Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 311/848/21
Провадження №: 1-і/332/21/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2022 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які враховувалися при застосуванні і продовженні обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки, будучи на свободі, останній має можливість переховуватися від суду у зв`язку з тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та перебуванням м.Василівка Запорізької області, в якому знаходиться зареєстроване та фактичне місце проживання обвинуваченого, в тимчасовій окупації військами Російської Федерації та незаконно впливати на малолітню потерпілу та її законного представника у кримінальному провадженні.
Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Аналогічну позицію висловив захисник.
Заслухавши учасників судового провадження щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд приходить до таких висновків.
У провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, і якому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та неодноразово продовжувався.
Відповідно до Указу Президента України № 64/222 «Про введення воєнного стану в Україні» з урахуванням положень ст.3 Конституції України та на підставі наказу голови Василівського районного суду Запорізької області № 3 від 28.02.2022 року Василівським районним судом Запорізької області тимчасово зупинено здійснення судочинства.
На підставі розпорядження Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14.09.2022 року територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області визначено за Заводським районним судом м.Запоріжжя.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Згідно ст.177 КПК України, підставою для застосування та продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, спростовують доводи про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, при цьому судовий розгляд кримінального провадження триває, не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі.
На думку суду, можливість обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу відсутня, адже він зареєстрований та мешкав у м.Василівка Запорізької області, яке відноситься до тимчасово окупованої території, тому на теперішній немає будь-якої можливості контролю за зобов`язаннями ОСОБА_5 у разі проживання обвинуваченого за зареєстрованим місцем проживання.
З урахуванням вищезазначених ризиків, враховуючи відсутність належних доказів щодо можливості проживання за іншію адресою на неокупованій території, а також з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до особливо тяжкого злочину, строку покарання, яке може бути йому призначено, беручи до уваги обставини, визначені у ст.178 КПК України, суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, а отже, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою.
Також варто зазначити, що суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину також є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 25 грудня 2022 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1