Справа № 752/3645/18
Провадження № 1-кс/752/1497/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 про встановлення процесуальних строків у кримінальному проваджені №0000867 від 31.01.2018 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , про встановлення процесуальних строків для вчинення певних дій у кримінальному провадженні №0000867 від 31.01.2018.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000867 від 31.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 визнана потерпілою, їй було вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що в кінці травня 2016 року до офісу чоловіка ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приїхав його давній знайомий ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , якого він бачив вперше. Під час зустрічі ОСОБА_9 повідомив про те, що він купив/пригнав автомобіль (білий Jaguar) і хоче провести митне оформлення, однак у зв`язку з тим, що не має необхідної суми коштів, попросив позичити такі, запевнивши в серйозності своїх намірів та можливостей щодо повернення позичених коштів. ОСОБА_9 надав оригінали документів, з яких було зроблено копії для передачі таких для вивчення і подальшого супроводу угод приватному нотаріусу. 02.06.2016 між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом КMHO ОСОБА_10 на суму 611 360,23 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним Договором позики, між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 додатково було укладено Іпотечний договір від 02.06.2016, який також було посвідчено приватним нотаріусом КMHO ОСОБА_10 (договір іпотеки). Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 . Цього ж дня, ОСОБА_6 , відповідно до Договору позики, було передано ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 611 360,23 грн, про що ОСОБА_9 додатково склав розписку від 02.06.2016. Відповідно до умов Договору позики, ОСОБА_9 зобов`язався повернути ОСОБА_6 всю суму позичених коштів до 02.09.2016 включно, а у випадку неповернення таких коштів, задовольнити вимоги іпотекодержателя, шляхом передачі права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Однак, в порушення умов Договору позики з моменту його укладання ОСОБА_9 жодної сплати не здійснив та, після спливу строку повернення позичених грошей, взагалі став уникати спілкування. На початку січня 2018 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стало відомо, що ОСОБА_9 заперечує будь-яке відношення до укладених договорів та факт існування будь-яких відносин з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , попри такої обізнаності про зміст та взагалі наявність таких договорів. Крім того, ОСОБА_9 розповсюджує інформацію, що нібито 15 березня 2016 року невідома особа таємно викрала сумку ОСОБА_9 , у якій знаходився паспорт громадянина України та документи на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 30.03.2016 ОСОБА_9 було видано новий паспорт громадянина України Малинським PC УДМС в Житомирській області.

Адвокат вказує, що в травні 2016 року кримінальне провадження за фактом викрадення документів ОСОБА_9 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

На момент укладення договорів, ОСОБА_9 вже було відновлено втрачені документи, саме які і було надано під час укладення Договору позики та Договору іпотеки, що встановлено під час тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_10 , а саме: копії нового паспорту громадянина України ОСОБА_9 від 30 березня 2016 року.

Отже, в Договорі позики та Договорі іпотеки наявні підписи, які виконані власноручно ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , що завірені підписом і печаткою приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_10 .

Таким чином, в умисних діях ОСОБА_9 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману, наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України - шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах .

Під час досудового розслідування представниками потерпілої сторони слідчому у кримінальному провадженні та керівнику Голосіївської окружної прокуратури протягом всього часу було подано ряд клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, однак такі клопотання були залишені без задоволення. В матеріалах кримінального провадження наявний чіткий перелік дій, які необхідно було провести для виявлення всіх обставин кримінального правопорушення, надані процесуальним керівником вказівки у вересні 2019 року та у червні 2020 року про проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, для проведення повного та об`єктивного досудового розслідування. Проте, жодна із дій, зазначених у дорученнях, слідчим виконана не була.

22.06.2018 кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.06.2018 скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 22.06.2018.

30.11.2020 кримінальне провадження повторно закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

13.12.2021 отримано лист від Голосіївської окружної прокуратури м. Києва у якому, серед іншого, було зазначено, що перед ГУ НП у м. Києві ініційовано проведення службової перевірки з метою встановлення місцезнаходження матеріалів кримінального провадження.

Станом на даний час матеріали кримінального провадження відшукано не було.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.02.2022 скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.11.2020.

Адвокат зазначає, що за п`ять років досудового розслідування слідчим не було здійснено необхідних слідчих (розшукових) дій, які необхідно вчинити для виконання вимог ст.91 КПК України, що свідчить про необ`єктивність, неповноту, невсебічність та заангажованість досудового розслідування слідчими Голосіївського УП ГУНП у м. Києві. Жодній особі в рамках кримінального провадження №0000867 від 31.01.2018 не було повідомлено про підозру. Органом досудового розслідування порушено принцип розумних строків.

На підставі зазначеного адвокат у клопотанні просить встановити у кримінальному провадженні №0000867 від 31.01.2018 строк 3 місяці для складення та вручення ОСОБА_11 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, просив про задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, просила відмовити у його задоволенні. Пояснила, що станом на даний час матеріали кримінального провадження №0000867 від 31.01.2018 віднайдено не було.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з огляду та таке.

Встановлено, що 31.01.2018 розпочато кримінальне провадження №0000867 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 визнана потерпілою, їй було вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого. Вказані обставини не заперечувались прокурором у судовому засіданні.

На цей час у кримінальному провадженні про підозру жодній особі не повідомлено, матеріали кримінального провадження втрачені.

Відповідно до частин 1,2 статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Частиною 3 статті 28 КПК України визначено, що критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Частиною 6 статті 28 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Згідно положень ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Частиною 1 ст. 114 КПК України регламентовано порядок встановлення та межі процесуальних строків, встановлених прокурором, слідчим суддею, судом. Ці положення передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Таким чином, слідчі судді уповноважені на здійснення судового контролю під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях, віднесених до їх підсудності, в тому числі щодо розумності строків для проведення тих чи інших процесуальних дій сторонами у кримінальному провадженні.

Разом з тим, положення ст. 114 КПК України носять загальний характер і конкретизуються спеціальними нормами, якими встановлені повноваження кожного із зазначених суб`єктів стосовно встановлення процесуальних строків.

На думку представників потерпілої ОСОБА_6 , тривалість здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні дозволяла слідчому органу зібрати достатні докази для повідомлення про підозру ОСОБА_9 за ч.1 ст. 190 КК України, на що слід зазначити таке.

Згідно частин 1,2 статті 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Пунктом 3 частини 1 статті 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 84 КПК України).

Вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні не проведено всі необхідні слідчі (розшукові) дії, які необхідні з метою повного та всебічного розслідування кримінального провадження.

Крім того, як пояснив прокурор у судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0000867 були втрачені і на час розгляду цього клопотання віднайдені не були.

Слідчий суддя переконаний, що без проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні неможливим є здійснення такої процесуальної дії як повідомлення особі про підозру і прийняття законного й обґрунтованого остаточного процесуального рішення по кримінальному провадженні.

Реалізуючи повноваження щодо забезпечення розумних строків, суб`єкти, зазначені у ч. 6 ст. 28 КПК України, у тому числі і слідчий суддя, не можуть втручатися у законну діяльність та компетенцію слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України недопустимим є порушення процесуальної самостійності слідчого та прокурора.

Враховуючи зазначене, а також те, що слідчий та прокурор є самостійними у своїй процесуальній діяльності, слідчим суддею не встановлено конкретних слідчих дій, які необхідно і можливо вчинити, але не вчинено на даній стадії досудового розслідування.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист (ч. 2 ст. 114 КПК України).

З огляду на те, що датою реєстрації кримінального провадження №0000867 є - 31.01.2018, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не є обмеженим. На дане кримінальне провадження не розповсюджуються зміни, що були внесені до КПК України, які набули чинності 15.03.2018, в частині встановлення конкретних строків досудового розслідування, граничний термін яких пов`язаний із тяжкістю кримінального правопорушення.

Враховуючи норми ч. 2 ст. 114 КПК України, до повноважень слідчого судді не належить встановлення слідчому або прокурору процесуального строку для прийняття такого процесуального рішення, як здійснення повідомлення особі про підозру, оскільки у цьому кримінальному провадженні відсутня межа граничного строку для його розслідування; прийняття таких процесуальних рішень відноситься до повноважень слідчого органу, який приймає процесуальне рішення по вказаному питанню на власний розсуд шляхом оцінки фактичних обставин справи, зібраних доказів і співставлення їх з положеннями закону про кримінально-процесуальне законодавство.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 28, 114, 309, 369-372, 392 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 29.03.2023 р. о 17.45 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1