Справа № 720/963/22
Провадження № 1-кп/720/129/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
перекладача ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новоселиця Чернівецької області матеріали кримінального провадження № 0000094 від 28.04.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,-
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
26 лютого 2022 року приблизно о 13:45 год. ОСОБА_5 , перебуваючи по вулиці Л.Українки, в с. Маршинці Чернівецької області, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що він діє протиправно, впевнившись, що його дії є непоміченими іншими особами, шляхом вільного доступу з території господарства вказаної вулиці під № 28, таємно викрав провід марки «ЗЗЦМ» тип «ПАС 3х15» довжиною 12 м., кабель марки «ДКЗ» «КВП UTP 4х2х0,5 ММ (CU) ПЭ» довжиною 10 м., шнур марки «Одесса ГОСТ» «ШВВП 2*1,5 мм2» довжиною 15 м., поліпропіленову вуличну гофротрубу d 20 mm довжиною 7 м. та поліпропіленову вуличну гофротрубу d 16 mm довжиною 7 м., які належать потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю с. Маршинці Чернівецького району Чернівецької області., Після скоєного, ОСОБА_5 пішов до свого домогосподарства, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 593,99 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно 26 лютого 2022 року з території господарства по АДРЕСА_1 ним було викрадено декілька метрів проводу і кабелів, які він в подальшому переніс до місця свого проживання, а пізніше здав в пункт прийому кольорових металів.
Щиро розкаявся та просив його суворо не карати.
Заявлений потерпілим цивільний позов визнав частково, а саме на суму безпосередньо викраденого ним майна.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що дійсно з території господарства, по місцю його проживання було викрадено декілька метрів різних проводів, в зв`язку з чим ним було заявлено цивільний позов про стягнення на його користь суми завданої матеріальної та моральної шкоди.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст. 185 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними по справі доказами, які у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обвинувачений визнав та з якими погодився в повному об`ємі.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.
Дії обвинуваченого за даною статтею кваліфіковано правильно, оскільки своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадення чужого майна, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України належать до категорії нетяжких злочинів.
Обставиною що пом`якшує відповідальність обвинуваченого, згідно вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, згідно вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, є особою раніше не судимою, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, по місцю його проживання характеризується з позитивної сторони, а тому, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання та можливе призначення покарання у вигляді громадських робім.
У відповідності до вимого ч.2 ст. 127 КПК України шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
В рамках даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування шкоди, завданої злочином та відповідно до позовних вимог потерпілий просив стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в сумі 15000 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн., а всього 25000 грн.
Вказував на те, що в результаті протиправних дій обвинуваченого, що виразились у викрадені та псуванні проводів і електропроводки йому завдано шкода на суму 15000 грн., а також внаслідок злочинних дій він зазнав моральної шкоди розмір якої оцінює в сумі 10000 грн.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31.03.1989 року, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Згідно ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд, приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У відповідності до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова, шкода, завдана неправомірними, діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Так, з досліджених судом фактичних обставин кримінального провадження, в межах пред`явленого обвинувачення, встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому було завдано шкоду на суму 593,99 грн.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31.03.1989 року, не підлягають розгляду в кримінальній справі також позови за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливають з пред`явленого обвинувачення.

Таким чином, з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути матеріальну шкоду на вищевказану суму, оскільки саме такий розмір шкоди охоплюється обсягом пред`явленого обвинувачення та знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року та №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності , інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача.

Таким чином, суд вважає, що потерпілим не було належно обгрунтовано того в чому полягає спричинено йому моральна шкода, а посилання на те, що за наслідками дій обвинуваченого психологічні страждання завдані його матері не можуть служити підставою для стягнення з обвинуваченого коштів в якості відшкодування моральної шкоди, а тому в цій частині вимог цивільного позову слід відмовити.
Крім того з обвинуваченого підлягає стягненню на користь держави понесені по справі витрати на проведення судових експертиз в сумі 2917,54 грн.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави, понесені по справі витрати по залученню експертів, в розмірі - 2917 (дві тисячі дев`ятсот сімнадцять тисяч) гривень 54 (п`ятдесят чотири) копійки.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальну шкоду в розмірі 593,99 грн.
Речові докази по справі які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №6 (м. Новоселиця) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, а саме: кабель марки «ДКЗ», «КВП UTP, 4x2x0,50 MM, (CU), ПЭ бувшого використанні (з вересня 2019 року), марки ТМ «Electro Cable Group (ECG)» ПВС 3х1,5 33ЦМ, бувшого використанні (з вересня 2019 року) та мідного кабелю марки «Одесса ГОСТ» ШВВП 2*1,5 мм бувшого використанні (з вересня 2019 року), після вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1