Справа № 936/867/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26.01.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань - ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/576/22, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2022 року, у задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 (далі - дізнавача), погоджене з прокурором Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000111, внесеному 18.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, відмовлено.

З матеріалів судового провадження убачається, що 21 жовтня 2022 року, до слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області надійшло клопотання дізнавача у кримінальному провадженні №0000111, внесеному 18.08.2022 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «Volkswagen Golf Variant» державний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідно до клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.08.2022 черговою частиною відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області зареєстровано ухвалу Воловецького районного суду Закарпатської області, про зобов`язання внести заяву ОСОБА_8 щодо вчинення самоправних дій ОСОБА_9 . У ході дізнання допитано ОСОБА_8 , який вказав, що у 2019 році він потоваришував із ОСОБА_9 . Під час знаходження ОСОБА_8 в смт Воловець він давав ОСОБА_9 у користування свій автомобіль марки «Сіtroen». У 2021 року ОСОБА_8 , його дружина ОСОБА_10 та ОСОБА_9 поїхали разом у м. Київ на автомобілі марки «Сіtroen», де ОСОБА_9 попросив надати йому належний їм другий автомобіль марки «Volkswagen Golf Variant» д.н.з. НОМЕР_1 , щоб поїхати до російського кордону за дружиною. Оскільки на той час вони були у товариських стосунках, то ОСОБА_8 з дружиною без вагань дали йому автомобіль, а самі з поїхали у м. Лисичанськ, де на той час проживали. Після цього, через деякий час у ході телефонної розмови з ОСОБА_9 . ОСОБА_8 дізнався про те, що ОСОБА_9 забрав свою дружину з кордону і автомобіль знаходиться у нього, на території готельного комплексу «Стрілець» у смт Воловець, Мукачівського району. У 2022 році у зв`язку з вторгненням військ російської федерації на територію України ОСОБА_8 разом з дружиною змушені були виїхати із м. Лисичанськ. Після того, як він, ОСОБА_8 повернувся з - за кордону, то одразу ж приїхав до ОСОБА_9 , якого повідомив, що йому потрібна машина і попросив повернути йому транспортний засіб. Однак ОСОБА_9 відмовився повернути автомобіль. Тому ОСОБА_8 звернувся до працівників поліції відділення №2 та повідомив про цей факт. Перебуваючи у відділенні поліції дізнався, що під час з`ясування працівниками поліції обставин справи, ОСОБА_9 надав документи, які ОСОБА_8 нібито підписав. Також ОСОБА_8 додав, що ніякі документи з ОСОБА_9 він не підписував, що технічний паспорт на автомобіль знаходиться у ОСОБА_9 . На підтвердження права власності ОСОБА_8 надав копії таких документів : довіреність, довідку старшого слідчого Лисичанського ВП, повідомлення від 16.11.2017, від 27.12.2017 та від 28.07.2014, № 9/ 12284, . зберігальну розписку від 27.12.2017, звернення від 19.010.2017, карточку АМТС, пасажирську та таможенну декларації. Опитаний ОСОБА_9 зазначив, що транспортний засіб йому залишив ОСОБА_8 у якості застави за зберігання швейного обладнання на території вище вказаного готельного комплексу, однак відмовився надати для проведення експертних досліджень оригінали договорів оренди та застави. Згідно з обліковою карткою, транспортний засіб марки "Volkswagen Golf Variant" НОМЕР_1 зареєстрований на громадянина ОСОБА_11 . 05.10.2022 було здійснено тимчасовий доступ до речей та документів, під час якого не було видано оригінали вказаних вище документів. Тому 21.10.2022 на підставі ухвали слідчого судді Воловецького районного суду від 17.10.2022 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку оригінал договору оренди №1 від 01.05.2021, оригінал договору застави від 01.05.2021, оригінал акту прийому - передачі нежитлових приміщень від 01.05.2021, наявністю яких ОСОБА_9 раніше обґрунтовував законність перебування у нього автомобіля марки «Volkswagen Golf Variant» державний номерний знак НОМЕР_1 - не було знайдено. Водночас, у ході обшуку виявлено та вилучено вказаний у клопотанні транспортний засіб, який постановою дізнавача від 21.10.2022 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні. У клопотанні вказується і на те, що гр. ОСОБА_9 не надав будь-які документи у підтвердження законності перебування у нього транспортного засобу. Дізнавач у клопотанні також зазначає, що підставою накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen Golf Variant» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_9 та поміщений на майданчик затриманих транспортних засобів відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області є збереження речового доказу та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження автомобіля, який має істотне значення для кримінального провадження. Просить клопотання задовольнити у повному обсязі.

В ухвалі вказується на те, що слідчим суддею встановлено, що постановою про приєднання та визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 21.10.2022, автомобіль марки «Volkswagen Golf Variant» державний номерний знак НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Водночас, слідчий суддя в ухвалі вказав, що дізнавачем не надано доказів, що вказаний транспортний засіб відноситься до матеріального об`єкту, який може бути визнано речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України. Постанова про приєднання та визнання речовими доказами по кримінальному провадженні від 21.10.2022 не містить критеріїв, за якими транспортний засіб має значення речового доказу в кримінальному провадженні. Дізнавач стверджує, що на підтвердження права власності на автомобіль ОСОБА_8 надав копії таких документів: довіреність, довідку старшого слідчого Лисичанського відділу поліції, повідомлення від 16.11.2-17, від 27.12.2017, зберігальну розписку від 27.12.2022, повідомлення від 28.07.2014, повідомлення №9/12284, звернення від 19.10.2017, карточку АМТС, митну декларацію. Однак, надавши оцінку копіям вказаних документів, слідчий суддя констатує, що жоден з них не підтверджує, що заявник ОСОБА_8 , чи його дружина ОСОБА_10 на відповідній правовій підставі володів чи користувався транспортним засобом марки «Volkswagen Golf Variant» державний номерний знак НОМЕР_1 , зважаючи також на те, що власником в обліковій картці вказана інша особа - ОСОБА_11 . Також, на переконання слідчого судді, матеріали клопотання не містять доказів того, на якій правовій підставі ОСОБА_9 зберігав у себе цей автомобіль, оскільки під час обшуку за місцем його проживання оригіналів документів, якими він раніше обґрунтовував законність зберігання рухомого майна, не виявлено, ОСОБА_9 такі дізнавачу не надав. Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу на те, що з Витягу з ЄРДР №0000111 від 18.08.2022 вбачається, що кримінальне провадження зареєстровано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. У той же час, диспозиція ч. 1 ст. 358 КК України передбачає кримінальну відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут. Які саме дії чи бездіяльність ОСОБА_9 складають об`єктивну сторону ч.1 ст.358 КК України (за ознаками якої відбулась фактична реєстрація кримінального провадження), дізнавач не зазначає. З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання дізнавача про накладення арешту на майно не містить належного обґрунтування мети та підстав, у зв`язку з якими потрібно накласти арешт на майно у відповідності до вимог ст.170, 171 КПК України, зокрема, щодо збереження речового доказу. Тому слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що підставою для накладення арешту на майно є те, що вказаний автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Стверджує, що на підтвердження права власності на транспортний засіб марки «Volkswagen Golf Variant» державний номерний знак НОМЕР_1 , дізнавач надав слідчому судді всі необхідні документи, окрім цього після направлення клопотання до слідчого судді на розгляд, заявник ОСОБА_8 надав дізнавачу договір купівлі-продажу, копію витягу з ЄРДР за фактом викрадення автомобіля, копію постанови слідчого СВ Лисичанського МВ ГУМВС України в Луганській області про зупинення кримінального провадження та оголошення підозрюваного ОСОБА_11 , на якого зареєстрований автомобіль, у розшук. Окрім цього, апелянт стверджує, що ОСОБА_9 не повідомлено про підозру у порядку, передбаченому главою 22 КПК України, тому ці дані дізнавачем у клопотанні не вказані. Однак, заявник ОСОБА_8 зазначає, що жодні документи, на підставі яких ОСОБА_9 раніше вказував про законність перебування у нього автомобіля марки «Volkswagen Golf Variant» державний номерний знак НОМЕР_1 , він з ОСОБА_9 не підписував, тому є всі підстави вважати, що вони є підроблені. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання про арешт майна задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності володільця майна - ОСОБА_9 , неявка якого, з огляду на положення ст. 405 цього Кодексу, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що: ОСОБА_9 належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість його явки на розгляд апеляційної скарги; заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду не надходило.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів задовольняє з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

Як убачається із клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що «18.08.2022 черговою частиною відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області зареєстровано ухвалу Воловецького районного суду Закарпатської області, про зобов`язання внести заяву ОСОБА_8 щодо вчинення самоправних дій ОСОБА_9 . У ході дізнання допитано ОСОБА_8 , який вказав, що у 2019 році він потоваришував із ОСОБА_9 . Під час знаходження ОСОБА_8 в смт Воловець він давав ОСОБА_9 у користування свій автомобіль марки «Сіtroen». У 2021 року ОСОБА_8 , його дружина ОСОБА_10 та ОСОБА_9 поїхали разом у м. Київ на автомобілі марки «Сіtroen», де ОСОБА_9 попросив надати йому належний їм другий автомобіль марки «Volkswagen Golf Variant» д.н.з. НОМЕР_1 , щоб поїхати до російського кордону за дружиною. Оскільки на той час вони були у товариських стосунках, то ОСОБА_8 з дружиною без вагань дали йому автомобіль, а самі поїхали у м. Лисичанськ, де на той час проживали. Після цього, через деякий час у ході телефонної розмови з ОСОБА_9 . ОСОБА_8 дізнався про те, що ОСОБА_9 забрав свою дружину з кордону і автомобіль знаходиться у нього, на території готельного комплексу «Стрілець» у смт Воловець, Мукачівського району. У 2022 році у зв`язку з вторгненням військ російської федерації на територію України ОСОБА_8 разом з дружиною змушені були виїхати із м. Лисичанськ. Після того, як він, ОСОБА_8 повернувся з-за кордону, то одразу ж приїхав до ОСОБА_9 , якого повідомив, що йому потрібна машина і попросив повернути йому транспортний засіб. Однак ОСОБА_9 відмовився повернути автомобіль. Тому ОСОБА_8 звернувся до працівників поліції відділення №2 та повідомив про цей факт. Перебуваючи у відділенні поліції дізнався, що під час з`ясування працівниками поліції обставин справи, ОСОБА_9 надав документи, які ОСОБА_8 нібито підписав. Також ОСОБА_8 додав, що ніякі документи з ОСОБА_9 він не підписував, що технічний паспорт на автомобіль знаходиться у ОСОБА_9 . На підтвердження права власності ОСОБА_8 надав копії таких документів : довіреність, довідку старшого слідчого Лисичанського ВП, повідомлення від 16.11.2017, від 27.12.2017 та від 28.07.2014, № 9/ 12284, . зберігальну розписку від 27.12.2017, звернення від 19.010.2017, карточку АМТС, пасажирську та таможенну декларації. Опитаний ОСОБА_9 зазначив, що транспортний засіб йому залишив ОСОБА_8 у якості застави за зберігання швейного обладнання на території вище вказаного готельного комплексу, однак відмовився надати для проведення експертних досліджень оригінали договорів оренди та застави. Згідно з обліковою карткою, транспортний засіб марки "Volkswagen Golf Variant" НОМЕР_1 зареєстрований на громадянина ОСОБА_11 . 05.10.2022 було здійснено тимчасовий доступ до речей та документів, під час якого не було видано оригінали вказаних вище документів. Тому 21.10.2022 на підставі ухвали слідчого судді Воловецького районного суду від 17.10.2022 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку оригінал договору оренди №1 від 01.05.2021, оригінал договору застави від 01.05.2021, оригінал акту прийому - передачі нежитлових приміщень від 01.05.2021, наявністю яких ОСОБА_9 раніше обґрунтовував законність перебування у нього автомобіля марки «Volkswagen Golf Variant» державний номерний знак НОМЕР_1 - не було знайдено. Водночас, у ході обшуку виявлено та вилучено вказаний у клопотанні транспортний засіб, який постановою дізнавача від 21.10.2022 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Із витягу з ЄРДР від 18.08.2022 убачається, що 18.08.2022 за вищевказаними обставинами внесено відомості до ЄРДР за № 0000111 за ч. 1 ст. 358 КК України (а. с. п. 5).

З постанови дізнавача СД відділення поліції № 2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 від 21.10.2022 убачається, що автомобіль марки «Volkswagen Golf Variant» державний номерний знак НОМЕР_1 , - визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000111 (а. с. 18-19).

Колегія суддів вважає, що дійшовши висновку про відмову в задоволенні клопотання дізнавача про арешт транспортного засобу, слідчий суддя не врахував вищенаведені обставини та приєднані до клопотання докази, не дотримався наведених вище норм кримінального процесуального закону, з огляду на таке.

Встановлені органом досудового розслідування обставини підтверджуються і доданими до клопотання копіями протоколу обшуку від 21.10.2022 (а. с. 11-15), протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 05.10.2022 з додатком (а. с. 20-24), протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 22.08.2022 (а. с. 26-29) та інших документів (а. с. 30-44).

Вищенаведене, на переконання апеляційного суду, свідчить про те, що зазначене у клопотанні слідчого майно: автомобіль марки «Volkswagen Golf Variant» державний номерний знак НОМЕР_1 , - відповідає визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, оскільки являється об`єктом кримінально-протиправних дій. Тому дізнавачем таке обґрунтовано визнано речовим доказом.

Разом із тим, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя не взяв до уваги те, що повернення вищевказаного майна його власнику чи володільцю, може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, і у подальшому фактично перешкоджатиме встановленню всіх обставин кримінального правопорушення. Тому, колегія суддів доходить висновку про те, що повернення вилученого майна, без встановлення на нього обтяжень може призвести до приховування слідів кримінального правопорушення.

Також колегія суддів вважає, що у ході досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні відповідних експертиз із транспортним засобом, у зв`язку з чим є необхідним збереження майна у первинному стані.

Тому, апеляційний суд вважає, що обмеження володільця майна на час проведення досудового розслідування кримінального провадження у користуванні та розпорядженні цим майном є необхідним з метою проведення повного, всебічного, неупередженого, об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки має важливе доказове значення та містить відомості, необхідні для подальшого виконання завдань кримінального провадження.

Вищенаведене, на переконання колегії суддів, свідчить про те, що слідчим суддею постановлено судове рішення, яке не можна визнати належним чином умотивованим, таким, що ґрунтується на вимогах закону, і яке, з огляду на наведене вище, підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

При цьому, колегія суддів вважає, що вищевказані обставини та наявні в матеріалах судового провадження докази викликають необхідність накладення арешту на майно: автомобіль марки «Volkswagen Golf Variant» державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним, оскільки існують достатні підстави вважати, що таке є об`єктом кримінально-протиправних дій, а також з метою збереження речових доказів та запобіганню передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків.

Колегія суддів також зазначає, що характер та обставини вчинених діянь, призводять до висновку про обґрунтованість доводів клопотання та доводів апеляційної скарги прокурора.

Також колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна як арешт цього майна, і що дізнавачем та прокурором поза розумним сумнівом доведено законність такого арешту, оскільки, на переконання апеляційного суду, незастосування того заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна із забороною його відчуження, розпорядження та користування ним, може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження, відчуження або настанні інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, і завдання кримінального провадження можуть бути досягнуті лише шляхом застосування такого заходу забезпечення цього провадження.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги прокурора заслуговують на увагу.

При цьому, апеляційний суд вважає, що рішення слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання, позбавляє орган досудового розслідування можливості для перевірки, у тому числі шляхом проведення необхідних слідчих, процесуальних дій, призначення та проведення відповідних судових експертиз для встановлення всіх обставин кримінального провадження та прийняття законного і обґрунтованого судового рішення, що у свою чергу нівелює визначені ст. 2 КПК України завдання кримінального провадження.

Колегія суддів також звертає увагу суду першої інстанції на те, що за приписами КПК України при вирішенні питань, пов`язаних із забезпеченням заходів кримінального провадження, слідчим суддею не вирішуються питання, пов`язані з допустимістю доказів, оскільки ці питання вирішуються під час розгляду кримінального провадження по суті.

Відповідно до ст. ст. 409-410 КПК України неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, тягнуть скасування судового рішення, а з урахуванням вимог ст. 407 цього Кодексу, зі скасуванням ухвали слідчого судді й постановленням нової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання слідчого підлягає задоволенню, з накладенням арешту на майно: автомобіль марки «Volkswagen Golf Variant» державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу - сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи, і те, що володільцем майна не надано жодних доказів, які б спростовували чи впливали на вищенаведені висновки апеляційного суду, а не з`явившись на розгляд апеляційної скарги без поважних причин позбавив себе такої можливості.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання дізнавача у кримінальному провадженні №0000111, внесеному 18.08.2022 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про накладення арешту на майно - автомобіль марки «Volkswagen Golf Variant», державний номерний знак НОМЕР_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000111, внесеному 18.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, а саме на: автомобіль марки «Volkswagen Golf Variant» державний номерний знак НОМЕР_1 ,який знаходиться у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , і який поміщено на майданчик затриманих транспортних засобів відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області.

Копію ухвали на виконання надіслати дізнавачу сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенанту поліції ОСОБА_13 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: