Справа № 937/6114/21
Провадження № 1-і/333/23/23
У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України про продовження строку дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 звернулась до суду із клопотанням про продовження строку дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що на розгляді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження № 40000371 від 01.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. Запобіжний захід обвинуваченому обраний у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розпорядження Голови Верховного суду України № 4/0/9-22 від 14.09.2022 року, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, а саме змінено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2022 року продовжено відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 28.01.2023 року (включно).

Прокурор направив до суду клопотання про продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу, оскільки визначені ст. 177 КПК України ризики, що були підставою для його обрання, не зникли.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив що у Запоріжжі проживає його двоюрідний брат, просив суд обрати більш м`який запобіжний захід, домашній арешт

Захисник обвинуваченого, просив суд відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що наразі відсутні письмові докази щодо обвинувачення підзахисного. Кримінальне провадження знаходиться на непідконтрольній України території. ОСОБА_5 вже тривалий час перебуває під вартою, вважає неможливим подальше його тримання. Просив суд обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є доцільним, виходячи з наступного.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини в основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і процедури встановленої законом.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Заслухавши думку прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити з наступного.

Судом встановлено, що розгляді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження № 40000371 від 01.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. Запобіжний захід обвинуваченому обраний у виді тримання під вартою

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, один із яких є особливо тяжким, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна. Обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, постійного місця роботи не має.

З поданих матеріалів суд вбачає, що 29.11.2022 року згідно ухвали Комунарського районного суду м.Запоріжжя строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено а 60 днів, до 28.01.2023 року включно.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У рішенні по справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182)

При вирішенні питання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 , а також відомості про те, що обвинувачений має постійне місце проживання, яке співпадає з його реєстрацією.

Суд погоджується з доводами сторони обвинувачення про те, що можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, може спонукати обвинуваченого до вчинення дій з метою перешкодити встановленню істини у справі.

Таким чином, підозра особи у скоєнні особливо тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є одним з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

При розгляді даного клопотання суд дійшов до висновку, що заявлений ризик втечі обвинуваченого, навіть після завершення досудового розслідування не зменшився та продовжує існувати, що є підставою для відмови у звільненні затриманої особи.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним під час розгляду клопотання ризикам, оцінюючи ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженню, намагаючись забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, слідчий суддя вбачає, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.

Враховуючи ненадання стороною захисту доказів на підтвердження стійкості соціальних зв`язків, місця можливого перебування у разі застосування домашнього арешту, офіційного працевлаштування обвинуваченого і даних про осіб, що можуть виступати поручителями або заставодавцями, суд не знаходить можливим застосування до обвинуваченого менш суворих запобіжних заходів, зокрема, у вигляді домашнього арешту, застави або особистої поруки.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183,199, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про продовження строку дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто по 27 березня 2023 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали надіслати обвинуваченому та начальнику Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1