Провадження № 1-кс/161/5567/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 08 листопада 2022 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду справу за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 28.05.2022 у кримінальному провадженні №0000277 від 20.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду Волинської області з Волинського апеляційного суду на новий розгляд в суді першої інстанції надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 28.05.2022 у кримінальному провадженні №0000277 від 20.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Скаргу мотивує тим, що 28.05.2022 начальником відділення СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження №0000277 від 20.06.2017, складено письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру від 28.05.2022 підлягає скасуванню у зв`язку з його необґрунтованістю, відсутністю достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, незаконністю та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Також вказує, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх відомостей, які б вказували про можливість вчинення ОСОБА_3 інкримінованих йому злочинів, посилання сторони обвинувачення щодо причетності останнього є абсолютно безпідставними й надуманими, відсутні відомості про конкретні обставини (час, місце, тощо), а досудове розслідування проводилося односторонньо, тобто без належної оцінки всіх доказів, що призвело до порушення основного завдання органу досудового розслідування забезпечення повноти та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним просить скасувати повідомлення начальника відділення СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_5 , від 28.05.2022 про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні №0000277 від 20.06.2017 та зобов`язати компетентну посадову особу у кримінальному провадженні №0000277 від 20.06.2017 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні №0000277 від 20.06.2017 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримала, просила її задовольнити з наведених у ній підстав. Вказала, що підозра є необґрунтованою, оскільки відсутні будь-які докази, які б підтверджували можле вчинення підозрюваним ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Підозрюваний ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив скасувати повідомлення про підозру від 28.05.2022 у кримінальному провадженні №0000277 від 20.06.2017.

Прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що матеріали кримінального провадження містять достатньо даних, які вказують на причетність ОСОБА_3 до вчинення інкримінованих злочинів, про що свідчать докази, які зібрані під час досудового розслідування, сукупність яких, на його думку, достатня для оголошення підозри, у зв`язку з чим щодо задоволення скарги заперечує.

Заслухавши думку підозрюваного, його захисника та прокурора, дослідивши скаргу, додані до неї документи та матеріали кримінального провадження №0000277, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченому КПК України.
Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Слідчим суддею встановлено, що Луцьким РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 20.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Луцької окружної прокуратури.
Під час здійснення досудового розслідування в межах вищевказаного кримінального провадження, 28.05.2022 начальником відділення СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку з чим останній набув статусу підозрюваного.

Так, згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить чіткого переліку положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру, однак питання повідомлення особи про підозру врегульоване нормами глави 22 КПК України, які містять вимоги щодо змісту письмового повідомлення про підозру (ст. 277 КПК України), випадки, за яких повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, (ч. 1 ст. 276 КПК України), порядок вручення письмового повідомлення про підозру (ст. 278 КПК України), перевірку щодо дотримання яких слідчий суддя має здійснити під час вирішення питання щодо наявності підстав для скасування повідомлення про підозру.

Відповідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором та має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Отже, повідомлення про підозру є таким що відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України у випадку коли містить усі встановлені законом складові, зокрема правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та зазначені усі суттєві обставин, відомі на момент повідомлення про підозру.
Разом з цим, підставами для скасування повідомлення про підозру, відповідно до положень ст. 276-278 КПК України є: неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру, порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, невідповідність повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України, необґрунтованість підозри.
В постанові Верховного Суду колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 13.08.2020 в справі № 200/13490/15 зазначає, що повідомлення про підозру один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту.

Водночас, слідчий суддя в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, а зібрані у кримінальному провадженні на день складення повідомлення про підозру докази були достатніми для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Разом з цим, необхідно зазначити, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі встановлювати наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину. Крім того, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 25.11.2020 в справі №627/927/19 вказав, що системне тлумачення процесуальних норм, передбачених статтями 3, 22, 36, 276-278 КПК України, дає підстави для висновку, що здійснення повідомлення про підозру врегульовано імперативними нормами, які вичерпно, точно і однозначно визначають як форму встановленої для цього правової процедури (порядку), так і її зміст. Застосування належної правової процедури означає здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань. Дотримання встановленої правової процедури здійснення повідомлення про підозру означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону. Такі дії мають здійснюватися на підставі законних повноважень щодо вирішення конкретного процесуального завдання, яке постає перед прокурором у певний момент досудового розслідування кримінального провадження. Дотримання належної правової процедури здійснення повідомлення про підозру має забезпечувати його відповідність стандартам захисту прав людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні і публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань.
Стаття 2 КПК України регламентує, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Таким чином, оскільки повідомлення особи про підозру здійснюється за результатами проведення досудового розслідування, спричиняє виникненню обов`язків, тягне інші обмеження та втручання в права, свободи і законні інтереси, тому досудове розслідування, яке стало підставою для повідомлення особи про підозру, повинно проводитись виключно із дотриманням належної правової процедури.

Так, досліджуючи в судовому засіданні матеріали кримінального провадження встановлено, що Прокуратурою Волинської області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005053 від 03.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України (том № 5, а.с. 77).

В подальшому, постановою прокурора відділу Прокуратури Волинської області ОСОБА_7 від 20.06.2017 з матеріалів кримінального провадження, внесеного 03.11.2016 до ЄРДР за №0005053, виділено матеріали за фактом вчинення службовими особами УКБ Луцької міської ради кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України (том № 3, а.с. 5-13).

Одночасно, вищевказані виділені матеріали кримінального провадження 20.06.2017 внесено до ЄРДР за №0000277 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, із наступною фабулою: «Службові особи Управління капітального будівництва Луцької міської ради шляхом зловживання службовим становищем вчинили розтрату бюджетних коштів при закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти, чим спричинили тяжкі наслідки» (том № 3, а.с. 1), що суперечить постанові від 20.06.2017, оскільки вони виділялись за фактом вчинення службовими особами УКБ Луцької міської ради кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Отже, зі змісту вказаних вище матеріалів вбачається, що досудове розслідування кримінального провадження №0000277 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, здійснювалося відносно службових осіб Управління капітального будівництва Луцької міської ради.

Крім цього, 27.05.2022 до ЄРДР внесено кримінальне провадження №0000702 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, яке в подальшому, як вбачається з витягу з ЄРДР від 19.07.2022, об`єднано з кримінальним провадженням №0000277.

Разом з цим, дослідженні безпосередньо в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000277 не містять постанов чи будь-яких інших відомостей, які б підтверджували об`єднання вказаних кримінальних проваджень.

За результатами досудового розслідування 28 травня 2022 року начальником відділення СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_5 , складено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000277 від 20.06.2017 відносно ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, яке цього ж дня вручено ОСОБА_3 та його захиснику адвокату ОСОБА_4 .

Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно витягу з ЄРДР від 19.07.2022 (том № 1, а.с. 1) досудове розслідування кримінального провадження №0000277, в межах якого ОСОБА_3 повідомлено про підозру, здійснювалося за ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Разом з цим, із вказаного витягу вбачається, що при внесенні відомостей до ЄРДР про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному проваджені №0000277 від 20.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, реєстратором зазначено: «Службові особи Управління капітального будівництва Луцької міської ради шляхом зловживання службовим становищем вчинили розтрату бюджетних коштів при закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти, чим спричинили тяжкі наслідки».

Отже, досудове розслідування в межах даного кримінального провадження здійснювалося відносно службових осіб Управління капітального будівництва Луцької міської ради, а не відносно ОСОБА_3 чи ТзОВ «Шинака-Україна», директором якого являється останній.

Водночас, у вказаному витязі особу, яку повідомлено про підозру, зазначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості щодо якого до ЄРДР, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 214 КПК України, не вносилися і досудове розслідування фактично не здійснювалося, оскільки досудове розслідування розпочате спочатку за ч. 2 ст. 364 КК України, яке в подальшому перекваліфіковано за ч. 4 ст. 191 КК України, проводилося відносно службових осіб Управління капітального будівництва Луцької міської ради.

Слідчий суддя міг би взяти до уваги той факт, що дане досудове розслідування, проведене за ч. 4 ст. 191 КК України, стосується не лише службових осіб УКБ Луцької міської ради, а і інших осіб, зокрема директора ТзОВ «Шинака-Україна» ОСОБА_3 , якби у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та пункту 14 Розділу 2 Глави II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до фабули вказаного епізоду були б внесені відповідні обставини, що могли б про це свідчити. Однак, ні слідчим, ні прокурором таких відомостей до ЄРДР внесено не було, що підтверджує факт здійснення досудового розслідування лише відносно службових осіб УКБ Луцької міської ради, а не ОСОБА_3 .

Більше того, витяги з кримінального провадження №0000277, яке спочатку проводилося за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а потім за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, містять ідентичні фабули (короткий виклад обставин), однак у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б свідчили про зміну правової кваліфікації.

Тобто, під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000277 органом досудового розслідування правова кваліфікація кримінального правопорушення можливо і змінювалася, проте надані прокурором матеріали кримінального провадження №0000277 будь-яких відомостей про це не містять. Прокурором в судовому засіданні клопотань щодо долучення цих документів не заявлялося.

Навіть наявність такого документу, який би формально констатував зміну правової кваліфікації, не підтверджує того, що досудове розслідування здійснювалося щодо можливих неправомірних дій ОСОБА_3 , чи підприємства яке він очолював, оскільки жодним із витягів з ЄРДР за ч. 4 ст. 191 КК України, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені безпосередньо в судовому засіданні, ця обставина не встановлена. Фабула, яка відображена у витягах, містить лише посилання на неправомірність дій посадових осіб УКБ Луцької міської ради.

Ба більше, матеріали кримінального провадження №0000277, які вже відкриті стороні захисту для ознайомлення, надані слідчому судді в непрошитому вигляді, а документи, з яких воно складається, не пронумеровані та хаотично складені. Тобто, зробити висновок про те чи постанови про зміну правової кваліфікації та об`єднання матеріалів кримінальних проводжень органом досудового розслідувань будь-коли виносилися чи вони відсутні саме в наданих слідчому судді матеріалах неможливо.

Вказані обставини підтверджують неналежне виконання органом досудового розслідування встановленого процесуального порядку під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000277, за результатами якого ОСОБА_3 повідомлено про підозру.

Таким чином, викладене вище свідчить про те, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження проводилося формально, без внесення відомостей до ЄРДР за ч. 4 ст. 191 КК України щодо ОСОБА_3 , або підприємства, яке він очолює, тобто без дотримання належного процесуального порядку, чим порушено ч. 2 ст. 214 КПК України.

Отже, враховуючи, що відомості до ЄРДР відносно ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 191 КК України до ЄРДР не вносилися, як наслідок слідчий ОСОБА_6 його до свого провадження не приймав, процесуальний керівник не визначався, тому повідомлення про підозру складено, погоджено та вручено неналежним суб`єктом (суб`єктами). За таких обставин повідомлення про підозру від 28.05.2022 підлягає скасуванню, в тому числі і за ч. 1 ст. 366 КК України.

Крім того, приймаючи рішення про скасування підозри, слідчий суддя бере до уваги, що відповідно до змісту повідомлення про підозру від 28.05.2022, ОСОБА_3 , працюючи на посаді директора ТзОВ «Шинака-Україна», будучи службовою особою, 25.12.2015, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в невстановленому місці, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, діючи умисно, керуючись метою незаконного заволодіння грошовими коштами Управління капітального будівництва Луцької міської ради та подальшого обернення їх в свою користь, склав та надав замовнику робіт завідомо підроблені офіційні документи Акт №10 приймання виконаних робіт за грудень-3 2015 року та Акт №10/1 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт (додатково до Акту №10 приймання виконаних будівельних робіт за грудень-3 2015 року) на виконання робіт з «Будівництва мереж водовідведення на Львівському масиві», підписані ОСОБА_3 та скріплені печаткою ТзОВ «Шинака-Україна», в які було внесено ним завідомо неправдиві відомості про наявність та фактичну передачу дизельної електростанції Wilson P-33 на автомобільному причепі, що не відповідало дійсності, оскільки на момент підписання актів причіп був відсутній.
Водночас, матеріали кримінально провадження №0000277 містять висновок експерта №СЕ-19/103-21/7875-ПЧ від 27.09.2021 за результатами судової почеркознавчої експертизи, з якого вбачається, що: «Підпис від імені ОСОБА_3 в графі «М.П. Здав Генпідрядник (Субпідрядник) ОСОБА_3 » лицьового боку Акту №10/1 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 25.12.2015(28.12.2015) виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_3 в графі «М.П. Генпідрядник (підрядник)_______М. ОСОБА_8 » лицьового боку 18-го аркуша Акту №10 приймання виконаних будівельних робіт за грудень -3 2015 року виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою.».

Тобто, вищевказаний висновок не узгоджується із змістом повідомлення ОСОБА_3 про підозру від 28.05.2022.

Разом з цим, в матеріалах кримінального провадження також наявний висновок експерта №СЕ-19/103-21/10176-ПЧ від 01.12.2021 за результатами судової почеркознавчої експертизи, з якого вбачається, що: «Підпис в графі: «М.П. Генпідрядник (підрядник) _______ ОСОБА_3 », в нижній 18 сторінки Акту № 10 приймання виконаних будівельних робіт за грудень-3 2015 року виконаний ОСОБА_3 », що суперечить висновку експерта №СЕ-19/103-21/7875-ПЧ від 27.09.2021.

Також, враховуючи викладене вище слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також, згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Кримінальний процесуальний кодекс України оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.
Повідомлення про підозру, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, передбачає дотримання стандарту «достатніх доказів».
Тобто, під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.
Стандарт «достатніх підстав (доказів) для підозри» є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри». Для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.
Стандарт «достатніх підстав (доказів)» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для здійснення повідомлення про підозру.
Тобто, фактичною підставою для повідомлення про підозру є безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи.
Для повідомлення особі про підозру, виходячи з принципу презумпції невинуватості, необхідна наявність такої системи доказів, яка виключала б будь-які сумніви щодо того, що: 1) кримінальне правопорушення справді відбулося; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність.
Водночас, слідчий суддя дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження, в тому числі, повідомлення про підозру та висновки експертів, з урахуванням вищенаведеного, дійшов висновку, що за змістом письмового повідомлення про підозру ОСОБА_3 не вбачається наявності достатніх доказів для його підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, наведені в повідомленні обставини не відповідають фактичним обставинам справи, а висновки експертів суперечать один одному.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За таких обставин, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, таких як верховенство права, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, оскільки досудове розслідування кримінального провадження №0000277 здійснювалося з численними процесуальними порушеннями, а повідомлення про підозру складено за відсутності достатніх доказів для підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, тому слідчий суддя вважає наявними підстави для задоволення скарги та скасування повідомлення начальника відділення СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_5 , від 28.05.2022 про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні №0000277 від 20.06.2017.

Водночас, доводи сторони захисту щодо не зазначення у повідомленні про підозру місця та часу вчинення злочинів є підставою для його скасування слідчим суддею до уваги не приймаються, оскільки враховуючи п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, місце та час вчинення злочину зазначаються, якщо вони відомі на момент повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 4 ст. 278 КПК України, дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Враховуючи вищевикладене відомості про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, підлягають виключенню з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000277 від 20.06.2017.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372, 395 КПК України, слідчий судя, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 28.05.2022 у кримінальному провадженні №0000277 від 20.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України задовольнити.
Повідомлення начальника відділення СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_5 , від 28.05.2022 про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні №0000277 від 20.06.2017 скасувати.

Зобов`язати компетентну посадову особу у кримінальному провадженні №0000277 від 20.06.2017 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні №0000277 від 20.06.2017 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1