Справа № 308/9517/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

їх захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженні, відомості про яке 25.05.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000272 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 25.05.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000272 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурором у судовому засіданні було подано клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Подані клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

Вказав, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке їм загрожує, можуть переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих, а тому жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам. Додатково зазначив, що ОСОБА_4 вчинив нові кримінальні правопорушення в період іспитового строку.

Так, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2022 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 січня 2023 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подані ним клопотання та просив задоволити з підстав та мотивів, викладених у таких.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника та також просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання його підзахисному найбільш суворого запобіжного заходу та вказав на можливість обрання останньому домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився з доводами захисника.

Заслухавши думку прокурора, доводи обвинувачених та їх захисників, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_5 був обраний з урахуванням особи обвинувачених, які обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, не мають міцних соціальних зв`язків, а також суду не надано будь-яких даних щодо наявності у них хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою, а тому існують ризики того, що такі можуть в подальшому переховуватись від суду, тим самим ухилятися від виконання покладених на них процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Судом встановлено, що зазначені ризики не зменшились та виправдовують тримання обвинувачених під вартою, а наведені в доводах прокурора обставини перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії ухвали про тримання обвинувачених під вартою.

Обраний відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, вирішуючи питання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочинів, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останніх обрано запобіжні заходи у виді тримання під вартою не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченими покладених на них згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків, тому суд вважає за необхідне продовжити їм дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 176-178,331, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 09 березня 2023 року включно.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 09 березня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, надіслати начальнику державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1