Справа № 136/1609/22
провадження №1-кп/136/108/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000263 від 13.09.2022, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта професійно - технічна, учасника бойових дій, не одруженого, на утриманні дітей не має, військовозобов`язаний, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , у невстановлений органом досудового розслідування час та місці, маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних речовин без мети збуту, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичною речовиною, обіг якого заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» від 15.02.1995 та ст. 3 Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.02.1995, діючи умисно, незаконно придбав наркотичну речовину - канабіс та у подальшому зберігав її у строк до 15.09.2022 у будинку, на території домоволодіння, в якому він проживає у АДРЕСА_1 , з метою використання для власних потреб без мети збуту.

На підставі ухвали слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 14.09.2022 працівниками СВ відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій 15.09.2022 проведено обшук у домоволодінні розташованому за вищевказаною адресою, де ОСОБА_2 , добровільно видав речовину у вигляді канабісу працівникам поліції, яку було вилучено та, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 5,85г.

Такі умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних речовин, без мети збуту.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, за участі захисника адвоката ОСОБА_3 , подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами частини другої статті 381, 382 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, ОСОБА_2 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, не одружений, на утриманні дітей неповнолітніх не має, військовозобов`язаний, відповідно до військового квитка № НОМЕР_1 з 22.01.2020 прийнятий на військову службу в/ч НОМЕР_2 за контрактом на 3 роки; за місцем проживання характеризується добре; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_2 .

Відповідно до обвинувального акту обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 не було встановлено під час досудового розслідування.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, майнового стану обвинуваченого, який не має офіційного заробітку (доходу) та у власності чи розпорядженні рухомого чи нерухомого майна, доказів неофіційного доходу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, тому суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді обмеження волі на певний строк.

Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання засудженого - щире каяття, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства та на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком встановивши його тривалість достатньою для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

На переконання суду, іспитовий строк буде дисциплінувати засудженого, привчати до додержання законів, оскільки він не виправданий, а проходить випробування від результатів якого залежить подальша його доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне відбуття покарання, що сприятиме формуванню у нього звички законослухняної поведінки і небажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує в порядку ст. 100, 124 КПК України.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 ч.1 п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази: канабіс, масою 5,85 г. - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1 510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 коп.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду, через Липовецький районний суд Вінницької області, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_4