Справа № 296/7202/22
УХВАЛА

Іменем України

17 листопада 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі скаргу захисника адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

Захисник адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира зі скаргою, в якій просить повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 14.05.2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України у кримінальному провадженні №0001219 скасувати та зобов`язати прокурора внести відповідні відомості до ЄРДР.

В обґрунтування скарги зазначає, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування, а Житомирською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001219 від 06.02.2016.

У даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , що є депутатом місцевої ради та спеціальним суб`єктом, на якого згідно з п.6 ч.1 ст. 480 КПК України поширюється особливий порядок досудового розслідування, прокурором Івано-Франківської області 14.05.2019 складено, а 16.05.2019 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206-2 КК України.

Так, згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_5 діючи спільно з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , орієнтовно у листопаді 2014 року, наслідуючи підпис загиблого ОСОБА_8 , підробив договір та протокол загальних зборів від 11.08.2014 про відчуження частки компанії «Друс Корпорейт Холдингз Лімітед» у статутному капіталі ТОВ «Русава-К» на користь ОСОБА_6 , які останній 05.02.2015 за вказівкою ОСОБА_5 подав для проведення відповідних реєстраційних дій, протиправно ставши одноособовим учасником товариства та призначивши своїм рішенням ОСОБА_7 його директором.

Надалі ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , будучи наділений повноваженнями керівника ТОВ «Русава-К», у період з 24.02.2015 по 11.03.2015 шляхом надання вказівок бухгалтеру товариства отримав з рахунків останнього у вигляді готівки 751 000 грн. як поворотну фінансову допомогу на власну користь, а в подальшому також розпорядився про перерахування належних ТОВ «Русава-К» грошових коштів на суму 4 млн. грн. як поворотної фінансової допомоги на користь ТОВ «Віскар Агро», тим самим заволодів коштами товариства на вказану суму та розпорядився ними на власний розсуд.

У подальшому ОСОБА_5 організував неодноразову заміну засновників, а також з 16.03.2016 - заміну директора ТОВ «Русава-К» на ОСОБА_9 , який, незважаючи на подальшу державну реєстрацію з 09.06.2016 відомостей про зміну керівника товариства на ОСОБА_10 , тобто фактично не будучи керівником, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , 14.08.2016 на території м. Кагарлик Київської обл. підписав договори купівлі-продажу, за якими належні ТОВ «Русава-К» майнові комплекси за адресами: АДРЕСА_1 та 926, відчужено на користь ТОВ «Узинський цукровий комбінат», з наступним переданням в іпотеку ПАТ «Державний ощадний банк України».

Описані фактичні обставини стороною обвинувачення кваліфіковані як умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у протиправному заволодінні майном підприємства шляхом організації документального виготовлення, оформлення, підписання та реєстрації правочинів з використанням підроблених документів, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло велику шкоду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.206-2 КК України.

Сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру підлягає скасуванню з підстав необґрунтованості та безпідставності, недоведеності збитків, недоведеності способу вчинення злочину, недопустимості доказів, порушення порядку здійснення повідомлення про підозру, порушення територіальної підслідності кримінального провадження.

Так, з приводу необґрунтованості підозри захисник вказує, що згідно п.3 ч.1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Тому слідчий суддя повинен при розгляді скарги дослідити достатність доказів на момент вчинення зазначеної процедури. В тексті повідомлення про підозру мають бути викладені обставини та обґрунтування, здатні переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину, на що вказує в своїй практиці Житомирський апеляційний суд. При цьому, відповідно до ч.2 ст. 86 КПК України, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, зокрема повідомлення про підозру.

Сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 з урахуванням сукупності наданих стороною обвинувачення доказів критерію обґрунтованості не відповідає, оскільки:

(1) не доведено збитків, які є обов`язковою кваліфікуючою ознакою інкримінованого злочину:

- відсутній висновок експерта, залучення якого для визначення розміру збитків від злочину на момент повідомлення про підозру вважалось обов`язковим (п.6 ч.2 ст.242 КПК у відповідній редакції);

- не доведено факту перерахування коштів з рахунків ТОВ «Русава-К» на користь ОСОБА_7 і ТОВ «Віскар Агро»;

- фінансова допомога має поворотний характер;

(2) не доведено факт підроблення документів як обов`язковий спосіб вчинення інкримінованого злочину:

- висновок експерта в частині наслідування підпису ОСОБА_8 іншою особою носить імовірний характер;

- у повідомленні про підозру відсутні посилання на використання підроблених документів (за епізодами з укладанням договорів поворотної фінансової допомоги та відчуження нерухомого майна);

- відсутні докази на підтвердження неправомірності відповідних правочинів;

(3) показання свідків, яких надалі визнано підозрюваними, є недопустимими доказами;

(4) показання інших свідків є неналежними доказами;

(5) документи, вилучені під час обшуку за місцем проживання підозрюваного, є недопустимими доказами внаслідок порушення порядку проведення даної слідчої дії;

(6) підозрюваного не повідомлено про здійснені НСРД та відсутнє підтвердження факту їх проведення.

З приводу недоведеності збитків зазначається, що в даному кримінальному провадженні розмір збитків ані фактично, ані процесуально належним чином не визначено, що унеможливлює таку правову кваліфікацію дій підозрюваного, як зазначено в повідомленні про підозру, і тим самим суперечить вимогам п.5 ч.1 ст.277 КПК України, оскільки заподіяння великої шкоди в даному випадку є єдиною нормативною ознакою, за якою дії підозрюваного кваліфіковано саме за ч.3 ст.206 КК України. Також, твердження обвинувачення щодо перерахування належних ТОВ "Русава-К" грошових коштів на користь ТОВ "Віскар" спростовується відомостями щодо руху коштів по рахунках ТОВ "Русава-К", отриманими стороною захисту в порядку тимчасового доступу, в яких відсутні дані про такі трансакції.

Відносно недоведеності способу вчинення злочину зазначає, що висновок судової почеркознавчої експертизи від 02.08.2018 року, на який також посилається сторона обвинувачення як на підтвердження підробки підпису ОСОБА_8 у протоколі зборів учасників ТОВ «Русава-К» від 06.08.2014 року, має вірогідний характер, а тому не може бути розцінений як достовірний доказ факту підробки відповідних документів. Крім того, зі змісту повідомлення про підозру не вбачається з використанням яких саме підроблених документів, печаток, штампів укладено договори поворотної фінансової допомоги та купівлі - продажу, зазначені при викладенні обставин кримінального правопорушення, у той час як навіть неправомірність таких договорів сама по собі не свідчить про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.206-2 КК України, якщо при їх укладанні не використовувались підроблені документи.

Щодо показань свідків зазначає, що сторона обвинувачення як на докази вини ОСОБА_5 посилається на протоколи допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Разом з тим, показання ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 в якості свідків не можуть бути прийняті до уваги як допустимі докази на підставі п.1 ч.3 ст.87 КПК України, оскільки надалі зазначені особи визнані підозрюваними у кримінальному провадженні. Натомість, жоден з інших перелічених свідків не вказав на причетність ОСОБА_5 до інкримінованого злочину.

З приводу протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 та вилучених документів зазначив, що дану слідчу дію проведено з грубим порушенням вимог ч.5 ст.104, ч.7 ст.223 КПК України, із заміною понятих під час обшуку та без підписання протоколу тими понятими, які були присутні під час його проведення.

Щодо інших доказів зазначає, що будь-які інші докази, на які посилається сторона обвинувачення, само по собі не можуть обґрунтовано свідчити про вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення.

Щодо скасування повідомлення про підозру ОСОБА_18 зазначив, що згідно з витягом із ЄРДР (Епізод 10): « ОСОБА_5 діючи спільно та у групі з ОСОБА_18 шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, заволоділи майном ТОВ «Русава-К», чим заподіяли вказаній юридичній особі велику шкоду» 04.01.2020 за даними обставинами було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_18 , яке ухвалою слідчого судді було скасовано та дана ухвала слідчого судді не оскаржувалася прокурором в апеляційному порядку.

Знову з приводу необґрунтованості та безпідставності повідомлення про підозру вважає, що наведені обставини обґрунтовано свідчать про відсутність на момент повідомлення про підозру ОСОБА_5 достатніх доказів, які б свідчили про наявність у діях чи бездіяльності ОСОБА_5 ознак інкримінованого кримінального правопорушення, а відтак і про безпідставність повідомлення про підозру.

Щодо порушення порядку здійснення повідомлення про підозру зазначає, що лише внаслідок ухилення самої особи від обов`язкової явки для проведення зазначеної процесуальної дії, а не бездіяльності слідчого чи прокурора щодо належного виклику. Сторона обвинувачення набуває права на внесення відомостей про дату та час складання повідомлення про підозру в ЄРДР, а відповідна особа внаслідок власної бездіяльності опосередковано набуває статусу підозрюваного. В даній справі завчасного виклику ОСОБА_5 до особи, уповноваженої на вручення, здійснено не було, повідомлення про підозру складене 14.05.2019, вручене ОСОБА_5 з порушенням строку, визначеного ч.1 ст.278 КПК України (яка передбачає його вручення у день складення), а саме 16.05.2019. Тобто повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручене з порушенням визначеного законом строку, що позбавляло права на вчинення даної процесуальної дії відповідну посадову особу органу прокуратури, яка відтак діяла при вчиненні цієї процесуальної дії поза межами наданих законом повноважень, що обмежило право на захист.

Щодо порушення територіальної підслідності кримінального провадження зазначає, що досудове розслідування на дату повідомлення про підозру здійснювалося СУ ГУНП в Івано-Франківській області, а вказане повідомлення складене прокурором Івано-Франківської області, юрисдикція яких не поширюється на місце вчинення можливого кримінального правопорушення, яким на думку сторони захисту слід вважати Київську область. Отже, керівник органу прокуратури, яким здійснено повідомлення про підозру, діяв поза межами визначених законом повноважень, що тягне незаконність вказаного повідомлення.

На підставі вищевикладеного просить скаргу задовольнити та скасувати повідомлення про підозру.

В судовому засіданні 31.10.2022 захисник ОСОБА_4 підтримав подану скаргу та зазначив про відсутність доказів в підтвердження складу кримінального правопорушення, не було визначено суми матеріальних збитків, висновок судової почеркознавчої експертизи є вірогідним. Допитані свідки в подальшому набули статусу підозрюваних. Були допущені порушення при обшуку житла. Порушено порядок здійснення повідомлення про підозру.

В судовому засіданні 31.10.2022 захисник ОСОБА_19 підтримав подану скаргу з наведених вище підстав та вказав про незаконність передачі справи за підслідністю, на надмірний строк досудового розслідування. Звернув увагу, що підозрюваного не було повідомлено про здійснені НСРД та відсутнє підтвердження факту їх проведення.

В судовому засіданні 31.10.2022 підозрюваний ОСОБА_5 підтримав скаргу та просив скасувати повідомлення про підозру з наведених у скарзі підстав. Зазначив, що повідомлення про підозру уже було скасовано відносно іншого підозрюваного.

Прокурор ОСОБА_20 в судовому засіданні 31.10.2022 заперечив щодо задоволення скарги та вказав, що сторона захисту уже вдруге звертається з аналогічною скаргою з тих самих підстав. 25.08.2022 Житомирським апеляційним судом було залишено без змін ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру. Пославшись на наявні в матеріалах кримінального провадження докази навів доводи на спростування поданої скарги.

В дане судове засідання сторона захисту не з`явилася. Захисник адвокат ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву про розгляд скарги у відсутність сторони скаржника, з урахуванням наданих пояснень та у зв`язку з віддаленістю суду від місця перебування скаржника та його представника (а.с.111,114).

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, з тих підстав, що вказав скарга за своєю сутністю є аналогічною зі скаргою, поданою до Корольовського районного суду м. Житомира тим же скаржником відносно того ж предмета оскарження 22.06.2022 року. У свою чергу повторне звернення з аналогічною скаргою має ознаки зловживання правом на оскарження. Просив долучити копії документів, на які посилався під час своєї промови (а.с.85).

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Так, згідно положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст. 278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст. 279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Як вказувалося вище, можливість оскарження повідомлення про підозру передбачена Главою 26 "Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування" Розділу ІІІ "Досудове розслідування" КПК України. Оскільки відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарги здійснюється згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень Глави 26, твердження про можливість неодноразового оскарження з тих самих підстав рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, за умови, що їм уже була дана оцінка слідчим суддею або апеляційним судом, є суперечливим.

З матеріалів справи вбачається, що викладені у скарзі обставини допущених, на думку сторони захисту, порушень статей 276, 277, 278 КПК України, та які є підставою для скасування повідомлення про підозру, були предметом дослідження Житомирським апеляційним судом. Так ухвалою Житомирського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 12 липня 2022 року у справі №296/3560/22, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0001219 від 06.02.2016, залишено без змін.

Наведені у даній скарзі доводи є аналогічними за своїм змістом та суттю тим, яким була дана оцінка апеляційним судом.

Слід звернути увагу, що слідчий суддя першої інстанції не уповноважений переоцінювати висновки апеляційного суду про дотримання вимог КПК України при складанні та врученні письмового повідомлення про підозру. Така оцінка була надана щодо не доведеності збитків; щодо не доведення факту підроблення документів; з приводу показання свідків, яких надалі визнано підозрюваними; щодо порушення порядку проведення обшуку; щодо необґрунтованості підозри; щодо скасування повідомлення про підозру ОСОБА_18 .

Необхідно зазначити, що згідно із ст. 89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію Європейського суду з прав людини щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру захисник вважає те, що підозра є необґрунтованою, оскільки формулювання повідомлення про підозру не свідчить про наявність ознак інкримінованого кримінального правопорушення, а у провадженні не існує доказів, які б підтверджували обґрунтованість повідомлення про підозру.

Як вказувалося, за своїм змістом повідомлена 14 травня 2019 року ОСОБА_5 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при її врученні були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_5 може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

За таких обставин, підстави для задоволення скарги відсутні.

Тривалість досудового розслідування не може бути підставою для скасування повідомлення про підозру. Сторона захисту не позбавлена права на оскарження не дотримання розумних процесуальних строків, зокрема при продовженні строку досудового розслідування.

Керуючись, ст. ст. 278, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПк України.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_21 ОСОБА_22