Справа № 520/7281/19
Провадження № 1-кп/947/287/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2022 року Київський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,
захисників ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі об`єднанні кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 15.01.2019 року, № 0000094 від 10.01.2019, № 0000551 від 11.02.2019 року, №0000400 від 06.03.2022 року відносно

ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тарез, Донецької області, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 27.12.2010 року Дніпровським районним судом м. Херсон за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

- 04.11.2020 року Київським районним судом міста Одеси за ст. 185 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі;

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України
ВСТАНОВИВ:
Так, 08.01.2019 року, приблизно о 14:30 годині, обвинувачений ОСОБА_30 разом з двома невстановленими особами, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, прийшли до будинку АДРЕСА_4 та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, за допомогою невстановленого предмету шляхом злому замка вхідних воріт, проникли до подвір`я домоволодіння, де шляхом вільного доступу з гаражного приміщення таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_31 , а саме: електричну пилу марки «EINHELL classic» ТС-СS 1400, у корпусі червоно сірого кольору, вартістю 1660 гривень, цифрову приставку до телевізора Т2, в корпусі чорного кольору, вартістю 224 гривні; два будівельні візки марки «Форте», металевого кольору вартістю за одиницю 637 гривень, чавунний котел на твердому паливі, вагою 150 кг., вартістю 4 250 гривень, 4 автомобільні шини літнього покриття, розміром 205Х65,вартістю 2975 гривень, будівельний осушувач повітря, в корпусі сірого кольору, вартістю 520 грн., тим самим спричинивши останньому матеріальний збиток на суму 10266 гривень.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_30 разом з двома невстановленими особами погрузили викрадене майно до автомобіля марки «Москвич 2141», сірого кольору р.н. НОМЕР_1 та зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись майном на свій розсуд, чим спричинивши ОСОБА_31 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_30 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище.
Крім того, 13.01.2019 року, приблизно о 23:25 року обвинувачений ОСОБА_30 , разом з обвинуваченими ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , діючи умисно з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів,прийшли до будинку АДРЕСА_5 та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом подолання огороджувального паркану, проникли на подвір`я домоволодіння ОСОБА_32 , де шляхом розбиття вікна з будівельного вагону, що належить ОСОБА_33 таємно викрали майно, а саме: роторно фрезерувальну машину марки Honda GX160 MASALTA TEEM58-H вартістю 54 445 гривень, сабельну пилу марки «Rebit UZI 800» вартістю 1865 гривень, кабельно провідникову продукцію чорного кольору діаметром 4х2,5 мм довжиною 50 метрів вартістю 315 гривень, переносний кабель продовжувач білого кольору діаметром 2х2,5 мм у кількості 4 штуки довжиною по 25 метрів вартістю 324 гривень у кількості 4 штуки на загальну суму 1 290 гривень, що належить ОСОБА_33 , тим самим спричинивши останньому майнову шкоду на загальну суму 57 915 гривень.
Після цього, ОСОБА_30 разом з ОСОБА_28 та ОСОБА_29 зникли з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_33 майнову шкоду на зазначену суму.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_28 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_29 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_30 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення.
Крім того, 17.01.2019 року 2019 року приблизно о 13:30 годині, ОСОБА_28 разом з ОСОБА_30 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, прийшов до будинку АДРЕСА_6 та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу через незачинену хвіртку, проникли до подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 та здійснили таємне викрадення з прибудинкової території майна, яке належить ОСОБА_34 , а саме: 34 металеві труби, діаметром 18 мм., вартістю за одну 49,50 грн., 8 металевих кутів, розміром 75х75 мм., вартістю за один 58,50 гривень, 1 металеву сітку, вартістю 250 гривень, 1 металеву штангу, вартістю 660 гривень, 9 алюмінієвих кутів вартістю за один 40 гривень, на суму 360 гривень, ящик для інструментів, в корпусі блакитно-сірого кольору, вартістю 450 гривень, тим самим спричинивши останньому матеріальний збиток на 3871 гривень.
Після того обвинувачені ОСОБА_28 , ОСОБА_30 погрузили викрадене майно у автомобіль марки «Москвич 2141» сірого кольору, р.н. НОМЕР_1 та зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись майном на свій розсуд, чим спричинивши ОСОБА_34 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_28 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в сховище.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_30 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в сховище.
Крім того, 06.03.2022 ОСОБА_28 вступив в злочинну змову з ОСОБА_29 направлену на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_28 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_29 , вирушили на вул. Івана-Франка в м. Одесі. Проходячи по вищезазначеній вулиці ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , обрали об`єктом свого злочинного посягання майно, яке знаходилось в будинку АДРЕСА_7 .

Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна, 06.03.2022 приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_28 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_29 , керуючись корисливими мотивами, скориставшись сприятливою обстановкою, а саме тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, проникли на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_7 , що належить на праві власності гр. ОСОБА_35 .

З метою проникнення до приміщення будинку, ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , шляхом підбору ключа, проникли до будинку АДРЕСА_7 , де таємно викрали лазерний рівень «Каскад» вартістю 1499 гривень, який належав ОСОБА_35 .

Після чого із викраденим майном ОСОБА_36 та ОСОБА_29 з місця вчинення злочину зникли.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_28 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_29 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_28 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочини разом з іншими обвинуваченими при обставинах викладених в обвинувальних актах, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного ним злочинів, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення кримінальних правопорушень, правову кваліфікацію своїх діянь. У скоєному щиро кається, та просив суворо його не карати.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_29 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочини разом з іншими обвинуваченими при обставинах викладених в обвинувальних актах, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного ним злочинів, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення кримінальних правопорушень, правову кваліфікацію своїх діянь. У скоєному щиро кається, та просив суворо його не карати.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_30 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочини разом з іншими обвинуваченими при обставинах викладених в обвинувальних актах, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного ним злочинів, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення кримінальних правопорушень, правову кваліфікацію своїх діянь. У скоєному щиро кається, та просив суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 повністю визнали свою вину у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинувачених ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та дослідженням матеріалів характеризуючи кожного обвинуваченого особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 у вчиненні інкримінованого їм злочину, доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.
Дії обвинуваченого ОСОБА_28 ,суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_29 ,суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням у житло та в інше приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_30 ,суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище, інше приміщення.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченогоОСОБА_28 згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_28 згідно ст. 67 КК України, судом визнається: вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_29 згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_29 згідно ст. 67 КК України, судом визнається: вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченогоОСОБА_30 згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_30 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При цьому суд не враховує вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , оскільки вона вже врахована як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, тобто передбачена статтею Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК України, суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_28 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, наявність обставин які обтяжують покарання, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану,та керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_28 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, адже така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого та інтересами держави і суспільства, а також буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_29 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, наявність обставин які обтяжують покарання, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану,та керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_29 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, адже така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого та інтересами держави і суспільства, а також буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Як встановлено судом, ОСОБА_30 засуджено вироком Київського районного суду міста Одеси від 04.11.2020 року за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі.
Тому, з огляду на те, що ОСОБА_30 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, 08.01.2019,13.01.2019р.,17.01.2019 року, тобто до постановлення у відношенні нього попереднього вироку, тому остаточне йому покарання за цим вироком, має бути призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_30 , який раніше судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку шляхом повернення майна, відсутність вимог матеріального характеру у потерпілих, та відсутність обставин які обтяжують покарання, враховуючи висновок пробації, згідно якого виправлення ОСОБА_30 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, за умови здійснення нагляду з боку уповноваженого органу з питань пробації, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_30 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Цивільні позови потерпілими не заявлялися.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі відсутні.
Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_28 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_28 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_28 рахувати з часу фактичного затримання, а саме: з 09.03.2022 року.
В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_28 під вартою з 25.03.2019 року по 19.11.2020 року та з 09.03.2022 року по день набрання вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України).
Визнати ОСОБА_29 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_29 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_29 рахувати з часу фактичного затримання, а саме: з 21.03.2022 року.
В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_29 під вартою з 21.03.2022 року по день набрання вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України).
Визнати ОСОБА_30 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покарання за цим вироком, менш суворого покарання призначеного за вироком за вироком Київського районного суду міста Одеси від 04.11.2020 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_30 у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_30 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_30 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1