Провадження № 1-кп/537/164/2022
Справа № 537/1336/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2022 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Кременчук кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2022 року за №0000304, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Омельник Онуфрієвського району Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, який не одружений, не працює, має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.03.1998 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.17, ч.1 ст.140 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України - відстрочка виконання вироку на 1 рік;

- 25.10.1999 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.140 ч.2, ст. 17, ст.140 ч.2, ст.42, ст.43, ст.14 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 22.09.2000 року по постанові Полтавського районного суду від 22.09.2000 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 10 днів;

- 26.09.2001 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.185 ч.2, ст.309 ч.1, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 24.01.2004 року по відбуттю строку покарання;

- 25.08.2005 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 22.12.2005 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.185 ч.2, ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 08.08.2007 року по постанові Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.07.2007 року, у зв`язку із застосуванням ст.3 п.«А» Закону України «Про амністію», невідбутий строк 10 місяців 7 днів;

- 22.12.2008 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.185 ч.2, ст.71 ч.1 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 05.03.2009 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.185 ч.2, ст.357 ч.3, ст.70 ч.1, ст.70 ч.4 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

- 30.06.2009 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.185 ч.2, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 01.04.2011 року по постанові Крюківського районного суду м. Кременчука від 24.03.2011 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 22 дня;

- 13.07.2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 309 ч.2, ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.263 ч.2, ст.70 ч.1, ст.71 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі. Звільнився 17.07.2014 року по ухвалі Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.07.2014 року, у зв`язку із застосуванням ст.2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року. Судимість не погашена. Оскільки 07.12.2017 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, вчинене 16.04.2015 року, був засуджений до 6 місяців арешту. Взятий під варту в залі суду. На підставі п.5 ст.89 КК України, вказана судимість погашена, але зазначена для обчислення строків погашення попередньої судимості відповідно до ч.5 ст.90 КК України. Також 29.03.2021 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, вчинене 20.02.2021 року, був засуджений до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин. Знятий з обліку по відбуттю покарання 19.08.2021 року. На підставі п.2-1 ст.89 КК України, вказана судимість погашена, але зазначена для обчислення строків погашення попередньої судимості відповідно до ч.5 ст.90 КК України.

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
08.06.2022 року близько 15 год. 33 хв. у приміщенні магазину «МаркетОпт», розташованого за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева, буд. №43, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, шляхом вільного доступу, таємно викрав з полиць магазину розчинну каву «Carte Noire», вагою 210 гр., вартістю 386,46 грн., та розчинну каву «Jacobs Monarch Barista Eспрессо», вагою 150 гр., вартістю 260,83 грн., які приховав під одягом, не оплативши товар пройшов повз касу магазину, після чого вийшов з магазину на територію Центрального ринку м. Кременчук, де отримав можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Онвард Трейд» матеріальної шкоди на загальну суму 647,29 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, наведених в обвинувальному акті. ОСОБА_5 додав, що щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, після його затримання повернув викрадене майно власнику, з цих підстав потерпілому була відшкодована спричинена шкода. Має постійне місце проживання. Має малолітню дитину, яка проживає з матір`ю. Не працює, оскільки є наркозалежним, з цих підстав перебуває на обліку у лікаря нарколога, проходить лікування замісну терапію. Викрав товар з магазину за відсутності коштів для існування з метою використати його самостійно або тут же продати на ринку. Просив суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодився обвинувачений та його захисник, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого підтверджується його особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає вину обвинуваченого доведеною.

Таким чином, з дотриманням положень ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином в силу кваліфікуючої ознаки вчинення в умовах воєнного стану, а також конкретні обставини справи (таємне викрадення двох упаковок кави в умовах воєнного стану шляхом вільного доступу у магазині), розмір заподіяної шкоди (647,29 грн.), відсутність тяжких наслідків від кримінального правопорушення, повне відшкодування заподіяної шкоди.

Представник потерпілого ОСОБА_7 не з`явилася в судове засідання, подала письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Повідомила, що не мають до обвинуваченого претензій матеріального чи морального характеру. Зазначила, що при визначенні покарання покладаються на розсуд суду. (а.с.36).

Разом з тим суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, зокрема за злочини проти власності, неодноразово звільнявся від відбування покарання з випробуванням або умовно-достроково, проте протягом строку невідбутого покарання вчиняв нові злочини. Також суд враховує, що останній вирок, який в силу ст.89 КК України не погашений, був ухвалений щодо ОСОБА_5 13.07.2012 року, тобто більше ніж 10 років тому. Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 стороною обвинувачення навіть не вмінялася така кваліфікуюча обставина як повторність.

ОСОБА_5 не одружений, має малолітню дитину, яка проживає разом з матір`ю. Не працює та не має легального джерела доходу, оскільки перебуває під наглядом у лікаря-нарколога з 1998 року у зв`язку із залежністю від наркотичних засобів, але проходить відповідне лікування. Не перебуває під диспансерним або консультативним наглядом в психоневрологічному диспансері. Суду не подані негативні характеристики ОСОБА_5 з місця його проживання.

Обставиною, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

За змістом обвинувального акту, заподіяна злочином матеріальна шкода повністю відшкодована потерпілому шляхом повернення працівниками поліції викраденого майна. Тому суд не вбачає наявною обставину, яка пом`якшує покарання, - добровільне відшкодування шкоди.

Обставини, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, відсутні.

З огляду на наведене, враховуючи положення ст.69-1 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 мінімальне покарання в межах санкції закону за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Враховуючи вимоги ст.75 КК України, а саме тяжкість кримінального правопорушення, обставини справи (таємне викрадення двох упаковок кави, вартістю 647,29 грн., в умовах воєнного стану шляхом вільного доступу у магазині), відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, повне відшкодування заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який проходить лікування від наркозалежності, у зв`язку з чим не має можливості працевлаштуватися, а відповідно отримати легальне джерело постійного доходу, думку прокурора, який не подав негативних характеристик на обвинуваченого, а також думку представника потерпілого, який не просив суворо карати обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливо із звільненням від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк з покладанням обов`язків, визначених ст.76 КК України.

А тому суд вважає за необхідне на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення з випробуванням на іспитовий строк з покладанням обов`язків, визначених п.1, п.2 ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити з дотриманням положень ст.100, 174 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України, стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 755,12 грн.

Під час досудового розслідування 20.06.2022 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовувався запобіжний захід особисте зобов`язання із покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, на строк 2 місяці. Проте під час судового розгляду прокурор не звертався до суду із клопотанням про продовження дії обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України. Незважаючи на наведене, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 добросовісно виконував свої процесуальні обов`язки, не ухилявся від суду. А тому враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, який не чинив перешкод у встановленні істини у справі, не ухилявся від органів досудового розслідування та суду, суд не вбачає ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування щодо нього запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки, відповідно до п.1, п.2 ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експертів Полтавського Науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС України для проведення експертиз в розмірі 755,12 грн.

Речові докази диск з камер відеоспостереження в магазині «МаркетОпт», розташованого за адресою м. Кременчук, вул. Першотравнева, 43, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження у прокурора, - зберігати в матеріалах кримінального провадження в Кременчуцькій окружній прокуратурі. Розчинну каву «Carte Noire», вагою 210 гр., та розчинну каву «Jacobs Monarch Barista Eспрессо», вагою 150 гр., передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , - повернути власнику ТОВ «Онвард Трейд».

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1