ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: кв. АДРЕСА_1 , засудженого 20 квітня 2018 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

Таке рішення суд мотивував тим, що при розгляді подання та дослідженні особової справи засудженого не встановлено сукупності обставин, що є законодавчо закріпленою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_8 , а саме, поєднання сумлінної поведінки та ставлення до роботи, оскільки засуджений працював протягом невеликого проміжку часу.

У поданій апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 .

Зазначає, що поза увагою суду залишився той факт, що засуджений, перебуваючи в місцях позбавлення, працює поза межами державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» сортувальником цегли. За час роботи зарекомендував себе з позитивної сторони, тому директор ТОВ «Інтерфакт-плюс» направив довідку щодо працевлаштування ОСОБА_8 у разі звільнення його з місць позбавлення волі.

Також, просить взяти до уваги, що засуджений бере активну участь у суспільно-корисній праці та проявляє ініціативу у виконанні робіт з благоустрою.

Крім цього, у 2020 році ОСОБА_8 закінчив Олексіївський навчальний центр №25 м. Харкова та здобув професію «Електрогазозварник другого розряду».

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

За змістом положень п.1 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_8 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_8 покарання відбуває з 28.02.2018.

З характеристики засудженого, наданої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» вбачається, що ОСОБА_8 під час утримання в Державній установі «Харківська УВП (№27)» заохочень та стягнень не мав, до праці не залучався.

З 14.06.2018 засуджений утримується у Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За час відбування покарання характеризується позитивно, має 5 заохочень, стягнень не має.

Дотримується ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом його вимоги.

За час відбування покарання в установі здобув професію електрогазозварника другого розряду в «Олексіївському навальному центрі (№25)» м. Харкова.

Бере активну участь у суспільно-корисній праці. Проявляє ініціативу у виконанні робіт з благоустрою, надає допомогу в оформленні наочної інформації. До праці ставиться сумлінно, чесно виконує свої трудові обов`язки, не відмовлявся від праці. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, має позитивну соціальну спрямованість, подає позитивний приклад для інших засуджених.

Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Творчість». Відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, займається самоосвітою, читає літературу.

Відповідно до ст. 127 КВК України участь у роботі самодіяльних організацій не приймає, не проявляє соціально-корисну активність в організації іх роботи.

Підтримає соціальні зв`язки з рідними.

За вироком суду не має позовних заяв чи стягнень процесуальних витрат.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що дійсно, як зазначено у апеляційній скарзі, засуджений, перебуваючи в місцях позбавлення, приймає активну участь у суспільно-корисній праці та проявляє ініціативу у виконанні робіт з благоустрою, отримав професію «Еелектрогазозварник другого розряду» в Олексіївському навчальному центрі №25 м. Харкова, працює поза межами державної установи сортувальником цегли.

Разом з тим, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Проте, протягом всього часу відбування покарання засуджений хоча і характеризується позитивно, має заохочення та бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, поряд із цим, суд першої інстанції правильно зазначив, що під час судового розгляду не встановлено сукупності обставин, що є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а саме поєднання сумлінної поведінки та ставлення до роботи, враховуючи загальну тривалість днів на оплачуваних роботах, а саме те, що ОСОБА_8 у 2018 році працював фактично 2 місяці, у 2019 - 2 місяці, а у 2020 - 5 місяців, та прийшов до правильного висновку про необхідність відмовити у задоволенні вимог подання.

Всупереч доводам захисника, суд першої інстанції належним чином врахував усі обставини справи та дані про особу засудженого, в тому числі і ті, які зазначені в апеляційній скарзі, та обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні подання про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2021 року, щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4