Справа № 638/5197/22
Провадження № 1-в/638/27/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова суду із клопотанням, в якому просить застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні захисник засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, розглянувши заяву, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та оглянувши особову справу засудженого, дійшов наступних висновків.

Згідно із п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25) на підставі вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2020 року, яким його засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим, призначеним за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 04 липня 2019 року остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Станом на 10 квітня 2023 року засуджений перебуває в умовах ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» та відбув більше половини строку призначеного покарання, а отже до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ч. 2 ст. 130 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Свідчення того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.

Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Інших підстав законом не передбачено.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

З матеріалів особової справи засудженого судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 07 травня 2019 року. Під час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», вимоги режиму тримання не порушував, заохочень не мав. З 27 грудня 2019 року відбував покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не порушував, дисциплінарних стягнень не мав, адміністрацією установи не заохочувався. З 12.03.2020 тримався в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» де один раз порушував вимоги режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. З 29.12.2020 відбував покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)». В період з 26.02.2021 по 05.03.2021 проходив лікування в Темнівській багатопрофільній лікарні №100 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Харківській та Луганській областях при ДУ «Темнівська виправна колонія (№100). З 05.03.2020 відбував покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання періодично порушував вимоги режиму відбування покарання. Має одне дисциплінарне стягнення, яке на теперішній час не зняте та не погашене у встановленому законом порядку. У взаємовідносинах ОСОБА_4 з іншими засудженими конфліктний. По відношенню до представників адміністрації не завжди ввічливий.

Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого, ОСОБА_4 мав два стягнення від 15 грудня 2020 року та 15 грудня 2021 року у виді оголошення догани. Заохочень не мав.

З характеристики засудженого від 11 травня 2022 року вбачається, ОСОБА_4 за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2020 року має судові витрати на користь Держави у сумі 1570 грн. За вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 04 липня 2019 року має позов на користь Держави витрати за проведення експертизу справі в розмірі 2658 грн.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_4 виводився на оплачувані роботи, а саме: у грудні 2021 року - 25 днів; у липні 2022 року - 14 днів; у серпні 2022 року - 24 дні; у жовтні 2022 року - 25 днів; у листопаді 2022 року - 25 днів; у лютому 2023 року - 23 дні.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Таким чином, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2020 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та вважає клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, ст.81 КК України, ст.ст.6, 130 КВК України та керуючись 537-539 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1