УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні № 0000118 від 12.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні № 0000118 від 12.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена група осіб на території м. Запоріжжя, здійснює виготовлення та збут наркотичних засобів.

12.08.2021 року за вказаним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

19.11.2022 року в період часу з 12:56 до 14:10, в ході проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_1 , за участі власника ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено:
- один (один) прозорий полімерний зіп-пакет з речовиною сіро-зеленого кольору, рослинного походження зі специфічним запахом, вагою приблизно 40 г та 10 (десять) полімерних прозорих зіп-пакетів з речовиною сіро-зеленого кольору, рослинного походження зі специфічним запахом, кожен з яких вагою приблизно 1 г упаковано до паперового пакету, який опечатано бирками з пояснювальним записом за підписами учасників;
- 2 (два) кущі розслин зеленого кольору з корінням (з характерним запахом «канабісу») упаковано до паперового пакету, який опечатано бирками з пояснювальним записом за підписами учасників;
- пристрій для паління, виготовлений з двох полімерних пластикових частин з нашаруванням на поверхні коричневої речовини та електронні ваги в корпусі сріблястого кольору з залишками речовини сіро-зеленого кольору, рослинного походження зі специфічним запахом упаковано до спец-пакету «WAR 1579015», на який нанесено пояснювальний запис за підписами учасників;
- грошові кошти в сумі 5200 гривень (3 (три) купюри номіналом 1000 гривень: АГ 2146222, АЖ 2257395, ЕГ 9343097, 4 (чотири) купюри номіналом 500 гривень: ВБ 6247508, СИ 1948347, ЄБ 4652395, ЕЗ 4814610 та 1 (одна) купюра номіналом 200 гривень: УЗ 8540753); 3 (три) банківські карти; блокнот з записами; 100 (сто) порожніх полімерних зіп-пакетів; мобільний телефон марки «ХІОМІ» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з вставленими сім-картами: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 упаковано до спец-пакету «WAR 1579014», на який нанесено пояснювальний запис за підписами учасників.
Слідчий вказує, що вилучені речові докази під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , є речовими доказами у кримінальному провадженні, так як зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, та мають доказове значення для доведення обставин, що підлягають доказуванню у ході досудового розслідування, у зв`язку із чим необхідно забезпечити їх збереження та подальшого використання як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні у подальшому для проведення слідчих та інших процесуальних дій.

У зв`язку з викладеним,з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення санкціонованого обшуку за адресою АДРЕСА_2 .
У судове засідання слідчий не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлена належним чином. Проте надіслав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити з підстав у ньому наведених.
Власник майна, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Оскільки неприбуття вказаних осіб не суперечить ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути подане клопотання за їх відсутності.
Неявка учасників не перешкоджає розгляду справи, тому на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000118 від 12.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2022 року, надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відшукання і вилучення знарядь злочину, або предметів обіг яких обмежений/заборонений законодавством України, без відповідного дозволу.

Згідно протоколу обшуку від 19.11.2022 року, старшим слідчим СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області 19.11.2022 року в період часу з 12:56 до 14:10, в ході проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_1 , за участі власника ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено:
- один (один) прозорий полімерний зіп-пакет з речовиною сіро-зеленого кольору, рослинного походження зі специфічним запахом, вагою приблизно 40 г та 10 (десять) полімерних прозорих зіп-пакетів з речовиною сіро-зеленого кольору, рослинного походження зі специфічним запахом, кожен з яких вагою приблизно 1 г упаковано до паперового пакету, який опечатано бирками з пояснювальним записом за підписами учасників;
- 2 (два) кущі розслин зеленого кольору з корінням (з характерним запахом «канабісу») упаковано до паперового пакету, який опечатано бирками з пояснювальним записом за підписами учасників;
- пристрій для паління, виготовлений з двох полімерних пластикових частин з нашаруванням на поверхні коричневої речовини та електронні ваги в корпусі сріблястого кольору з залишками речовини сіро-зеленого кольору, рослинного походження зі специфічним запахом упаковано до спец-пакету «WAR 1579015», на який нанесено пояснювальний запис за підписами учасників;
- грошові кошти в сумі 5200 гривень (3 (три) купюри номіналом 1000 гривень: АГ 2146222, АЖ 2257395, ЕГ 9343097, 4 (чотири) купюри номіналом 500 гривень: ВБ 6247508, СИ 1948347, ЄБ 4652395, ЕЗ 4814610 та 1 (одна) купюра номіналом 200 гривень: УЗ 8540753); 3 (три) банківські карти; блокнот з записами; 100 (сто) порожніх полімерних зіп-пакетів; мобільний телефон марки «ХІОМІ» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з вставленими сім-картами: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 упаковано до спец-пакету «WAR 1579014», на який нанесено пояснювальний запис за підписами учасників.
Звернення слідчого з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.
Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 19.11.2022 року майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.
Разом з цим, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 05.01.2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21.02.1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).
Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження про який просить слідчий.
Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 19.11.2022 року, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні № 0000118 від 12.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення 19.11.2022 року санкціонованого обшуку за адресою АДРЕСА_2 , а саме на:

- один (один) прозорий полімерний зіп-пакет з речовиною сіро-зеленого кольору, рослинного походження зі специфічним запахом, вагою приблизно 40 г та 10 (десять) полімерних прозорих зіп-пакетів з речовиною сіро-зеленого кольору, рослинного походження зі специфічним запахом, кожен з яких вагою приблизно 1 г; 2 (два) кущі рослин зеленого кольору з корінням (з характерним запахом «канабісу»); пристрій для паління, виготовлений з двох полімерних пластикових частин з нашаруванням на поверхні коричневої речовини та електронні ваги в корпусі сріблястого кольору з залишками речовини сіро-зеленого кольору, рослинного походження зі специфічним запахом; грошові кошти в сумі 5200 гривень (3 (три) купюри номіналом 1000 гривень: АГ 2146222, АЖ 2257395, ЕГ 9343097, 4 (чотири) купюри номіналом 500 гривень: ВБ 6247508, СИ 1948347, ЄБ 4652395, ЕЗ 4814610 та 1 (одна) купюра номіналом 200 гривень: УЗ 8540753); 3 (три) банківські карти; блокнот з записами; 100 (сто) порожніх полімерних зіп-пакетів; мобільний телефон марки «ХІОМІ» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з вставленими сім-картами: НОМЕР_3 та НОМЕР_4
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутній під час оголошення ухвали фізичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України, арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1