СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5325/23
пр. № 1-кп/759/951/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в м. Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023 року за № 0000508, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Понінка Полонського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 будучи особою, відносно якої судом видано обмежувальний припис, 07.03.2023, приблизно о 18 годині, наблизився на відстань менше 200 метрів до місця проживання ОСОБА_4 , до буд. АДРЕСА_3 , умисно не виконавши обмежувальний припис, встановлений згідно рішення Святошинського районного суду м. Києві від 10.02.2023.

Так, 10.02.2023 Святошинським районним судом м. Києва за заявою ОСОБА_5 видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , згідно якого останньому протягом 6 місяців заборонено: перебувати в місці проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 ; наближатися на відстань менше 200 метрів до місця проживання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_5 ; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_5 та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_5 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці йому невідомому, переслідувати її та в будь-який способом спілкуватися з нею. Про видачу вказаного обмежувального припису Святошинським районним судом м. Києва повідомлено уповноважений підрозділ Святошинського УП ГУНП у м. Києві для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, - ОСОБА_3 , на профілактичний облік.

17.02.2023 працівниками Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 під підпис ознайомлено з вищевказаним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2023 про видачу обмежувального припису, встановленими заходами тимчасового обмеження та попереджено про кримінальну відповідальність за їх невиконання. Одночасно з цим, згідно «Порядку взяття на профілактичний облік, проведення профілактичної роботи та зняття з профілактичного обліку кривдника уповноваженим підрозділом органу НПУ», затвердженого наказом МВС України від 25.02.2019 № 124, ОСОБА_3 поставлено на профілактичний облік під категорією «кривдник».

Незважаючи на це, ОСОБА_3 , маючи умисел на невиконання обмежувального припису, виданого Святошинським районним судом м. Києві 10.02.2023, порушуючи встановлені заборони, 07.03.2022, приблизно о 18 годині, прибув до місця проживання ОСОБА_5 , а саме: до буд. АДРЕСА_3 . Зупинившись на відстані близько 2-х метрів від будинку, ОСОБА_3 голосно почав вимагати, щоб ОСОБА_5 вийшла поспілкуватись з ним, висловлюючись також на адресу останньої нецензурною лайкою та іншими образливими висловами. Коли ОСОБА_5 , намагаючись захиститись від даного психологічного насильства з боку ОСОБА_3 , проігнорувала його вимоги, то останній, кинувши знайдений камінь, розбив скло в одній з фрамуг балконної рами кв. АДРЕСА_5 , де мешкає ОСОБА_5 , пошкодивши також внутрішнє віконне скло кімнати. Ігноруючи зауваження мешканки кв. АДРЕСА_6 , ОСОБА_6 , спрямовані на припинення неправомірних дій ОСОБА_3 , останній іншим каменем розбив балконне вікно вищевказаної квартири, та образивши ОСОБА_6 нецензурною лайкою, з місця вчинення кримінального проступку зник.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_7 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, він беззаперечно визнає; згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_7 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України, а саме умисне невиконання обмежувального припису.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_7 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ст. 390-1 КК України, а саме умисне невиконання обмежувального припису.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкції ст. 390-1 КК України, а саме у виді обмеження волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його особу, суд вважає за доцільне застосувати до нього ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Керуючись ч. 2 ст. 124, ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ст. 390-1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя : ОСОБА_1