Справа № 161/2519/22
Провадження № 1-кп/161/553/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002725 від 17 листопада 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нововолинськ Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працює, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 17 листопада 2021 року, близько 13 год. 10 хв., умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбав, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у великих розмірах, без мети її збуту.

Після чого, ОСОБА_3 , 17 листопада 2021 року, близько 15 год., перебуваючи біля гаражного кооперативу "Стир", що по вул. Шевченка у м. Луцьку, забрав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у великих розмірах, яку зберігаючи при собі, без мети збуту, переніс на ділянку місцевості, поблизу буд. 26 по вул. Шевченка у м. Луцьк, де продовжував незаконно зберігати при собі без мети збуту до моменту її вилучення працівниками поліції в ході його затримання за підозрою у вчинені злочину, тобто до 18 год. 26 хв. 17 листопада 2021 року.

Згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/103-21/9839-НЗПРАП від 18 листопада 2021 року, надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP становить 0,1508 г., та відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/103-21/10030-НЗПРАП від 07 грудня 2021 року, надані на дослідження подрібнені речовини білого кольору містять у своєму складі особливо психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP становить 5,0878 г. Загальна маса PVP становить 5, 2386 г.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленою особою, незаконно придбав та зберігав без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 5, 2386 г., що відповідно до Таблиці № 2 "Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України за № 188 від 01 серпня 2000 року, є психотропною речовиною у великих розмірах.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, та дані його дії кваліфікує, як вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав частково та показав, що не погоджується із даною органами досудового розслідування кваліфікацією вчинених його дій, зазначивши, що дійсно зберігав та вживав, однак без мети збуту наркотичні засоби і психотропні речовини. Для їхнього придбання необхідні кошти, яких у нього деколи і не було, так як офіційно не був працевлаштований і заробляв тимчасовими підробітками. Інколи кошти позичав у свого товариша ОСОБА_6 . Були такі випадки, що вони разом з ОСОБА_6 спільно придбавали наркотичні засоби та їх вживали. Постійно не вживав наркотичні засоби, так як займався спортом і просто деколи хотів розслабитися. 16 листопада 2021 року до нього зателефонував знайомий ОСОБА_7 з Нововолинська і попросив дещо забрати та передати на Нововолинськ, за що йому заплатить 500 грн. З цим ОСОБА_7 він був знайомий, оскільки сам родом з Нововолинська та інколи до нього заходив. Окрім цього повідомив суду, що ОСОБА_7 знали у Нововолинську, він був неповнолітнім, він вживав наркотичні засоби сам і це було відомо багатьом у місті. На вказану пропозицію ОСОБА_7, погодився. ОСОБА_7 переслав на телефон координати місця знаходження того, що він має забрати, після чого, пішов на вказане місце. Там віднайшов пачку з - під цигарок у якій був маленький згорток. Після цього, через декілька хвилин написав повідомлення для ОСОБА_7, що там нічого не було, пуста пачка з - під цигарок, що виконав роботу і що йому ОСОБА_7 повинен заплатити за це так як обіцяв. ОСОБА_7 у відповідь на таке повідомлення від нього був здивований та сказав, що такого не може бути, повідомив, що буде розбиратися чому так сталося, з`ясує все і тоді заплатить. Через деякий час, щоб підтвердити свої слова, витягнув з пачки з - під цигарок її вміст, згортки, сховав їх, а для ОСОБА_7 сфотографував пусту пачку і фото пустої пачки переслав для нього. Також зазначив, що так як у нього не було коштів, а для придбання наркотичних засобів потрібно кошти, вирішив забрати собі те, що було у пачці з - під цигарок та обдурити ОСОБА_7 у такий спосіб. Так як він ніколи цього не робив, хотів побачити, чим усе це закінчиться, що буде для ОСОБА_7, що може бути за це для нього. На наступний день, 17 листопада 2021 року, до нього знову звернувся ОСОБА_7 і попросив про аналогічну послугу. Він погодився, адже вирішив, що у такий спосіб можна отримати безкоштовно для себе наркотичні засоби, так як перший раз 16 листопада 2021 року, йому усе вдалося, то і другий раз він так само вчинить. Того дня, він разом з ОСОБА_6 йшли по справах (на підробіток на роботу по будівництву). Він розказав ОСОБА_6 , що йому необхідно зайти в одне місце, дещо забрати та передати, йому за це мають заплатити. Що саме забрати і кому передати не повідомляв, тільки сказав, що має усе бути добре, буде багато і надовго. Сказав ОСОБА_6 , щоб той його зачекав декілька хвилин, а сам пішов. За вказаними координатами, які отримані від ОСОБА_7, пішов забирати коробку. У вказаному місці її віднайшов, сховав при собі, та повернувся до ОСОБА_6 . Передати повідомлення для ОСОБА_7, що у тому місці нічого немає не встиг, оскільки забравши "закладку", до них з ОСОБА_6 , підійшли працівники поліції. У вчиненому розкаювався, просив суворо не карати та зазначав, що зробив для себе висновки та більше такого не повторить ніколи.

Разом з тим, незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який інкриміновано йому органами досудового розслідування, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні, підтверджується його винність у вчиненні іншого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Так, свідок ОСОБА_9 показав, що ОСОБА_10 знає давно, ще зі школи, час від часу з ним зустрічався. ОСОБА_11 ночував у нього вдома деякий час, так як мав конфлікти з родичами. Підтвердив, що вони разом з іншими хлопцями відпочивали та вживали спільно наркотичні засоби. Інколи обвинувачений позичав у нього кошти. Для вживання наркотичних засобів скидалися коштами, і за спільні кошти придбавали. ОСОБА_11 не пропонував і не давав йому наркотики. 16 листопада 2021 року у ввечері він зустрівся з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 був у настрої, сказав, що трохи "розслабився" та домовилися про те, що 17 листопада 2021 року будуть разом іти по справах. На наступний день, вони зустрілися, ОСОБА_11 повідомив, що є можливість заробити "легкі гроші", потрібно дещо забрати і передати якомусь ОСОБА_7 на Нововолинськ автобусом. Що саме забирати і кому передавати - не повідомляв, лише сказав, що якщо все вийде, то буде багато і хватить надовго, що він хоче кинути "баригу". Коли вони йшли, ОСОБА_11 попросив його почекати, відійшов на декілька хвилин, та повернувся назад. І вони пішли далі у своїх справах. Через деякий час, до них підійшли працівники поліції і сказали, що у ОСОБА_11 є заборонені речі, попросили їх видати. ОСОБА_11 так і зробив. Тоді зрозумів за чим він ходив і що він мав, для невідомої мені особи, передавати.

Крім цього, винність ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні.

Так, висновком судово-психіатричного експерта № 14 від 26 січня 2022 року, згідно якого, ОСОБА_3 не виявляє ознак наркоманії, не виявляє ознак будь-якого психічного розладу. За своїм психічним станом міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17 листопада 2021 року, під час якого у ОСОБА_3 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки "Соні Іксперія", чорного кольору, 30 поліетиленових пакетиків з вмістом порошкоподібної речовини, котра містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP.

Згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/103-21/9839-НЗПРАП від 18 листопада 2021 року, надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP становить 0,1508 г.,

Відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/103-21/10030-НЗПРАП від 07 грудня 2021 року, надані на дослідження подрібнені речовини білого кольору містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP становить 5,0878 г.

Протоколом за результатами зняття інформації з електроних інформаційних систем від 12 січня 2022 року, під час якого досліджено інформації котра міститься у вилученому мобільному телефоні ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу дослідження інформації від 27 січня 2022 року встановлено, що вилучений під час затримання 17 листопада 2021 року телефон марки "Соні Іксперія", чорного кольору належить обвинуваченому. Крім того у вказаному мобільному телефоні наявний діалог із невстановленою особою, з якого вбачається що ОСОБА_3 , мав забрати наркотичні речовини та передати знайомому за винагороду.

Судом з врахуванням прав особи на справедливий суд, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, забезпечено дотримання ст.ст.22, 23, 94 і 95 КПК України під час судового розгляду, а саме: змагальності кримінального провадження; дослідження доказів безпосередньо судом; оцінку кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення; обґрунтування висновків суду лише на показання, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Органами досудового розслідування умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано, як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто як такі, що виразились у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, проте така кваліфікація його дій не знайшла свого належного підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України суд може змінити обвинувачення та перекваліфікувати дії обвинуваченого на закон, що передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин, не виправдовуючи обвинуваченого за тим обвинуваченням, яке йому було пред`явлено.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на статті кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 року "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку", всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при визначені його громадських прав має право на справедливий розгляд справи незалежним і неупередженим судом.

Враховуючи вищенаведене, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд виходить за межі обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, оскільки це покращує становище обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідає вимогам ч. 3 ст. 337 КПК України та кваліфікує дії останнього як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме, у незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КК України та роз`яснень, що містяться в абз.1, 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року N4 "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів", під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч Законам "Про наркотичні засоби ..." та "Про заходи протидії незаконному обігу..." (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо). Обопільне введення ін`єкцій наркотичного засобу, психотропної речовини чи їх аналогу особами, які їх придбали за спільні кошти, збуту не утворюють. Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

З наданих стороною обвинувачення доказів, суд не вбачає належних та достатніх доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_3 злочинної діяльності зі збуту психотропних речовин будь-якій особі, тобто таких фактів стороною обвинувачення не доведено, органами досудового розслідування оперативні закупівлі не проводилися.

Разом з тим, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 307 КК України, характеризується прямим умислом і метою збуту. Однак, в ході судового розгляду кримінального провадження стороною обвинувачення не надано будь яких доказів та не доведено, що обвинувачений мав умисел на збут психотропних речовин іншим особам. Окрім того, вилучена кількість психотропних речовин, в даному випадку, за відсутності інших доказів, не може бути визначальним доказом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а тому суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ґрунтуються на припущеннях, зібраними без урахування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплено право особи на справедливий суд, що передбачає обов`язок правоохоронних органів діяти з додержанням прав і основоположних свобод людини, незважаючи на важливість мети, яка при цьому переслідується.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора, які як сторона обвинувачення, здійснюють збирання доказів, у тому числі і шляхом проведення слідчих дій (ч. 2 ст. 93 КПК України).

Враховуючи наведене, виходячи із системного тлумачення Закону, оскільки кримінальна відповідальність за ст. 307 КК України настає лише у тому разі, коли відповідні протиправні дії вчинялися зі спеціальною метою - метою збуту, й вчинення протиправних дій з наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами без такої мети утворює склад злочину, передбаченого ст. 309 цього Кодексу, а тому лише факт отримання та виявлення психотропних речовин у ОСОБА_3 , не може вважатися доказом умислу обвинуваченого саме на їх збут, відтак суд тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого на його користь, тому суд перекваліфіковує такі дії ОСОБА_3 із ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України, та приходить до висновку про винуватість обвинуваченого, у вчиненні умисних дій, які виразились в незаконному придбанні, зберіганні без мети збуту психотропної речовини в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

Разом з цим, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у даному злочині визнав та його покази в цій частині повністю узгоджуються із іншими доказами у кримінальному провадженні, зокрема, показами свідка ОСОБА_9 , протоколами слідчих дій та висновками експертів, а тому суд покладає їх в основу обвинувального вироку.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого, його суспільно - небезпечність, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує його молодий вік, його суб`єктивне ставлення до вчиненого, що свідчить про його каяття, інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра і за допомогою до них не звертався, висновок судово-психіатричного експерта № 14, відомості про вперше притягнення до кримінальної відповідальності, його виключно позитивні характеристики по місцю попереднього навчання та проживання, а також те, що він на даний час офіційно ніде не працює, хоча займається суспільно корисною працею, зокрема, працює різноробочим по найму, є одруженим та на його утриманні перебуває вагітна дружина, яка потребує на даний час догляду, наявність постійного місця проживання та місця реєстрації, інформацію про відсутність тяжких наслідків від вчиненого, оскільки кримінальне правопорушення припинено працівниками поліції.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільняє від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому, йому дворічний іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення двох судових експертиз, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбутого покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме, період з дня його затримання, тобто з 17 листопада 2021 року по 19 листопада 2021 року включно, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Речові докази: 1 поліетиленовий пакет з наявному в ньому порошкоподібною речовиною білого кольору, 29 пакетиків з наявною в середині порошкоподібною речовиною білого кольору невідомого походження - знищити; мобільний телефон марки "Соні Іксперія", чорного кольору - повернути за належністю ОСОБА_3 ; мобільний телефон марки Samsung M 21, сім - картку з абонентським номером НОМЕР_1 , сім - картку з абонентським номером НОМЕР_2 , прозорий силіконовий чохол - повернути за належністю ОСОБА_13 .

Арешт на майно, які накладено ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2021 року, а саме, мобільний телефон марки "Соні Іксперія", чорного кольору, 1 поліетиленовий пакет з наявному в ньому порошкоподібною речовиною білого кольору, 29 пакетиків з наявною в середині порошкоподібною речовиною білого кольору невідомого походження - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення двох судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп. та 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) грн. 92 коп., відповідно, а всього, на загальну суму 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) грн. 40 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1