ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2310/21
Провадження №1-кп/477/169/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мішково-Погорлове Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-за частиною 1 статті 185 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В період з кінця вересня по початок жовтня 2020 року ( більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не вдалось за можливе) ОСОБА_3 , перебуваючи у будинку своєї бабусі, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що в будинку на той час нікого не було та за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до кімнати потерпілої, де шляхом вільного доступу викрав належні останній золоті прикраси, а саме: золотий ланцюжок 583 проби вагою 3г вартістю 2944,17грн. із золотим кулоном 583 проби вагою 3,5г вартістю 3434,87грн. та каблучку 583 проби вагою близько 2,5г вартістю 2453,48грн. З викраденим з місця події зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 8832,52грн.

Відповідальність за дії, вчинені обвинуваченим ОСОБА_3 , передбачена частиною 1 статті 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, та пояснив, що дійсно вчинив крадіжку золотих прикрас, які належали його бабусі, у період та за обставин, викладених у обвинуваченні. З кількістю, найменуванням та вартістю викраденого, зазначеного у обвинувальному акті, згоден. Зазначив, що майже повністю відшкодував спричинену шкоду, на 8500грн. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений її онук. Восени 2020 року він, дійсно, викрав її золоті прикраси. На сьогоднішній день він майже повністю відшкодував збитки. Претензій матеріального чи морального характеру вона не має. Просила обрати обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

За згодою прокурора, обвинуваченого та потерпілої, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у викраденні майна потерпілої та кваліфікує його дії за частиною 1 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судом враховується, що він вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, майже повністю відшкодував спричинену шкоду, на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, дані, які б негативно характеризували обвинуваченого, в матеріалах справи відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання, судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Враховуючи тяжкість та обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в мінімальних межах, передбачених для цього виду покарання санкцією частини 1 статті 185 КК України, вважаючи саме такий вид покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відшкодування шкоди, відсутність негативних характеристик та визнання вини, враховуючи позиції прокурора та потерпілої, суд приходе до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Оскільки вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 лютого 2023 року ОСОБА_3 засуджений за частинами 1, 2 статті 185 КК України, з застосуванням статті 70 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком на два роки, із звільненням від відбування покарання на підставі статті 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання на підставі частини 4 статті 70 КК України, із звільненням від відбування покарання на підставі статті 75 КК України.

Під час досудового розслідування та судового розгляду цієї справи запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у справі відсутній.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального провопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 лютого 2023 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1(один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати на речові докази у справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1