Єдиний унікальний номер 725/1015/23
Номер провадження 1-кп/725/19/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження за №0000116 від 28.06.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнівка, Новоселицького р-ну Чернівецької обл., мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи працівником правоохоронного органу - поліцейським, маючи спеціальне звання «старший лейтенант поліції», відповідно до наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 28.12.2018 № 1249 о/с обіймав посаду інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, тобто відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та пункту 1 примітки до ст. 364 КК України, являвся службовою особою правоохоронного органу, яка за спеціальними повноваженнями здійснює функції представника влади та наділена організаційно-розпорядчими і адміністративно-господарськими функціями.

У зв`язку із обійманням вищевказаної посади, ОСОБА_7 зобов`язаний під час виконання службових обов`язків неухильно дотримуватися та керуватися в своїй діяльності положеннями Конституції України, Законів України «Про Національну поліцію», Кодексу України про адміністративні правопорушення, організаційно-розпорядчими документами Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, власними функціональними обов`язками (посадовою інструкцією) та усіма іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

У ст. 29 Конституції України відображено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Вимогами ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97, визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію України» (дачі за текстом: Закон), Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За змістом ст. 2 Закону, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

У ст. 6 Закону визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи чаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість ьності держави.

Згідно із ст. 7 Закону, під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та з порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, урювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

У разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов`язаний негайно вжити всіх можливих заходів щодо їх припинення та обов`язково доповісти безпосередньому керівництву про факти катування та наміри їх застосування. У разі приховування фактів катування або інших видів неналежного поводження поліцейськими керівник органу протягом доби з моменту отримання відомостей про такі факти зобов`язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності.

Відповідно до ст. 8 Закону, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Статтею 18 Закону передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) веухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

У ст. 23 Закону, поміж іншого визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

За змістом ст. 29 Закону, поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам.

Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.

Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції.

Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.

Відповідно до ст. 30 Закону, поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

У ст. 31 Закону наведено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування.

Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Згідно ст. 42 Закону, поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу: 1) фізичний вплив (сила); 2) застосування спеціальних засобів; 3) застосування вогнепальної зброї.

Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.

Спеціальні засоби як поліцейські заходи примусу - це сукупність пристроїв, приладів і предметів, спеціально виготовлених, конструктивно призначених і технічно придатних для захисту людей від ураження різними предметами (у тому числі від зброї), тимчасового (відворотного) ураження людини (правопорушника, супротивника), пригнічення чи обмеження волі людини (психологічної чи фізичної) шляхом здійснення впливу на неї чи предмети, що її оточують, з чітким регулюванням підстав і правил застосування таких засобів та службових тварин.

Для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати такі спеціальні засоби: 1) гумові та пластикові кийки; 2) електрошокові пристрої контактної та контактно-дистанційної дії; 3) засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо); 4) засоби, споряджені речовинами сльозогінної та дратівної дії; 5) засоби примусової зупинки транспорту; 6) спеціальні маркувальні та фарбувальні засоби; 7) службові собаки та службові коні; 8) пристрої, гранати та боєприпаси світлозвукової дії; 9) засоби акустичного та мікрохвильового впливу; 10) пристрої, гранати, боєприпаси та малогабаритні підривні пристрої для руйнування перешкод і примусового відчинення приміщень; 11) пристрої для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; 12) засоби, споряджені безпечними димоутворюючими препаратами; 13) водомети, бронемашини та інші спеціальні транспортні засоби.

Поліцейський зобов`язаний негайно зупинити застосування певного виду заходу примусу в момент досягнення очікуваного результату.

Вимогами ст. 43 Закону визначено, що поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення.

Приписами ст. 44 Закону передбачено, що поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Поліцейський зобов`язаний письмово повідомити свого керівника, а той зобов`язаний повідомити прокурора про завдання особі тілесних ушкоджень унаслідок застосування фізичної сили.

Водночас, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , являючись поліцейським, обіймаючи посаду інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх негативні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, у порушення приписів вище переліченого законодавства України, про яке останній достовірно був обізнаний, перебуваючи на службі, являючись представником влади, при виконанні наданих йому повноважень, свідомо вчинив активні протиправні дії, які явно виходили за межі наданих йому законних прав і повноважень, що супроводжувалося застосуванням насильства та погрозою застосування насильства, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, при наступних обставинах.

Так, 13.05.2022, у період часу з 08 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, поліцейський ОСОБА_7 спільно із поліцейською взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капралом поліції ОСОБА_8 , перебували на чергуванні по забезпеченню публічної безпеки та безпеки дорожнього руху на території обслуговування Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, знаходячись разом в одному автомобільному екіпажі «Сатурн-103», тобто здійснювали патрулювання території м. Чернівці на службовому автомобілі марки «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні, перебуваючи у однострої поліцейських, з наявними при собі спеціальними засобами.

Під час зазначено чергування, 13.05.2022, близько 15 години 52 хвилин, екіпажу «Сатурн-103» для опрацювання через службовий портативний планшетний пристрій з програмним забезпеченням «LIS-M» надійшло повідомлення «конфлікт», за адресою: м. Чернівці, перехрестя вулиць Таджицької і Смотрицької.

Здійснюючи реагування на зазначене повідомлення, екіпаж «Сатурн-103», у складі поліцейських ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , прибув на вищевказане місце події. Надалі, у ході встановлення обставин виклику, поліцейські з`ясували, що невідома особа незаконно заволоділа належним ОСОБА_9 транспортним засобом марки «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_2 , що знаходився поблизу будинку за адресою: м. Чернівці, вул. Смотрицька, 21.

Продовжуючи перебувати на згаданому місці, поліцейські отримали відомості, що до незаконного заволодіння транспортним засобом можливо причетний місцевий житель - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі за текстом: ОСОБА_4 ), місцезнаходження якого поліцейським ОСОБА_7 встановлено через кілька хвилин з моменту прибуття на місце, а саме останній виявив ОСОБА_4 під час обстеження прилеглої до місця пригоди території.

Надалі, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 , в супроводі останнього, підійшли до службового автомобіля «Toyota Prius», який знаходився поблизу перехрестя згаданих вулиць Таджицької і Смотрицької.

Знаходячись поруч із службовим автомобілем, поліцейський ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», застосував відносно ОСОБА_4 спеціальний засіб «кайданки».

В подальшому, 13.05.2022, близько 16 години 20 хвилин, поліцейський ОСОБА_7 , продовжуючи перебувати поряд з вказаним службовим автомобілем, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх негативні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, являючись представником влади, при виконанні наданих йому повноважень, грубо порушуючи вимоги ст. ст. 18, 29, 42, 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію», заздалегідь не попередивши ОСОБА_4 про намір застосування до нього фізичної сили, не висунувши для виконання будь-яких вимог поліцейського, при цьому усвідомлюючи, що відносно ОСОБА_4 застосовано спеціальний засіб «кайданки», які були одягненні на зап`ястя обидвох рук останнього, що в свою чергу були заведені за його спину, а тим самим досягнуто результат вже застосованого заходу примусу, та ОСОБА_4 жодного опору чи непокори поліцейським не чинить, дій які б посягали на особисту безпеку поліцейських, безпеку інших осіб або інших протиправних дій не вчиняє, а стоїть поруч з поліцейськими, однак не зважаючи на такі обставини цієї конкретної ситуації, тобто відсутність підстав для застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби, ОСОБА_7 без будь-яких законних підстав, посягаючи на права особи щодо особистої недоторканості та гідності, тримаючи ОСОБА_4 своєю лівою рукою за його праву руку, погрожуючи останньому, шляхом висловлювання нецензурної лексики про подальше застосування до нього фізичного насильства, наніс ( ОСОБА_7 ) один удар долонею своєї правої руки в область лівої частини обличчя ОСОБА_4 , внаслідок чого останній відчув сильний фізичний біль.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердивши викладені в обвинуваченні обставини. Щиро розкаявся у вчиненому та попросив пробачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що при затриманні перебував у стані алкогольного сп`яніння, опору працівникам поліції не чинив, після застосування до нього кайданок обвинувачений вдарив його по обличчі, однак обвинуваченого пробачив, жодних претензій до нього немає та просив суворо не карати. Крім того, у своїй заяві просить його цивільний позов залишити без розгляду, оскільки шкода йому відшкодована обвинуваченим в добровільному порядку та в повному обсязі.

Враховуючи, що фактичні обставини скоєного злочину, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками провадження не оспорюється, суд, роз`яснивши їм порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, а також відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився лише допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 365 КК України, як перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалися насильством та погрозою застосування насильства, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

При призначені покарання ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, зокрема те, що він не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, раніше не судимий, за попереднім місцем роботи характеризується позитивно, приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, є учасником бойових дій згідно посвідчення (т.1 а.с.170), одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей.

Так, у відповідності до вимог ст. 12 КК України вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей на підставі ст.66 КК України, суд визнає обставинами що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення та з урахуванням позитивних даних про особу обвинуваченого та позиції потерпілого та його представника в судовому засіданні, вважає за необхідне застосувати до нього ч.ч.1, 2 ст. 69 КК України і перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання не зазначеного у санкції ч.2 ст. 365 КК України, тобто штрафу та не призначати додаткового покарання, що передбачене як обов`язкове в санкції ч.2 ст. 365 КК України у вигляді позбавлення позбавлення права обіймати певні посади.

Обставин що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Саме такий вид покарання на погляд суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати в даному кримінальному провадження становлять 1132 грн. 68 коп. за проведення експертизи та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 373,374, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України і за його вчинення призначити йому покарання із застосуванням ч.ч. 1, 2 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42500 гривень без позбавлення права обіймати певні посади.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Речові докази: DVD диски залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 1132 грн. 68 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_1