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 21 листопада 2022 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , привід для забезпечення його явки у судове засідання, що призначене на 13 год. 30 хв. 06.12.2022 року.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 06 грудня 2022 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 . На час проведення розшуку дане судове провадження зупинено.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2022 р. судове провадження із розгляду кримінального провадження, № 001302 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України - поновлено. Судове засідання призначено на 16 год. 30 хв. 23.12.2022.

Відповідно до обвинувального акта в кінці березня 2015 року в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в квартирі за адресою АДРЕСА_3 , умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу викрав із приміщення вищевказаної квартири мікрохвильову піч марки «Silva» , модель NWG2086 та пилосос марки «Rowenta Balloon» , модель ВО12ЕО, чим спричинив потерпілій гр.. ОСОБА_5 матеріальних збитків, згідно висновку експерта №23/212 від 27.05.2015 року на загальну суму 1152 грн. 00 коп.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною першою статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечував.

Потерпіла в судове засідання не зявилася, повідомлявся в порядку передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності це передбачений статтею 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Відповідно до приписів пункту 1 частини другої статті 284, частини третьої статті 285, частини четвертої статті 286, частини третьої статті 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, яке було скоєне в кінці березня 2015 року.

На час вчинення правопорушення та судового провадження положення статей 12 та 49 КК України діяли в редакції Законів № 4025-VI від 15.11.2011 та № 1183-VII від 08.04.2014 відповідно.

На час постановлення цієї ухвали положення вказаних статей зазнали змін та діють в редакції Законів № 2617-VIII від 2.11.2018 та № 2160-IX від 24.03.2022 відповідно.

Відповідно до приписів частини першої статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно з нормами статті 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до положень статті 49 КК України (у редакції Закону № 2160-IX від 24.03.2022) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо: з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у законі строки (два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину); протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Разом з тим, згідно з частиною другою статті 49 КК України (у редакції Закону № 2160-IX від 24.03.2022) перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

У даному випадку після внесення змін до вказаних статей мало місце поліпшення становища обвинуваченого ОСОБА_4 порівняно із попередніми редакціями статей 12 та 49 КК України, що були чинними на час вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з цим у даному кримінальному провадженні є підстави для застосування положень частини першої статті 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_4 перебував у розшуку з 22.12.2016 до 11 жовтня 2022, з 06 грудня 2022 до 23.12.2022 року. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 ухилявся від суду.

У своїй постанові від 05.04.2021 у справі № 328/1109/19 об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зробила наступний висновок: «…об`єднана палата виходить з такого кримінально-правового змісту частини другої статті 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року): ухилення особи від досудового розслідування або суду має своїм наслідком зупинення перебігу давності; перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання; у разі ухилення особи від досудового розслідування або суду і наступного її з`явлення із зізнанням чи затримання встановлені частиною першою статті 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) диференційовані строки давності до уваги не беруться; щодо такої особи застосовуються визначені частиною другою статті 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) загальні строки давності п`ять років у разі вчинення нею кримінального проступку і п`ятнадцять років у раз вчинення нею злочину будь-якого ступеня тяжкості».

Враховуючи ухилення обвинуваченого від судового розгляду та суду, не можуть бути застосовані приписи частини першої статті 49 КК України (у редакції Закону № 2160-IX від 24.03.2022).

Таким чином, відповідно до вимог частини другої статті 49 КК України (у редакції Закону № 2160-IX від 24.03.2022) строк давності для обвинуваченого становить п`ять років з часу вчинення інкримінованого йому кримінального проступку.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, який був вчинений в кінці березня 2015 року.

Таким чином, передбачений частиною другою статті 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за інкримінований йому кримінальний проступок сплив в кінці березня 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За правилами частини восьмої статті 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав суду згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності.

Положеннями частини четвертої статті 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до частини третьої статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень статті 63 Конституції України та статті 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, та за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (статтею 49 КК України) інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст. 284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно роз`яснень Пленму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження.

Судом роз`яснено обвинуваченому правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та його право заперечувати проти закриття справи з цих підстав, при цьому, останній не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із закінчення строків давності.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про те, що клопотання обвинуваченого . ОСОБА_4 необхідно задовольнити, звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст.49 КК України, статтями 284, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі частини другої статті 49 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001302 від 21.04.2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України - закрити.

Речовий доказ- мікрохвильову піч марки «Silva» , модель NWG2086 та пилосос марки «Rowenta Balloon» , модель ВО12ЕО вважати повернутими потерпілій.

Процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 306,90 грн. стягнути на користь держави з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6 ОСОБА_7