Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/118/23
Номер провадження 1-в/948/12/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2023 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка, в режимі відеоконференції, заяву засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, вдівця, раніше судимого:

1)23.03.1995р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст. ст. 229-6 ч.1, 46-1 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

2)18.06.1996р. Київським районним судом м. Харкова за ст. ст. 229-6 ч.1, 46-1 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

3)05.05.1997р. Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 229-6 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

4)30.05.2000р. Київським районним судом м. Харкова за ст.ст. 229-6 ч.1, 44, 14 КК України на 1 рік позбавлення волі, з лікуванням від наркоманії;

5)03.09.2007р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст.ст.307 ч.2, 75 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

6)22.01.2009р. Київським районним судом м. Харкова за ст.ст.309 ч.2, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі;

7)06.04.2015р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.205 КК України до штрафу в розмірі 8 500, 00 грн;

про умовно-дострокове звільнення

відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України в судовому засіданні 27.01.2023р. проголошено вступну та резолютивну частини ухвали

в с т а н о в и в :

Суть справи

у січні 2023 року засуджений звернувся до суду з вказаною заявою про застосування до нього ст. 81 КК України.

Позиції учасників судового розгляду

В судовому засіданні засуджений заяву підтримав та просив її задовольнити посилаючись на те, що він має чотири невиліковні хвороби. Також зазначив, що не працює, але виконує роботи по благоустрою, зокрема і на прохання працівників ВК.

Прокурор заперечив проти задоволення заяви засудженого, оскільки її мотивом є стан здоров`я, що не може бути підставою для умовно-дострокового звільнення. Крім цього, як установлено в судовому засіданні засуджений до праці відносився посередньо, його старанність не виходила за межі побутового самообслуговування, достатніх заохочень не має, при цьому мало місце дисциплінарне стягнення, що в сукупності не свідчить про наявність позитивних змін в його поведінці.

Докази, на підтвердження доводів заяви

Судом установлено, що ОСОБА_4 засуджений виром Київського районного суду м.Харкова від 09.10.2018р., скасованого вироком Харківського апеляційного суду від 16.02.2021р., зміненого постановою Верховного Суду від 30.09.2021р., за ч.1 ст. 309 КК України на 3 роки обмеження волі (а.о.с.13-17, 28-30).

За ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22.12.2021р. ОСОБА_4 зараховано в строк покарання час тримання під вартою та слідування до виправного центру з 09.06.2021р. по 11.11.2021р. на підставі ст. 58 КВК України за правилами ст. 72 КК України (а.о.с.59-60).

Засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі з 09 червня 2021 року, кінцевий строк 07 січня 2024 року, спочатку відбував покарання в «Олексіївській виправній колонії (№25)», з 11.11.2021р. відбував покарання в «Хролівському ВЦ (№140)», а 24.03.2022р. прибув до дільниці тримання осіб, засуджених до обмеження волі державної установи «Машівська виправна колонія (№9)".

За період відбування покарання в місцях обмеження волі засуджений мав одне стягнення у вигляді догани за виніс продуктів харчування з їдальні, яке погашено 30.03.2022р., після цього один раз був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці 07.11.2022р. Також характеризується задовільно, приймає участь у виховних заходах, виконує роботи по благоустрою, але під контролем, виконавчі листи не надходили, прагне до підвищення рівня загальноосвітнього рівня, шляхом самоосвіти, вину за вироком суду визнає, покарання вважає справедливим, на профілактичному обліку не перебуває, комісією установи 06.04.2022р. відмовлено у заміні покарання, а 11.07.2022р. відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення (а.с.10-12).

Мотиви суду

Згідно п.1 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року за № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким звернуто увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України. В судовому засіданні слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Таким чином, однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Отже доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом покарання та він може повернутися до суспільства і це буде безпечним, як для нього так і для інших.

Твердження про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, чого при дослідженні доказів установлено не було.

При цьому, суд зазначає, що сумлінна поведінка та ставлення до праці, які є обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення повинні мати місце не протягом певного (короткого) періоду часу, а протягом всього строку відбування покарання.

За таких обставин, суд вважає, що оскільки засуджений за час відбування покарання був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, не був офіційно працевлаштований з поважних причин, у зв`язку з відсутністю робочих місць, натомість виконує роботи по благоустрою, але під контролем, і майже за 1, 5 роки перебування в місцях обмеження волі лише один раз був заохочений, що не вказує на його сумлінне ставлення до праці та в цілому не свідчить про наявність безумовних позитивних змін в його поведінці, а відтак дійшов висновку, що у задоволенні заяви засудженого слід відмовити.

Посилання засудженого на наявність чотирьох невиліковних хвороб не може бути підставою для умовно-дострокового звільнення, а може бути підставою для звільнення у зв`язку з хворобою за наявністю для того законних підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 08 год 15 хв 30 січня 2023 року

Суддя ОСОБА_1