Житомирський апеляційний суд
Справа №935/3428/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 331 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2022 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 10 грудня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2022 року було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 10 грудня 2022 року.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна та на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, він може ухилитися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити буд-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби, а саме з 21:00 год. до 06:00 год., з покладенням на нього обов`язків.

Вказує, що суд не взяв до уваги, те що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні 5 (п`ять) малолітніх дітей, дружину, яка не працює, перебуває у декретній відпустці, що ставить його сім`ю в тяжке матеріальне становище.

На її думку, продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 є невиправданим, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти спробам ухилитись від суду та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

В провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи захисника щодо відсутності підстав для продовження тримання під вартою, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_7 .

Таким чином, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останньому та неможливості застосування менш суворого запобіжного заходу.

Наявність на утриманні у обвинуваченого сім`ї, утриманців не є переконливим доводом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту, оскільки наявність у нього сім`ї та п`ятьох малолітніх дітей згідно до обвинувачення не стримали його від протиправної, неконтрольованої поведінки, а тому ці обставини не зможуть гарантувати, що він не продовжить вчиняти злочини.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення умисного особливо тяжкого насильницького злочину, обвинувачується у вчинення нового умисного особливо тяжкого насильницького злочину через незначний час після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить на думку апеляційного суду про схильність до протиправної неконтрольованої поведінки, не бажання ставати на шлях виправлення та можливість вчинення ним нового злочину, в разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту про те, що до ОСОБА_7 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки судом при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку обвинуваченого своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером злочину у якому він обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є неможливим.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування або зміни ухвали суду колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2022 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 10 грудня 2022 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: