У Х В А Л А
Іменем України
12 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_3 ,
підозрюваного: ОСОБА_4 ,
захисника: адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницької області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина України, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницької області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 12.12.2022 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001407, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2022, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 10.12.2022 близько о 01 годині 00 хвилин перебуваючи біля будинку №73, що по вулиці Пирогова в місті Вінниці, помітив припаркований на паркувальному майданчику автомобіль, марки «ГАЗ 3110-ЗНГ», білого кольору 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 40000 гривень, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_7 , а фактично перебуває у користуванні у ОСОБА_8 .
В подальшому, ОСОБА_4 , протиправно, діючи поза волею власника автомобіля, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки своєї поведінки та бажаючи їх настання, перебуваючи на вказаному паркувальному майданчику, маючи умисел на незаконне заволодіння вищевказаним автомобілем користуючись нагодою та тим, що користувач ОСОБА_8 відсутній поблизу даного автомобіля, всупереч волі останнього, умисно, таємно підійшов до зазначеного автомобіля, марки «ГАЗ 3110-ЗНГ», за допомогою камінця розбив переднє пасажирське вікно та проник до салону автомобіля.

Після чого, перебуваючи у салоні зазначеного автомобіля, ОСОБА_4 не маючи права на володіння, розпорядження та користування вказаним автомобілем, за допомогою ключа запалення, який знаходився у бардачку привів його в рух, чим незаконно заволодів даним транспортним засобом. На викраденому автомобілі ОСОБА_4 поїхав у напрямку будинку №89, що по вулиці Пирогова в місті Вінниці та не впоравшись з керуванням допустив зіткнення із електричним стовпом, після чого залишивши вказаний автомобіль з місця пригоди зник.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив майнової шкоди ОСОБА_8 на суму 40000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

В подальшому, 10.12.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю Російської Федерації, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 10.12.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом затримання ОСОБА_4 ; а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, без постійного джерела доходу, відсутність стійких соціальних зв`язків, негативну характеристику, та те, що останній підозрюється у вчинені не тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до п`яти років, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та наміри продовжити вчиняти злочини в майбутньому, що підтверджується характером кримінального правопорушення.

Наведене вказує на те, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п.1 ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує; п.3 ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, маючи їх анкетні данні отримані з наданими йому матеріалами кримінального провадження; п.5 ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може продовжити свою злочину діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення (як свідчать матеріали кримінального провадження), що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин та беручи до уваги, що вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам, слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували, щодо поданого клопотання, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0001407 від 10.12.2022, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 10.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001407 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що слідчим відділом Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001407, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2022, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 10.12.2022 близько о 01 годині 00 хвилин перебуваючи біля будинку №73, що по вулиці Пирогова в місті Вінниці, помітив припаркований на паркувальному майданчику автомобіль, марки «ГАЗ 3110-ЗНГ», білого кольору 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 40000 гривень, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_7 , а фактично перебуває у користуванні у ОСОБА_8 .
В подальшому, ОСОБА_4 , протиправно, діючи поза волею власника автомобіля, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки своєї поведінки та бажаючи їх настання, перебуваючи на вказаному паркувальному майданчику, маючи умисел на незаконне заволодіння вищевказаним автомобілем користуючись нагодою та тим, що користувач ОСОБА_8 відсутній поблизу даного автомобіля, всупереч волі останнього, умисно, таємно підійшов до зазначеного автомобіля, марки «ГАЗ 3110-ЗНГ», за допомогою камінця розбив переднє пасажирське вікно та проник до салону автомобіля.

Після чого, перебуваючи у салоні зазначеного автомобіля, ОСОБА_4 не маючи права на володіння, розпорядження та користування вказаним автомобілем, за допомогою ключа запалення, який знаходився у бардачку привів його в рух, чим незаконно заволодів даним транспортним засобом. На викраденому автомобілі ОСОБА_4 поїхав у напрямку будинку №89, що по вулиці Пирогова в місті Вінниці та не впоравшись з керуванням допустив зіткнення із електричним стовпом, після чого залишивши вказаний автомобіль з місця пригоди зник.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив майнової шкоди ОСОБА_8 на суму 40000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

10.12.2022 о 03:00 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину.
10.12.2022 ОСОБА_4 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001407; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.12.2022; протоколу огляду місця події від 10.12.2022; протоколу допиту потерпілого від 10.10.2022; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.12.2022; повідомлення про підозру від 10.12.2022; протоколу допиту підозрюваного від 11.12.2022; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України обґрунтована.
У відповідності з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 без зареєстрованого місця проживання, однак має постійне місце проживання, неодружений, непрацюючий, раніше судимий та вчинив новий злочин в період іспитового строку за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 23.12.2021.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні не тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.
Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу, з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53680,00 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 03:00 год. 07 лютого 2023 року.
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 07 лютого 2023 року.
Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680,00 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи;
- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя