СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/320/23
Провадження № 1-кс/306/48/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року м.Свалява

Слідчий суддя Свалявського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000072 від 10.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду із зазначеним клопотанням, мотивуючи його тим, що 09.02.2023 року близько 20:30 год, працівниками поліції СРПП ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області було зупинено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «408D» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору під керуванням громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на кузові якого знаходилась деревина твердолистяних порід «Граб, береза, черешня, вільха, ясінь» загальною кубомасою 3,93 метра кубічних, яку останній перевозив без відповідних документів, які б підтверджували законність походження деревини.

Відомості про дану подію було зареєстровано СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області в ЄРДР за №0000072 від 10.02.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч, 1 ст. 246 КК України.

Зазначає, що 09.02.2023 року в ході проведення огляду місця події, а саме: ділянки місцевості, що знаходиться на узбіччі вулиці Мукачівська, м. Свалява, було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «408D» д.н.з. НОМЕР_1 на кузові якого знаходиться деревина твердолистяних порід «Граб, береза, черешня, вільха, ясінь» в загальній кількості 3,93 м3; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Клопотання мотивує тим, що так як майно, є знаряддями та предметами вчинення кримінального правопорушення, і мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, а тому виникає необхідність у накладанні арешту на тимчасово вилучене майно, з метою збереження вказаного майна та необхідністю проведення ряду експертиз.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися.

Прокурор Свалявського відділення Мукачівської окружної прокуратури подав заяву про розгляд клопотання без його участі, вимоги такого підтримав (а.с.21).

Власник транспортного засобу ОСОБА_4 подав заяву у якій просив розглядати клопотання без його участі, щодо накладання арешту на належний йому транспортний засіб заперечив, так як використовує його для здійснення підприємницької діяльності (а.с. 20).

Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України - тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України - з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України - у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000072 від 10.02.2023 року відповідає вимогам ст. 171, ст. 173 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як убачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у провадженні СВ відділення поліції №1 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження № 0000072 від 10.02.2023 року, правова кваліфікація ч. 1 ст. 246 КК України (а.с. 4).

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР став рапорт Інспектора СРПП ОСОБА_5 від 09.02.2023 року, про те, що 09.02.2023 року ним було зупинено за порушення ПДР транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «408D» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору під керуванням громадянина ОСОБА_4 , на кузові якого знаходилась деревина твердолистяних порід «Граб, береза, черешня, вільха, ясінь» загальною кубомасою 3,93 метра кубічних, яку останній перевозив без відповідних документів, які б підтверджували законність походження деревини (а.с. 6).

Згідно протоколу огляду місця події від 09.02.2023 року, а саме: ділянки місцевості, що знаходиться на узбіччі вулиці Мукачівська, м. Свалява, було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «408D» д.н.з. НОМЕР_1 на кузові якого знаходиться деревина твердолистяних порід «Граб, береза, черешня, вільха, ясінь» в загальній кількості 3,93 м3; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . ОСОБА_4 , відповідно до заяви від 09.02.2023 року надав згоду на проведення огляду (а.с. 12-15).

Постановою слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області від 10.02.2023 року, вищевказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а.с. 17-18).

Відповідно до розписки ОСОБА_6 від 09.02.2023 року транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «408D» д.н.з. НОМЕР_1 на кузові якого знаходиться деревина твердолистяних порід «Граб, береза, черешня, вільха, ясінь» в загальній кількості 3,93 м3 передано такому на відповідне зберігання (а.с. 16).

Згідно пояснень ОСОБА_4 від 09.02.2023 року, останній повідомив, що на прохання ОСОБА_7 погодився перевезти, на належному йому транспортному засобі, деревину. Під час поїздки його зупинили працівники поліції (а.с. 10).

Відповідно до пояснень ОСОБА_7 від 09.02.2023 року, останній вирішив допомогти матері та заготовити для неє дрова, однак відповідних дозвільних документів не має (а.с. 11).

Як убачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «408D» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно вимог ч. 2 ст. 173 КПК України - при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість відшкодування шкоди , завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З системного аналізу зазначеної статті КПК України в сукупності з іншими його нормами можна зробити висновок, що арешт, як захід забезпечення кримінального провадження може бути застосований слідчим суддею виключно у випадку коли щодо майна, на яке просять накласти арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Положення ч. 4 ст. 173 КПК України визначають обов`язок суду застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Зважаючи на те, що доводи прокурора підтверджені належними, допустимими доказами, перевіривши додані до матеріалів клопотання докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання в частині накладання арешту на деревину, яка знаходилось в транспортному засобі марки «Mercedes-Benz» моделі «408D» д.н.з. НОМЕР_1 , належить задовольнити, наклавши арешт на дану деревину, із забороною використовувати та розпоряджатися тимчасово вилученим майном, до вирішення кримінального провадження по суті.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України - арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Тобто, після процесуалних дій в кримінальному провадженні, власник майна може подати клопотання про скасування арешту майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до ст. 175 КПК України - ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Разом з тим, частинами 1 та 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ст. 173 згаданого Кодексу слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

За таких обставин, з урахуванням того, що транспортний засіб використовується ОСОБА_4 для здійснення підприємницької діяльності і посилання прокурора на визнання транспортного засобу речовим доказом, в даному випадку не може слугувати єдиною та безумовною підставою для накладення арешту, оскільки прокурором у клопотанні не наведено ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього КПК, не надано належних та допустимих доказів вважати, що арешт т/з має суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання, в цій частині, необхідно відмовити.

За вимогами ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 170-173, 175, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: на тимчасово вилучений у ході проведення огляду місця події від 09.02.2023 року: деревину твердолистяних порід «Граб, береза, черешня, вільха, ясінь» в загальній кількості 3,93 м3, яку поміщено на ПВД «Свалява» філії «Свалявське ЛГ» ДП «Ліси України» і заборонити використовувати чи розпоряджатися нею до вирішення провадження по суті.

В задоволенні клопотання в частині накладання арешту на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «408D» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам судового процесу не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п"яти днів з дня її отримання безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ

СВАЛЯВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1