Провадження № 1-кс/202/6120/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

17 грудня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні керівника

Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного

регіону ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене керівником Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт Базалія, Теофіпольського району, Хмельницької області, є громадянином України, українцем, військовослужбовцем за контрактом, головним сержантом взводу технічного забезпечення 2 гірсько-штурмового батальйону, має середньо-спеціальну освіту, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000561 від 21 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

17 грудня 2022 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене керівником Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 17 грудня 2022 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 21.10.2022 року приблизно о 19 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить Kavur Miroslav, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю 2,3 ‰ драгер), чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, здійснював рух у темний час доби по сухому дорожньому покриттю автодороги, що веде з боку с. Шевченкове у напрямку с. Радушне Криворіжського району, Дніпропетровської області, проїжджа частина якої має по одній смузі для руху в кожному напрямку, без видимої дорожньої розмітки.

В цей же час, на правому узбіччі автодороги, за напрямком руху автомобілю «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , у попутному з ним напрямку, стояв з ввімкненою світловою сигналізацією та габаритними вогнями автомобіль «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , поблизу водійської дверцяти якого, на проїжджій частині, стояв пішохід ОСОБА_7 .

Під час свого руху 21 жовтня 2022 року, близько 19 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (2,3 ‰), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, не врахував дорожню обстановку, наближаючись до пішохода, який стояв на правому краю дороги за напрямком його руху, не зменшив швидкість руху, аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, чим не виконав покладені на нього обов`язки, як на водія транспортного засобу, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, та як наслідок в районі перехресття на с. Олександрівка, Криворізького району, Дніпропетровської області, скоїв наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_7 .

Своїми діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3., 2.9 а) та 12.3 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішохід ОСОБА_7 помер на місті події.

22 жовтня 2022 року о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

22 жовтня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком до 18 грудня 2022 року.

Постановою керівника Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 від 14.12.2022 року строк досудового розслідування продовжено до 3 (трьох) місяців, а саме до 22 січня 2023 року.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В обґрунтування клопотання та доцільність продовження застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий зазначив, що матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що є тяжким злочином та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились.

Враховуючи викладене, слідчий у клопотанні зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам кримінально провадження, тому стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідним є продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив продовжити строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 до 22 січня 2023 року в межах строку досудового розслідування. Щодо застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю зазначив, що такий запобіжний захід не забезпечить належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваного.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні надав письмові заперечення на клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та постановити ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю з покладенням на підозрюваного обов`язків, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Звернув увагу слідчого судді на порушення стороною обвинувачення норми ч. 1 ст. 199 КПК України «Порядок продовження строку тримання під вартою», а саме подання клопотання до суду за три дні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000561 від 21 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 жовтня 2022 року за участю автомобіля «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння (концентрація алкоголю 2,3 ‰), та пішохода ОСОБА_7 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пішохід ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

22 жовтня 2022 року о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

22 жовтня 2022 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

24 жовтня 2022 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286-1 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти до 18 грудня 2022 року.

Постановою керівника Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 від 14 грудня 2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000561 продовжено до трьох місяців, до 22 січня 2023 року.

Статтею 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000561 в їх сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З приводу доводів захисника щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Тобто матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчий суддя вважає, що ризики переховування від органу досудового розслідування та/або суду під загрозою покарання, що загрожує ОСОБА_4 , та незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, досудове розслідування якого триває, не зменшились та продовжують існувати, що у своїй сукупності свідчить про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою.

Відповідно до статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину з порушенням суспільної моралі, в цьому і полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_4 , який офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий. Крім того, слідчий суддя враховує, що злочин, який інкримінується підозрюваному, вчинений останнім у стані алкогольного сп`яніння, а тому вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 продовженню в межах строку досудового розслідування, тобто до 22 січня 2023 року та не вбачає підстав для задоволення клопотання підозрюваного та його захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, оскільки підстави запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу.

Застосований запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає підставам і меті запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному.

Вказані ризики наразі залишаються реальними і триваючими, та виключають можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене керівником Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, до 22 січня 2023 року.

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю - відмовити.

Визначити строк дії ухвали до 22 січня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9