Справа № 585/3197/22
Номер провадження 1-кп/585/427/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

провівши в приміщенні суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000479 відносно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Роменського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , затверджений прокурором Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід - тримання під вартою.

Ухвалою суду від 12 грудня 2022 року призначено підготовче судове засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні подала клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 ,не зникли. Так, ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та усвідомлюючи, яке покарання йому загрожує, у разі визнання винним, може переховуватись від судових органів. Крім того, обвинувачений може впливати на потерпілу та свідків, так як знає район, де вони проживають. Також, ОСОБА_4 не має постійного джерела доходу, підозрюється у вчиненні корисливого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, хоч і в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, але з врахуванням всього вищевказаного може продовжувати свою злочинну діяльність.

Потерпіла підтримала думку прокурора та просила суд залишити ОСОБА_4 під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти продовження строку тримання під вартою заперечували. Захисник ОСОБА_5 просив обрати його підзахисному запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Вважає, що наявність ризиків прокурором не доведено.

Згідно ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь та обрати змінити, скасувати запобіжний захід.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суд дійшов наступного висновку.

Вирішуючи питання доцільності обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, варто взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що обставини, які враховувались при обранні запобіжного заходу під час досудового розслідування, не змінилися, тобто наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зникли.

Наявність вказаних ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, покарання за яке передбачено виключно у виді позбавлення волі від семи до десяти років, та розуміючи це, може переховуватись від суду , впливати на потерпілу та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також судом враховано і те, що ОСОБА_4 не має постійного місця проживання і джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, та задля пошуку засобів для існування, може вчиняти інші корисливі злочини, а з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі ОСОБА_4 може чинити вплив на свідків та потерпілу, оскільки обізнаний про район їх місця проживання.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України хоч і вважається не судимим, але неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, та на даний час обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про доцільність застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання та те, що він на час затримання не працював, обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту є недоцільним. Суд вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи обставини та тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, особу обвинуваченого та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави необхідно відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК покласти на нього такі обов`язки: прибувати до прокурора, та/або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора та суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 183, 194,314-316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ромни Сумської області, українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, РНОКПП НОМЕР_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 10 лютого 2023 року включно.

Ухвалу направити для виконання до ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 74430 гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це прокурора та суд.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду на першу вимогу;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований ( АДРЕСА_1 ), без дозволу прокурора та суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Визначити термін дії зазначених обов`язків протягом двох місяців з дня застосування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала суду в частині міри запобіжного заходу може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Сумського апеляційного суду з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 14 грудня 2022 року о 10 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7 ОСОБА_8