Справа № 369/1584/18 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1706/2023 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Києво - Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Києво - Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, фізичної особи - підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, та звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цим же вироком вирішено питання щодо цивільних позовів.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 засуджено за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, вчинених за наступних обставин.

В жовтні 2015 року (більш точної дати не встановлено) ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом, корисливий мотив та мету незаконного збагачення шляхом обману, перебуваючи в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області (більш точного місця не встановлено), повідомивши ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 неправдиві відомості стосовно можливості отримання ними земельних ділянок в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, заволодів належними ОСОБА_10 грошима в сумі 3000 грн., а також належними ОСОБА_12 грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_11 3000 грн., належними ОСОБА_13 3000 грн., належними ОСОБА_14 грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_15 грошими в сумі 3000 грн., належними ОСОБА_16 грошима в сумі 3000 грн., належними ОСОБА_17 грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_18 грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_19 грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_20 грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_31 грошима в сумі 3000 грн., належними ОСОБА_21 грошима в сумі 3000 грн., належними ОСОБА_22 , грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_23 грошима в сумі 3000 грн., належними ОСОБА_24 грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_25 грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_26 грошима в сумі 3000 грн., належними ОСОБА_27 грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_28 грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_29 грошима в сумі 800 доларів США, що становить 18288 грн., належними ОСОБА_30 грошима в сумі 5000 грн., чим спричинив відповідно потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку в розмірі 3100 грн., а також потерпілій ОСОБА_12 матеріального збитку в сумі 3100 грн., потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку в розмірі 3000 грн., потерпілій ОСОБА_13 матеріального збитку в розмірі 3000 грн., потерпілій ОСОБА_14 матеріального збитку в сумі 3100 грн., потерпілому ОСОБА_15 матеріального збитку в розмірі 3000 грн., потерпілій ОСОБА_16 матеріального збитку в розмірі 3000 грн., потерпілій ОСОБА_17 матеріального збитку в розмірі 3100 грн., потерпілій ОСОБА_18 матеріального збитку в розмірі 3100 грн., потерпілому ОСОБА_19 матеріального збитку в сумі 3100 грн., потерпілому ОСОБА_20 матеріального збитку в сумі 3100 грн., потерпілій ОСОБА_32 матеріального збитку в сумі 3000 грн., потерпілій ОСОБА_21 матеріального збитку в розмірі 3000 грн., потерпілій ОСОБА_22 матеріального збитку в сумі 3000 грн., потерпілій ОСОБА_23 матеріального збитку в сумі 3000 грн., потерпілій ОСОБА_24 матеріального збитку в розмірі 3100 грн., потерпілому ОСОБА_25 матеріального збитку в розмірі 3100 грн., потерпілій ОСОБА_26 матеріального збитку в розмірі 3000 грн., потерпілому ОСОБА_27 матеріального збитку в розмірі 3100 грн., потерпілій ОСОБА_28 матеріального збитку в розмірі 3100 грн., потерпілому ОСОБА_29 матеріального збитку в розмірі 18288 грн., потерпілому ОСОБА_33 матеріального збитку в розмірі 5000 грн.

Крім того, восени 2015 року (більш точної дати не встановлено) ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом, корисливий мотив та мету незаконного збагачення шляхом обману, перебуваючи в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області (більш точного місця не встановлено), повідомивши ОСОБА_34 , а також ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 неправдиві відомості стосовно можливості отримання ними земельних ділянок в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, шахрайським шляхом заволодів належними ОСОБА_34 грошима в сумі 3100 гривень, належними ОСОБА_35 3100 грн., належними ОСОБА_36 3100 грн., належними ОСОБА_37 3400 грн., належними ОСОБА_38 3400 грн., належними ОСОБА_39 3000 грн., належними ОСОБА_40 грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_41 грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_42 грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_45 , грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_44 грошима в сумі 3100 грн., чим спричинив відповідно потерпілій ОСОБА_46 матеріального збитку на вказану суму, потерпілій ОСОБА_47 матеріального збитку у розмірі 3100 грн., потерпілому ОСОБА_48 матеріального збитку у розмірі 3100 грн., потерпілий ОСОБА_49 матеріального збитку в розмірі 3400 грн., потерпілій ОСОБА_50 матеріального збитку в розмірі 3400 грн., потерпілому ОСОБА_51 матеріального збитку в розмірі 3000 грн., потерпілій ОСОБА_52 матеріального збитку в сумі 3100 грн., потерпілому ОСОБА_53 матеріального збитку в сумі 3100 грн., потерпілій ОСОБА_54 матеріального збитку в розмірі 3100 грн., потерпілій ОСОБА_55 матеріального збитку в сумі 3100 грн., потерпілому ОСОБА_56 матеріального збитку в розмірі 3100 грн.

Крім того, в листопаді 2015 року (більш точної дати не встановлено) ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом, корисливий мотив та мету незаконного збагачення шляхом обману, перебуваючи в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області (більш точного місця не встановлено), повідомивши ОСОБА_57 неправдиві відомості стосовно можливості отримання ним земельної ділянки в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, шахрайським шляхом заволодів належними ОСОБА_57 грошима в сумі 3000 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_58 матеріального збитку в розмірі 3000 грн.

Крім того, в кінці 2015 року (більш точної дати не встановлено) ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом, корисливий мотив та мету незаконного збагачення шляхом обману, перебуваючи в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області (більш точного місця не встановлено), повідомивши ОСОБА_59 та ОСОБА_60 , а також ОСОБА_61 та ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 неправдиві відомості стосовно можливості отримання ними земельних ділянок в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, шахрайським шляхом заволодів належними ОСОБА_59 грошима в сумі 3000 грн., а також належними ОСОБА_60 грошима в сумі 3000 грн., належними ОСОБА_61 грошима в сумі 3000 грн. та належними ОСОБА_62 грошима в сумі 3000 грн., належними ОСОБА_63 грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_64 грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_65 грошима в сумі 3100 грн., належними ОСОБА_66 грошима в сумі 3000 грн., чим спричинив відповідно потерпілому ОСОБА_67 матеріального збитку в розмірі 3000 грн., а також потерпілій ОСОБА_68 матеріального збитку в розмірі 3000 грн., потерпілому ОСОБА_69 матеріального збитку в розмірі 3000 грн., потерпілій ОСОБА_70 матеріального збитку в розмірі 3000 грн.,потерпілій ОСОБА_71 матеріального збитку в розмірі 3100 грн., потерпілій ОСОБА_72 матеріального збитку в розмірі 3100 грн., потерпілій ОСОБА_73 матеріального збитку в розмірі 3100 грн., потерпілій ОСОБА_74 матеріального збитку в розмірі 3100 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням обвинуваченим ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2022 року і закрити кримінальне провадження.

В мотивуванні своїх вимог вказує, що вирок є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню, адже висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт вказує, що у вироку суду вказано, що потерпілі ОСОБА_29 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_62 , ОСОБА_77 ,. ОСОБА_24 , ОСОБА_78 ,. ОСОБА_60 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_64 , ОСОБА_25 ,. ОСОБА_19 , ОСОБА_81 , ОСОБА_20 , ОСОБА_31 , подали заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності. Отже, у судовому засіданні матеріали відносно вказаних осіб не досліджувалися, а тому вказані обставини доводять невинуватість ОСОБА_8 та безпідставність задоволення цивільних позовів про відшкодування вказаним особам коштів.

Обвинувачений стверджує, що в оскаржуваному вироку неправомірно вказано те, що ОСОБА_8 повернув кошти у розмірі по 3100 грн. Тисленко, ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , Терновецькій, ОСОБА_15 , оскільки вказані кошти він не повертав, так як їх не отримував. Не зважаючи на вказане, ОСОБА_82 , ОСОБА_84 відповідно до висновків суду отримали по 3100 грн.

Матеріали справи містять покази ОСОБА_10 , де остання вказувала, що передала власні кошти 10800 грн. - за себе та своїх родичів ОСОБА_85 та ОСОБА_86 , а також 3100 які зібрала у сусідів. Спершу гроші віддала ОСОБА_87 , але потім забрала гроші та зберігала в себе дома. Апелянт вважає, такі висновки суду хибними, а покази ОСОБА_10 не правдивими, які спростовуються показами свідка ОСОБА_88 .

Апелянт, звертає увагу суду, що при допиті ОСОБА_10 на питання прокурора, скільки особистих коштів передала ОСОБА_8 відповіла 18600 грн. У вироку зазначено, 10800 грн. які на 3100 грн. не діляться. Також у вироку вказано суму 10800 грн. за ОСОБА_10 та двох родичів, та 3100 грн. за десять сусідів, тобто 41800 грн. за 13 чоловік. Але під час допиту ОСОБА_10 заявляла 31000 грн. на десять чоловік. Однак, у вироку вказано суму 41800 грн., не зрозуміло чому сума більша.

Крім того, висновки суду про те, що ОСОБА_35 передала кошти ОСОБА_89 , а остання передавала гроші ОСОБА_8 не підтверджується жодними доказами.

Водночас, потерпілий ОСОБА_90 вказував, що особисто передавав гроші ОСОБА_8 , однак, вказане не є правдою та такі покази спростувала потерпіла ОСОБА_13 , яка вказала, що отримала гроші від 18 чоловік, і в тому числі від ОСОБА_90 , та передала їх ОСОБА_91 .

Апелянт зазначає, що покази ОСОБА_37 під час допиту в суді і вказані у вироку суду відрізняються. ОСОБА_37 окрім іншого вказувала, що передала ОСОБА_87 3400 грн. Позов до суду ОСОБА_37 готував слідчий, а показів вона не надавала, а слідчий заїхав до неї додому, дав чистий лист для підпису, заявивши що покази напише сам. ОСОБА_37 не змогла у суді пояснити чому позов на 3100 грн., а не на 3400 грн., і чому до ОСОБА_8 , а не до ОСОБА_88 .

Потерпіла ОСОБА_38 повідомила суд, що давала гроші ОСОБА_91 , ОСОБА_20 , всіма питаннями займалася ОСОБА_12 . Потерпіла ОСОБА_12 вказувала, що гроші передавала ОСОБА_92 , а особисто гроші ОСОБА_8 не давала. Потерпіла ОСОБА_60 та потерпілий ОСОБА_93 пояснювали, що занесла гроші по 3100 грн. ОСОБА_94 . Потерпілі ОСОБА_23 , ОСОБА_95 вказували, що передавали гроші ОСОБА_94 , яка в свою чергу передавала їх ОСОБА_8 . Разом з тим, потерпілі ОСОБА_42 , ОСОБА_17 вказували, що передали кошти ОСОБА_96 , яка передала їх ОСОБА_87 , а той ОСОБА_8 . Однак, ніяких доказів передачі грошей немає.

ОСОБА_97 зазначала, що гроші в сумі 54700 грн. за вісімнадцять чоловік передала ОСОБА_87 , а останній в свою чергу передав ОСОБА_8 , однак доказів про передачу грошей ОСОБА_8 до суду надано не було.

Потерпілий ОСОБА_98 вказував, що питаннями по землі займалася дружина ОСОБА_99 , однак в судовому засідання ОСОБА_99 повідомляла, що ОСОБА_8 не знає і ніяких коштів не передавала.

Потерпіла ОСОБА_40 суду повідомила, що кошти передала ОСОБА_100 , а ОСОБА_100 повідомила суд, що ніяких коштів не отримувала від ОСОБА_40 і ОСОБА_8 не передавала їх.

У вироку вказано, що потерпіла ОСОБА_101 передала через ОСОБА_89 3100 грн., яка ці гроші передала ОСОБА_8 . Але ніяких доказів про отримання коштів ОСОБА_89 від ОСОБА_43 немає. Потерпіла ОСОБА_18 вказувала, що занесла у жовтні 2015 року 3100 грн. ОСОБА_87 для отримання земельної ділянки. У вироку вказано, що потерпіла ОСОБА_102 зазначала, що передала ОСОБА_103 кошти 3100 грн. за себе та 3100 грн. за ОСОБА_104 .

Окрім того, під час допиту в суді ОСОБА_21 та ОСОБА_105 повідомили, що до ОСОБА_8 претензій не мають, так як кошти їм повернув представник забудовника. Однак, не зважаючи на вказані обставини суд ухвалив стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_106 та ОСОБА_21 кошти в сумі по 3100 грн., що є неправомірним, оскільки не відповідає фактичним матеріалам кримінального провадження.

На думку обвинуваченого, вказані обставини доводять невинуватість останнього, у зв`язку з тим, що немає жодного доказу отримання ОСОБА_8 вказаних коштів.

Потерпіла ОСОБА_107 під час допиту вказувала, що ніяких грошей ОСОБА_8 не давала. Потерпіла ОСОБА_64 повідомила, що з ОСОБА_108 віддала по 3100 грн. ОСОБА_103 , яка гроші передала ОСОБА_8 . Під час допиту в суді ОСОБА_64 повідомила суд, що писала заяву, що претензій до ОСОБА_109 не має та в замін на свої документи від представника забудовника отримала 2930 грн. Однак, суд не взяв це до уваги, та ухвалив стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_64 3100 грн.

Потерпілий ОСОБА_25 вказував, що питаннями по землям займалася його мама та заявив, що потерпілим себе не вважає. Потерпілий ОСОБА_110 з мамою передав ОСОБА_87 по 3100 грн. для отримання земельної ділянки, ОСОБА_8 особисто нічого не передавав. Потерпілий ОСОБА_111 повідомив, що передав гроші 5000 тисяч грн. ОСОБА_112 , який сказав, що гроші передає ОСОБА_8 підтвердження чи спростування показів ОСОБА_113 немає, так як ОСОБА_114 не допитувався. ОСОБА_115 передав 800 доларів США не зрозуміло кому.

Апелянт зазначає, що всі вище вказані покази 29 потерпілих доводять не винуватість ОСОБА_8 . Однак, суд першої інстанції не взяв до уваги це та ухвалив про стягнення грошей тридцяти семи потерпілим та визнав ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, що вказує про упередженість суду.

Поряд з тим, апелянт вказує, що вироку не вказано рік його ухвалення та порушена підсудність розгляду справи, оскільки вирок ухвалено Києво-Святошинським районним судом, але Києво-Святошинського району не існує з 2020 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, у якій вона просить вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2022 року скасувати в частині призначеного покарання. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч.2 ст.190 КК України у виді 3 років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді 3 років обмеження волі. Звільнити ОСОБА_8 від покарання за ч.1,2 ст.190 КК України на підставі ч.5 ст.74, п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. В іншій частині вирок залишити без змін.

В мотивуванні своїх вимог вказує, що вирок суду є незаконним, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор зазначає, що згідно вироку суду, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченетч.1,2 ст.190 КК України в період з жовтня по кінець 2015 року та на момент ухвалення вироку 09.06.2022 минуло більше ніж 5 років від дати вчинення злочину, а тому суд, з огляду на положення ч.5 ст.74 КК України, мав би останньому призначити покарання, і тільки після цього звільнити ОСОБА_8 від його відбування, чого не зробив.

Разом з тим, питання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого за ст.49 КК України не було предметом розгляду в залі судового засідання, вказаних клопотань учасниками процесу подано не було, думки обвинуваченого щодо його згоди на таке звільнення не з`ясовувалося.

За таких обставин, рішення суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності прийнято з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги поданої стороною обвинувачення, а також про необґрунтованість вимог апеляційної скарги обвинуваченого, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.412 КПК України під істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону розуміються такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.284, ч.5 ст.285, ч.4 ст.286. ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч.5 ст.74, ст.49 КК України може звільнити від нього засудженого.

Згідно з приписами п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України особу також може бути за вироком суду звільнено від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.

Звільнення від покарання на наведеній підставі застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст.49 КК України. Зокрема у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях особи складу злочину або виправдання. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у вчиненні злочину, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою матеріального права та ч.5 ст.74 вказаного Кодексу.

Проте, на думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано не в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, з`ясувавши позицію ОСОБА_8 , який заперечував свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, й наполягав на ухваленні виправдувального вироку, суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження в повному обсязі, визнав обвинуваченого винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та звільнив його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Таким чином, суд першої інстанції прийняв рішення, яке істотно порушує вимоги ст.ст.370, 374 КПК України.

Наведені порушення чинного законодавства колегія суддів вважає такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення у справі, що є безумовною підставою для скасування вироку.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до переконання, що вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, дати відповідну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційні скарги прокурора Києво - Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Головуючий :

Судді :