справа №991/5609/22
провадження №1-кс/991/5629/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

«22» листопада 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5, за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2022 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_1 (вих. №VYH--01-02-01 від 16 листопада 2022 року) на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Обставини, якими обґрунтована скарга.

Скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що він направив до НАБУ заяву №VYH--02 від 10 листопада 2022 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 364-1, 365-2 КПК України, стосовно коштів ряду українських банків із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Meinl Bank Aktiengeselschaft», вчинені головою НБУ ОСОБА_2 , заступником голови НБУ ОСОБА_3 , директорами-розпорядниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_4 , начальниками ГСУ Міністерства внутрішніх справ України та ГСУ Національної поліції України, головою Державної служби фінансового моніторингу України.

Однак, після його звернення і до цього часу до ЄРДР, в порушення вимог ст.ст. 55, 214 КПК України, не були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, що, на його думку, є бездіяльністю, як і те, що йому не було надано пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та витяг з ЄРДР.

В зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, у якій, серед іншого, просить зобов`язати уповноважену особу НАБУ: виконати вимоги ст. 55, 56, 214 КПК України та вжити заходів, передбачених КПК України щодо вручення ОСОБА_1 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а також надання йому витягу з ЄРДР за зазначеними вище фактами; розглянути його заяву в порядку ст. 214 КПК України; поінформувати слідчого суддю про виконання прийнятого рішення; у випадку надання уповноваженою особою НАБУ слідчому судді постанови про часткову чи повну відмову у його клопотанні, таку постанову скасувати як незаконну, невмотивовану, необґрунтовану та передчасну.

Позиція сторін у судовому засіданні.

Заявник ОСОБА_1 в своїй скарзі наполягав на її розгляді за його участі в режимі відеоконференції за допомогою програми Easycon, однак в судове засідання 22 листопада 2022 року, про яке був повідомлений належним чином, на зв`язок із судом не вийшов, про причини неявки слідчому судді не повідомив. Враховуючи положення ст. 26 КПК України, відповідно до яких сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачені цим Кодексом, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника.

Представник Національного антикорупційного бюро у судове засідання не прибув, направив до суду електронною поштою письмові пояснення, у яких зазначає, що до НАБУ надійшла заява ОСОБА_1 від 10 листопада 2022 року № VYH--02 щодо можливих порушень законодавства, пов`язаних з використанням кореспондентських рахунків, відкритих у Meinl Bank Aktingeselschaft за обставин, наведених у заяві, а також з інших питань та була зареєстрована за №К-9858 і приєднана до матеріалів справи відповідно до ст. 8 Закону України «Про звернення громадян». Також зазначає, що заяви ОСОБА_1 з порушеного у поточній заяві питання вже були предметом неодноразового розгляду у Національному бюро, про результати розгляду яких автора проінформовано листами від 04 жовтня 2021 року №0421-188/30533 та від 13 жовтня 2021 року №11-188/31685 із наданням необхідних роз`яснень. Крім цього, за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 18 листопада 2021 року № VYH--02 щодо можливих порушень законодавства, пов`язаних з використанням кореспондентських рахунків, відкритих у Meinl Bank Aktingeselschaft, зареєстрованої за №К-15029, листом НАБУ від 25 листопада 2021 року №02-188/36452 повідомлено заявника, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» розгляд звернень ОСОБА_1 із вищевикладених питань у Національному бюро припинено. Крім того зазначив, що у провадженні ВАКС перебували справи: №991/8461/21, №991/8505/21, №991/8563/21 за скаргами ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяв від 10 грудня 2021 року, які ухвалами слідчого судді Шкодіна Я.В. від 17, 24 грудня 2021 року, 26 січня 2022 року були залишені без розгляду. Ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 03 лютого 2022 року у справі №991/8563/21 ухвалу слідчого судді суду першої інстанції від 26 січня 2022 року змінено - виключено абзац другий сторінки четвертої мотивувальної частини, а в решті ухвалу залишено без змін. Крім того, детектив зазначив, що у провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває справа №991/5599/22 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Таким чином, зазначає представник НАБУ, бездіяльність з боку службових осіб Національного бюро, що може бути оскаржена до слідчого судді в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, у цьому випадку відсутня, у зв`язку з чим просить в задоволенні скарги відмовити та розглянути справу без участі представника НАБУ за наявними письмовими поясненнями.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу також і за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду відповідної скарги.

Встановленні обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Дослідивши матеріали скарги з додатками, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про наступне.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива) в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого (детектива), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За змістом ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про вчинення кримінальних правопорушень вбачається, що у ній викладені обставини про ймовірне вчинення кримінальних правопорушень головою НБУ ОСОБА_2 , заступником голови НБУ ОСОБА_3 , директорами-розпорядниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_4 , начальниками ГСУ Міністерства внутрішніх справ України та ГСУ Національної поліції України, головою Державної служби фінансового моніторингу України, зокрема передбачених ст. ст. 364, 364-1, 365-2 КПК України, стосовно коштів ряду українських банків із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Meinl Bank Aktiengeselschaft».

Втім, на думку слідчого судді, викладених у повідомленні ОСОБА_1 обставин недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, яке в свою чергу розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Як вбачається з самого повідомлення, у ньому не наведено конкретних відомих заявнику відомостей (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), що можуть свідчити про вчинення зазначених ним кримінальних правопорушень, а також не вказано будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене. При цьому, заявник лише висуває загальне припущення про можливе вчинення зазначених ним у заяві протиправних дій, ґрунтуючись виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності таких дій, та власному аналізі і бачені норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Вказане, на думку слідчого судді, позбавляє орган досудового розслідування провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана, в тому числі, для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

За наведених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зобов`язання уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення кримінальних правопорушень, викладених у заяві ОСОБА_1 від 10 листопада 2022 року, відсутні, а тому в задоволенні таких його вимог слід відмовити.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що ухвалами від 17, 24 грудня 2021 року, 26 січня 2022 року у справах №№991/8505/21, 991/8461/22, 991/8462/21, 991/8563/21 аналогічні за змістом скарги ОСОБА_1 були залишені слідчим суддею без розгляду у зв`язку із наявністю ознак зловживання з його боку своїми процесуальними правами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_5