УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_8., за участі секретаря ОСОБА_9., розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 19.08.2020 року за підозрою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10., у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 19.08.2020 року за підозрою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, про арешт майна, а саме на: квартиру, шо розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64, 7 кв.м., житлова площа 29, 3 кв.м із забороною її відчуження та розпорядження.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000152 від 19.08.2020 року за підозрою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до змісту клопотання, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_7 у 2020 році, більш точну дату встановити не виявилося за можливе, але до 26.02.2020, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, достовірно знаючи порядок дій та процедуру здійснення тендерних закупівель, а також специфіку проведення ремонтних робіт з відновлення роботи (модернізації) модульних індивідуальних теплових пунктів у житлових будинках та їх реальну вартість, створив організовану групу, до складу якої в подальшому залучив ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та невстановлену досудовим розслідуванням особу, які поділяли його наміри та задуми, та на яких він був в змозі здійснювати особисто або через інших осіб незаконний вплив з метою заволодіння коштами місцевого бюджету. Діючи в такому складі визначені особи протягом 2020 року вчиняли злочини щодо заволодіння бюджетними коштами, виділеними на розвиток житлово-комунальної інфраструктури Шевченківського району м. Києва.

Загальна сума спричинених збитків місцевому бюджету сягає 7,8 млн.грн.

09.06.2022 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Вишневе, Бучанського району, Київської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , із вищою освітою, громадянину України, раніше не судимому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

22.07.2022 ОСОБА_1 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

28.10.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Вишневе, Бучанського району, Київської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, раніше не судимому, повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 КК України.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, та беручи до уваги санкцію ч. 5 ст. 191 КК України, відповідно якої передбачено конфіскацію майна, прокурор вважає за необхідне накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.к. НОМЕР_1 , на праві власності належить двокімнатна квартира, шо розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64, 7 кв.м., житлова площа 29, 3 кв.м.

Далі прокурор у клопотанні зазначає, що враховуючи, що санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, недопущення подальшого відчуження майна, існують підстави для накладення арешту на: квартиру, шо розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64, 7 кв.м., житлова площа 29, 3 кв.м, заборонивши розпорядження та відчуження вказаного майна.

Прокурор ОСОБА_10. в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час та дату судового засідання, в судове засідання не з`явилась. До початку судового засідання подала до суду заяву в якій просила проводити судовий розгляд за її відсутності. При цьому у своїй заяві просила проводити судовий розгляд без виклику власника майна, щодо якого вирішується питання про арешт. До вказаної заяви прокурор долучила витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без власника майна є необхідним з метою забезпечення можливості арешту майна, в разі ухвалення слідчим суддею відповідного рішення за результатами розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд власника майна підозрюваного ОСОБА_1 .

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження №0000152 від 19.08.2020 року за підозрою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, вбачається, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді конфіскації майна. Разом з тим, встановлено, що майно, на яке прокурор в клопотанні просить накласти арешт, належить підозрюваному ОСОБА_1 .

Згідно з ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна, оскільки санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_1 передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваному.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках прокурора при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10., у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 19.08.2020 року за підозрою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

-на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64, 7 кв.м., житлова площа 29, 3 кв.м,

що належать на праві власності підозрюваному ОСОБА_1 , у вигляді заборони відчужувати та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_8