Справа №592/8055/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/505/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
Іменем України

05 грудня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження 592/8055/22 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.11.2022, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, оскільки посилання прокурора на ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначальним елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою. Крім того, підозрюваний проживає з матір`ю пенсійного віку, має офіційне місце реєстрації та проживання, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, перебуває на обліку у лікаря нарколога та потребує постійного прийому ліків, має тяжку хворобу, визнає вину, щиро розкаюється, готовий співпрацювати зі слідством.

02.11.2022 до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури міста Суми, звернувся слідчий Сумського РУП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_9 придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено, з метою збуту і зберігав його при собі. 03.10.2022 о 10:34 ОСОБА_9 біля буд. 2А вул. Кузнечна в м. Суми збув ОСОБА_11 за 300 грн 10 пігулок в блістері з написом «Метадон-ЗН», загальною масою метадону 0,2230 г. 31.10.2022 ОСОБА_9 неподалік буд. 13 Покровській площі в м. Суми збув ОСОБА_12 за 500 грн 3 блістери пігулок з написом «Метадон-ЗН». 31.10.2022 об 11:15 в ході обшуку ОСОБА_9 виявлено та вилучено блістер з написом «Метадон-ЗН» з пігулками у кількості 7 шт., 7 блістерів з написом «Метадон-ЗН» у кількості 10 пігулок кожен.

10.09.2022 до ЄРДР за № 0001779 внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК, а 31.10.2022 внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, ОСОБА_9 затриманий і цього ж дня йому вручене повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.11.2022 відносно ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24:00 29.12.2022 із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52000 грн. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що повідомлена ОСОБА_9 підозра є обґрунтованою, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу захисника, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування до ОСОБА_9 саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою із визначенням застави, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК, та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК, існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10-ти років з конфіскацією майна, існують реальні ризики того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в ухвалі слідчого судді ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів відповідно п. 1 ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК: протоколами допиту свідків, результатів контролю за вчиненням злочину, за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, затримання особи в порядку ст. 208 КПК, висновком експерта від 21.10.2022 № СЕ-19/119-22/11904-НЗПРАП, а будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри на цій стадії процесу у кримінальному провадженні відсутні.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення», а в іншому рішенні від 28.10.1994 у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88) ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу». Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Наявні у теперішній час докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення кримінального правопорушення є завданням подальшого досудового розслідування. При цьому, незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення злочину та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що ОСОБА_9 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому врахування тяжкості злочину у даному випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що ОСОБА_9 може іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Ризик вчинення ОСОБА_9 нового злочину також є цілком виправданим беручи до уваги особистість підозрюваного, який не працевлаштований та може продовжувати злочинну діяльність пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин.

Колегія суддів, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_9 враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи. При цьому згідно ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги захисника про не доведення наявності заявлених у клопотанні слідчого ризиків, оскільки при розгляді клопотання заявленого відносно підозрюваного ОСОБА_9 , прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують його тримання під вартою, і встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Те, що ОСОБА_9 проживає з матір`ю пенсійного віку, має місце реєстрації та проживання, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, перебуває на обліку у лікаря нарколога та потребує постійного прийому ліків, хворіє на гепатит С, визнає свою провину у повному обсязі, щиро розкаюється, готовий співпрацювати зі слідством враховуються колегією суддів у сукупності з іншими наведеними вище обставинами кримінального провадження.

Твердження захисника про необхідність застосування до її підзахисного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою є необґрунтованим і задоволенню не підлягає, оскільки рішення слідчого судді суду першої інстанції належним чином умотивоване, матеріали кримінального провадження об`єктивно свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, які є реальними і продовжують існувати.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.11.2022 відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4