Справа №346/2099/22
Провадження №1-в/346/314/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 р.м. Коломия Івано-Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
представника Державної установи «Коломийська
виправна колонія (№41)»: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
засудженого: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції з Державною установою «Коломийська виправна колонія (№41)» (далі по тексту КВК №41), в залі суду м. Коломия Івано-Франківська область клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -
в с т а н о в и в:
09.06.2022 засуджений ОСОБА_6 , який відбуває покарання в Державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)» звернувся з клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, в якому зазначив, що своєю сумлінною поведінкою і відношенням до призначеного судом покарання довів своє виправлення, що підтверджується його особовою справою і додатковими матеріалами, які стосуються його відбування призначено судом покарання і на підставі чого просить застосувати до нього вимоги ст. 82 КК України.
Згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.08.2022 клопотання ОСОБА_6 задоволено, замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді арешту на строк 4 місяці.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 08.11.2022 ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 26.08.2022 року щодо ОСОБА_6 скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Під час судового розгляду ОСОБА_6 заявлене клопотання підтримав, просив суд його задовольнити, вважаючи що за час відбування покарання виправився, а тому наявні підстави для застосування щодо нього пільгової норми. Захисник підтримав клопотання засудженого, вважаючи достатніми підстави для його задоволення.
Представник КВК №41 заперечив проти клопотання засудженого, зазначивши, що останній за час відбування покарання заохочень не мав, має непогашене стягнення. Прокурор в судовому засіданні просив у задоволенні подання відмовити, оскільки визначені діючим законодавством умови, які б давали можливість застосувати щодо ОСОБА_6 пільгову норму відсутню.
Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали, надані на обґрунтування клопотання ОСОБА_6 , прийшов до таких висновків.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м?яким. Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
За ч. 1 ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Згідно п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Отже, можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким обумовлена наявністю двох складових: засуджений став на шлях виправлення та відбув певну частину строку покарання в залежності від ступеня його тяжкості (ч. ч. 3, 4 ст. 82 КК України). Тобто головною умовою для прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення, про що говориться і в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».
ОСОБА_6 відбуває покарання у КВК №41 за вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15.07.2021, яким його засуджено за ч. ч. 3, 4 ст. 152, ч. 1 с. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Застосовано правила ч. 5 ст. 72 КК України, за якими зараховується у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. Згідно розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили вказаний вирок набрав законної сили 25.07.2021, строк відбування покарання рахується з 25.04.2018 протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення).
З`ясовано, що станом на 09.06.2022 (дата звернення до суду) ОСОБА_6 відбув 2/3 призначеного судом строку покарання, а тому щодо нього може бути розглянуто питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Так, відповідно до довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_6 останній за період відбування покарання жодного разу не заохочувався начальником установи, має одне стягнення у виді попередження, яке станом на день розгляду клопотання не погашено та не знято. Згідно довідки №353 про працевлаштування засудженого ОСОБА_6 , останній протягом червня жовтня 2022 працевлаштованим не був, заробітну плату не отримував.
З характеристики на засудженого ОСОБА_6 вбачається, що за час тримання в КВК №41 допускав порушення режиму утримання, роботи з благоустрою установи виконує під контролем адміністрації, не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, а характером скритий, хитрий, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. Адміністрацією установи відмовлено у застосуванні щодо ОСОБА_6 ст. ст. 81, 82 КК України як такому, що на шлях виправлення не став.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, суд приходить до висновку, що відсутні жодні підстави, визначені законом, які б давали можливість дійти переконання про виправлення засудженого і щодо нього можливо було б застосувати пільгову норму у виді заміни покарання більш м`яким. Так останній працевлаштованим за весь час відбування покарання не був, заохочень не мав, проте має непогашене стягнення. Сукупність наведених обставин є прямою перешкодою для застосування пільгової норми у виді заміни покарання більш м`яким.
Крім того при вирішенні питання щодо можливості заміни покарання більш м`яким, окрім викладених вище обставин на переконання суду необхідно враховувати і ту обставину, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення злочинів проти статевої свободи, що як таке свідчить про підвищену суспільну небезпеку засудженого, оскільки характер вчинених кримінальних правопорушень, покарання за які протягом останнього часу, з огляду на факти значного суспільного резонансу, значно було посилено, а особи, які їх вчинили підлягають окремому контролю та обліку зі сторони держави.
За наведених обставин суд вважає за неможливе замінити ОСОБА_7 раніше призначене покарання на більш м`яке, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити .
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1