Справа № 373/415/23
Номер провадження 1-кп/373/120/23
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

22 березня 2023 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у кримінальному провадженні, ЄРДР № 0000047 від 25.01.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше судимого, за останнім вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10.02.2022 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

встановив:

До Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області надійшов вищеназваний обвинувальний акт, за яким раніше судимий за корисливі злочини ОСОБА_4 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, 25.01.2023, близько 17:30 год відкрито викрав чуже майно (пляшку горілки «Хлібний Дар» об`ємом 0,7 л.), вартістю 169,90 грн, вихопивши її з рук продавця в магазині «Студент», що на вул. Ярослава Потапенка, 60-Б у м. Переяславі Бориспільського району, та вибіг з вказаною пляшкою горілки на вулицю, де в подальшому був затриманий.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані зач.4 ст. 186 КК України, як грабіж, що має кілька додаткових кваліфікуючих обставин (повторність та вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану).

В підготовчому засіданні прокурор подав клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор вказує, що термін дії запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні закінчується 24.03.2023, а тому є потреба обрати йому відповідний запобіжний захід на час судового провадження, яке ще не розпочате.

В судовому засіданні прокурор наголосив на необхідності тримання обвинуваченого під вартою під час судового розгляду для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, п. 3 та п. 5 ст. 177 КПК України, які можуть значно утруднити судовий розгляд та ухвалення вироку.

Прокурор зазначив, що підставами вважати наявність ризику переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) є те, що він обґрунтовано підозрювався, а тепер обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, що є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, що тягне за собою його скасування з відбуванням покарання за сукупністю вироків в місцях позбавлення волі, обвинувачений не працює та не навчається, зловживає спиртними напоями, за місцем проживання характеризується негативно. Відсутність стійких соціальних зав`язків (сім`ї, роботи, а отже і утриманців) посилює ризик переховування обвинуваченого від правосуддя, оскільки це дозволяє йому безперешкодно змінити місце проживання задля уникнення відповідальності за вчинене.

На думку прокурора запобіжний захід, який він пропонує, також усуне спроби обвинуваченого чинити психологічний та/або фізичний тиск на потерпілих та свідків (п.3 ч. 1 ст. 177 КПК), що не є виключенням з огляду на зухвалу поведінку обвинуваченого під час вчинення відкритого викрадення пляшки горілки, що для нього є більшою цінністю від психологічних наслідків його дій для потерпілого.

Наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України (продовження кримінальної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення), прокурор пояснив тим, що ОСОБА_4 схильний до вчинення корисливих злочинів, оскільки офіційно не працює та недостатньо матеріально забезпечений, а тому задля задоволення своїх потреб та матеріальних благ він може вчинити новий корисливий злочин, в тому числі відкрито. Визначений судом іспитовий строк за попереднім вироком його не зупинив.

В обґрунтування клопотання прокурор надав суду докази, які підтверджують обґрунтованість підозри та обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні умисного злочину, який йому інкримінується, характеризуючі матеріали на обвинуваченого, а також ухвалу слідчого судді від 27.01.2023 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк дії якої спливає 24.03.2023

Обвинувачений та його захисник обґрунтованих заперечень з посиланням на докази у спростування аргументів прокурора не надали. Просили обмежитись більш м`яким запобіжним заходом, з врахуванням того, що обвинувачений має зареєстроване місце проживання та дитину, яку повинен утримувати.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, судом встановлено наступне.

Згідно ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27.01.2023 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою по 24.03.2023. Цей строк визначено для потреб досудового розслідування при здійсненні кримінального провадження, спливає за два дні, а отже обраний на досудовому розслідуванні запобіжний захід не забезпечує судовий розгляд.

Відтак, існує необхідність розглянути клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому на час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Обставини справи та тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину свідчать про відсутність заборон, передбачених частиною 2 ст. 183 КПК України, для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, встановлена слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, не оскаржена стороною захисту та додатково підтверджується сукупністю документів слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, які прокурор долучив до клопотання, а саме: повідомленням на лінію «102» від 25.01.2023, протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від продавця ОСОБА_6 від 25.01.2023; протоколами огляду місця події від 25.01.2023, які проводились невідкладно у магазині та на перехресті вул. Кутузова та Гагаріна, де був виявлений ОСОБА_4 з неповною пляшкою горілки; протоколом впізнання потерпілою ОСОБА_6 особи за фотознімками від 26.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 та протоколом впізнання зі свідком від 26.01.2023, протоколами допиту інших свідків, іншими документами досудового розслідування.

Аргументи прокурора про існування ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження в суді під час дослідження матеріалів, долучених до клопотання.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 не працює, не має осіб, які б залежали від його доходів, за місцем реєстрації не проживає, на тяжкі хронічні хвороби, з його слів, не страждає, раніше неодноразово судимий, відбував покарання реально, а після звільнення з місць позбавлення волі, не виправдав довіру суду за останнім вироком, який 10.02.2022 звільнив його від відбування покарання з випробуванням та через один рік після того вироку під час іспитового строку знову обвинувачується у вчиненні злочину проти власності.

Такі обставини вказують на ризик переховування обвинуваченого від суду задля уникнення кримінальної відповідальності у виді реального відбування покарання за сукупністю вироків.

Кваліфікуючі ознаки інкримінованого йому злочину: відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану вказують на прояв зухвалості та нехтування правилами моралі в суспільстві та правами іншої людини задля досягнення власної корисливої цілі. Предмет злочину пляшка горілки є малозначимий, але характеризує особу обвинуваченого, як такого, що не поважає суспільні цінності і в житті ними не керується.

Вказані обставини вказують на існування ризику того, що обвинувачений може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення для задоволення своїх потреб та бажань.

Разом з тим, наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (вплив на свідків та потерпілих) прокурором не обґрунтовано та не доведено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що застосування відносно обвинуваченого такого запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків під час судового провадження, та є необхідним для запобігання вчинення ним нових злочинів, а також усуне ризик переховування обвинуваченого від суду.

Більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, є недоцільним, оскільки не забезпечить мету його застосування, визначену ч.1 ст. 177 КПК.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, згідно положень ч.3 ст. 183 КПК України є обов`язком суду. Передбачених ч.4 ст. 183 КПК України виключень з цього правила немає.

Враховуючи особу обвинуваченого та положення ст. ст. 182, 183 КПК України суд вважає, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого зможе застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 цього Кодексу.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196- 199, 315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів - до 20.05.2023 та утримувати його в Київському слідчому ізоляторі.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду (р/р UA0018661, банк: Держказначейська служба України, м. Київ; ; отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; призначення платежу: у призначенні платежу платіжного документу обов`язково зазначити інформацію про постанову судді (ухвалу суду), який обрав заставу мірою запобіжного заходу, та прізвище, ім`я, по-батькові особи, за яку вноситься застава).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент до закінчення дії ухвали внести заставу в розмірі, визначеному в даній ухвалі.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований/проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1