Справа № 203/4107/22
Провадження № 1-кс/0203/3772/2022
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

26 грудня 2022 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі слідчого ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_5 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 15 липня 2022 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 з попередньою правовою кваліфікацією посягань за ч. 4 ст. 410, ч. 5 ст. 426-1 КК України, у вигляді арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, 20 грудня 2022 року подане з дотриманням вимог ст. 171 КПК України на предмет арешту майна, вилученого під час обшуку військового полігону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , де тимчасово дислокується військова частина НОМЕР_2 , - у вантажному причепі (р.н. НОМЕР_3 ), що належить ОСОБА_6 , вантажному причепі, військовий номер НОМЕР_4 , що належить ВЧ НОМЕР_2 , наметах та приміщенні їдальні військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 (географічні координати НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ), вагончику, де мешкають ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , проведеного 17 грудня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року, що визнаний постановою слідчого від 17 грудня 2022 року речовим доказом, а саме мобільний телефон OnePlus 9 із sim-карткою НОМЕР_7 IMEI1 НОМЕР_8 , IMEI2 НОМЕР_9 власником якого є ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що вказаний мобільний телефон є речовим доказами, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та може бути використаний як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому просив вжити заходів забезпечення у виді арешту майна, посилаючись на ст. 98, ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з наведених у ньому підстав.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що вилучене в ході обшуку майно не здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому підлягають поверненню власнику.

Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого та власника майна, дослідивши додані до клопотання докази, приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська № 1-кс/0203/3615/2022 від 05 грудня 2022 року у кримінальному провадженні № 4202205-- надано дозвіл на проведення обшуку військового полігону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , де тимчасово дислокується військова частина НОМЕР_2 , - у вантажному причепі (р.н. НОМЕР_3 ), що належить ОСОБА_6 , вантажному причепі, військовий номер НОМЕР_4 , що належить ВЧ НОМЕР_2 , наметах та приміщенні їдальні військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 (географічні координати НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ), вагончику, де мешкають ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з метою відшукання та вилучення документації (накладних про отримання військового майна, роздавальних відомостей, накладних на підрозділи), чорнових записів, мобільних телефонів вказаних осіб, грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.

17 грудня 2022 року з 14:58 год. по 20:22 год. проведений обшук вказаних об`єктів на території полігону військової частини НОМЕР_1 за вищевказаною адресою, під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон OnePlus 9 із sim-карткою НОМЕР_7 IMEI1 НОМЕР_8 , IMEI2 НОМЕР_9 власником якого є ОСОБА_4 , що зафіксовано у протоколі обшуку від 17 грудня 2022 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких згідно ст. 131 КПК України відноситься арешт майна, у системному тлумаченні з функціями слідчого судді відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження під судовим контролем за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб в порядку, визначеному процесуальним законом.

Особливий порядок застосування арешту майна визначається у 17 главі КПК України, за правилами якої передбачена у п. 2 ч. 3 ст. 132 цього Кодексу легітимною метою втручання у право власності визнається завдання запобігання можливості приховування такого майна, його пошкодженні, псуванні, знищенні, перетворенні чи відчуженні, а його суть згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України полягає в обмеженні особи у здійсненні і реалізації свого конституційного права власності.

За вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ознакою забезпечення збереження речових доказів відповідно до ч. 2 ст. 170 КК України арешту підлягає вилучене в результаті обшуку майно, яке відповідає критеріям ст. 98 і ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

Обшук за визначенням ст. 234 КПК України належить до слідчих дій, завдяки яким сторона обвинувачення в процесі доказування за ч. 2 ст. 91 цього Кодексу здійснює збирання доказів відповідно до ст. 92 КПК України, у зв`язку з чим за ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук встановлюються межі допустимого втручання стороною обвинувачення у право власності на житло і наявне в ньому майно в інтересах збирання доказів, для чого згідно п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України мають зазначатися речі, документи або особи, для виявлення яких проводиться обшук, інакше за ч. 7 ст. 236 КПК України речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, належать згідно з ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 168 КПК України до тимчасово вилученого майна.

За ухвалою від 05 грудня 2022 року № 1-кс/0203/3615/2022 слідчий суддя прямо надав дозвіл на проникнення до військового полігону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , де тимчасово дислокується військова частина НОМЕР_2 , - до вантажного причепу (р.н. НОМЕР_3 ), що належить ОСОБА_6 , вантажного причепу, військовий номер НОМЕР_4 , що належить ВЧ НОМЕР_2 , наметів та приміщення їдальні військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 (географічні координати НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ), вагончика, де мешкають ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , для відшукання, зокрема мобільних телефонів та грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, через що мобільний телефон OnePlus 9 із sim-карткою НОМЕР_7 IMEI1 НОМЕР_8 , IMEI2 НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_4 , слідчим законно вилучений 17 грудня 2022 року в порядку виконання ухвали про дозвіл на обшук, і тимчасово вилученим майном на підставі ч. 7 ст. 236 КПК України не вважаються.

Відповідно, вилучений мобільний телефон, як речовий доказ, надані стороні обвинувачення на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук іншого володіння особи, а тому згідно ч. 2 ст. 100 КПК України підлягають зберіганню у сторони обвинувачення, якій вони надані в порядку виконання судового рішення, внаслідок чого клопотання про його арешт не відповідає загальним правилам вжиття заходів забезпечення кримінального провадження за п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки завдання, для виконання якого слідчий клопотав про арешт цього майна, може бути виконане в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України для зберігання речових доказів стороною обвинувачення.

В свою чергу, накладення арешту додатково до вже встановлених обмежень, пов`язаних з наданням стороні обвинувачення на підставі ухвали про дозвіл на обшук відшуканого речового доказу, складатиме надмірне непропорційне втручання у право власності особи, і не може виправдовуватися лише посиланнями на абзац другий ч. 2 ст. 168 КПК України, які у логічному зв`язку з ст. 236 КПК України стосуються обшуку особи та огляду.

Зважаючи на викладене, клопотання слідчого про арешт майна на вилучений мобільний телефон в ході обшуку на території полігону військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , не підлягає задоволенню, але ця ухвала не має наслідків за ч. 3 ст. 169 КПК України і не тягне за собою повернення вилученого телефону особі, у якої він вилучений.

Керуючись ст.ст. 26, 94, 98, 131, 132, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_5 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 15 липня 2022 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 з попередньою правовою кваліфікацією посягань за ч. 4 ст. 410, ч. 5 ст. 426-1 КК України, у вигляді арешту майна - відмовити.

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, може бути оскарження в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повна ухвала складена і оголошена учасникам провадження 29 грудня 2022 року о 10:10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1