Справа № 202/9252/22
Провадження № 1-кп/202/563/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без виклику учасників кримінального провадження до суду обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 05.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Дніпропетровська, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, не має на утримані неповнолітніх та непрацездатних осіб, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2022 до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені відомості про яке внесені 05.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України із клопотанням прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 в порядку ст.302 КПК України про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без виклику учасників кримінального провадження до суду.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- письмова заява представник малолітньої потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

ОСОБА_3 не затримувалась.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути зазначений обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини другої статті 381 КПК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 04 жовтня 2022 року приблизно о 15:00 год., ОСОБА_3 знаходилась на дитячому майданчику поблизу будинку №8/1 по пр. Слобожанському у м. Дніпро, де зустріла раніше не знайомих їй малолітніх на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у руках якої знаходився мобільний телефон марки «Хіаоmi Redmi Note 9», помітивши вказаний телефон, у ОСОБА_3 , раптово виник умисел, направлений на шахрайство, тобто на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме мобільним телефоном, що належить останній, який вона визначила предметом свого злочинного посягання.
Далі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) і звернення його на власну користь, підійшла до малолітньої ОСОБА_6 , під приводом телефонного дзвінка, попросила у останньої мобільний телефон марки «Хіаоmi Redmi Note 9», вартістю 4061 гривня 71 копійка, який належав малолітній ОСОБА_6 .
Так, малолітня ОСОБА_6 , будучи впевнена у доброчесних намірах ОСОБА_3 , в той же день, у той же час, знаходячись за вищевказаною адресою, добровільно передала ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Хіаоmi Redmi Note 9».
Далі, доводячи свій умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), до кінця, ОСОБА_3 запевнила малолітню ОСОБА_6 , що поверне приналежний їй мобільний телефон, після чого утримуючи при собі майно, з місця вчинення кримінального проступку зникла. В подальшому ОСОБА_3 , розпорядилася майном, яким вона заволоділа шляхом обману, на власний розсуд, тим самим, спричинивши малолітній потерпілій ОСОБА_6 , майнову шкоду на суму 4061 гривні 71 копійки.

Викладені судом обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності.

Представник малолітньої потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та з розглядом обвинувального акту за її відсутності.

Обвинувачена та представник малолітньої потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ознайомлені з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин суд не досліджував, відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченої, яка має постійне місця проживання, офіційно не працевлаштована, незаміжня, на утримані неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима, вину визнала, щиро розкаялась.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.
В якості обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.
Крім того, прокурором в обвинувальному акті інкриміновано обвинуваченій таку обтяжуючу обставину, як «вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану».
Відповідно до п. 11 ч.1 ст. 66 КК України чітко визначено таку обставину, яка обтяжує покарання, як вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, інших надзвичайних подій».
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 67 КК України суд має право, залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 6-1, 7, 9, 10, 12 такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку.
Відповідно до вимог ч.3 ст.66 КК України при призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Слід зазначити, що за змістом ст. 12 КК України законодавець чітко розмежовує кримінальні правопорушення на злочин та кримінальний проступок.
Аналізуючи положення ст. 67 КК України також встановлено чітке розмежування цих понять. Так, наприклад, п. 1, 5, 10, 11,12 ч. 1 ст. 67 КК України передбачено обставини, які обтяжують покарання щодо «злочинів». Натомість, обставини, передбачені п.п. 2, 3, 4, 6, 6-1, 7, 8, 9, 13 ч.1 ст. 67 КК України визнаються такими, які обтяжують покарання щодо кримінальних правопорушень, тобто як для «злочинів», так і для «кримінальних проступків».
Прокурором у обвинувальному акті не враховано, що законодавець чітко розмежовує обставини, які обтяжують покарання за класифікацією кримінальних правопорушень та помилково визначено не визначену ч.1 ст.67 КК України обставину, яка обтяжує покарання, а саме «вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану», замість визначеної п. 11 ч.1 ст.67 КК України обставини, що обтяжує покарання як вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, інших надзвичайних подій.
З огляду на викладене, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 67 КК України при призначенні покарання ОСОБА_3 суд не може враховувати таку обставину, яка обтяжують покарання як «вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану».
Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.67 КК України, враховуючи встановлену судом правову кваліфікацію дій ОСОБА_3 , суд не може враховувати таку обставину, яка обтяжують покарання як вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, оскільки дії ОСОБА_3 кваліфіковані судом за ч. 1 ст. 190 КК України, яке відноситься до кримінальних поступків.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею кримінальних правопорушень, ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченої, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.
Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та являлись передумовою для застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 69-1 КК України та ст.75 КК України, судом не встановлено.
Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченої та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.
Враховуючи те, що стосовно обвинуваченої запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. Долю судових витрат суд вирішує в порядку вимог ст.118-126 КПК України.
Керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази:
- мобільний телефон марки «Хіаоmi Redmi Note 9», який передано на відповідальне зберігання представнику малолітньої потерпілої ОСОБА_7 залишити у володіння власника ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення судового експерта ОСОБА_10 (свідоцтво №1886 від 09.09.2017, розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 ) у зв`язку з проведенням судово-товарознавчої експертизи №2804/22 від 11.10.2022, які, згідно довідки, складають 220 (двісті двадцять) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1