Справа № 466/2598/22
Провадження № 1-кс/466/316/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду справи за клопотанням прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001476 від 16.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.364, ч.ч.1, 5 ст.191, ч.ч.1, 2 ст.194, ч.2 ст.298, ч.1 ст.255, ч.1 ст.384, ч.2 ст.256, ч.2 ст.366 КК України,

встановив:

у провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебуває клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001476 від 16.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.364, ч.ч.1, 5 ст.191, ч.ч.1, 2 ст.194, ч.2 ст.298, ч.1 ст.255, ч.1 ст.384, ч.2 ст.256, ч.2 ст.366 КК України.

15.02.2023 до Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду справи за клопотанням прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001476 від 16.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.364, ч.ч.1, 5 ст.191, ч.ч.1, 2 ст.194, ч.2 ст.298, ч.1 ст.255, ч.1 ст.384, ч.2 ст.256, ч.2 ст.366 КК України.

Заявник обґрунтовує, заяву тим, що прокурор звернувся з клопотанням до голови Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 , яка виконує адміністративні функції і обрана із складу суддів керівником компанії, відповідно ЗУ «Про звернення громадян», що не підлягає автоматизованому розподілу в категорії справ віднесеної до кримінального судочинства. До суду відповідно КПК України прокурор не звертався . Ні голова суду ОСОБА_8 , ні суддя ОСОБА_9 , на даний час суддя Єзерський не повернули дане клопотання , в тому числі не закрили провадження у справі, як відкрите помилково. Суддя Єзерський вчиняє дії, зловживаючи владою, емітуючн судовий процес з метою приховати профнепридатність прокурорів, в тому числі профнепридатність керівного складу прокуратури.

Суддя Єзерський розглядав його скарги в досудовому розслідуванні два рази. Перший раз в ухвалу вніс дані з іншої справи. Описки суддею не були виправлені, суттєвого значення ухвала не мала і так завалялося судове рішення Єзерського в матеріалах кримінального провадження у вигляді макулатури. Тобто суддя писав що небуть і як небуть, не виконуючи свою функцію в Державі Україна .

Нещодавно , 08.08.2022 слідчий суддя виніс ухвалу у справі 466/5780/22.

Суддя застосовує норми права із адміністративної справи 818/1526/18 від 30.01.2019, в якій Велика Палата Верховного Суду розмежовує оскарження протиправних дій відповідно КАСУ і КПКУ. Якщо суддя володіє знаннями, а він ставить під сумнів, що суддя володіє знаннями, повинен знати, що все що віднесено до кримінальних злочинів , розглядається відповідно до Кримінального Кодексу, з якою метою суддя вліпив дане рішення Верховного Суду незрозуміло, думаю профнепридатність.

Крім того , суддя застосував ст.2 ККУ у взаємозв`язку із ст.214 ККУ що не допустимо до внесення в ЄРДР відповідно Узагальнень ВССУ від 12.01.2017 №9-49/0/4-17, на що він посилався у скарзі.

Заява, скаргу на яку розглядав суддя Єзерський , подана відповідно ч.2 ст.56 КПК України, злочин вчинений в кримінальному провадженні, якою передбачено на негайному внесенні в ЄРДР і повідомлення про права потерпілого, що не зробив суддя.

Крім того, суддя хоче розглянути справу по клопотанню прокурора поданого відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» в кримінальному судочинстві у справі № 466/2598/22 , проігнорувавши норми прямої дії (імперативна норма) ст.214 КПКУ у справі 466/5780/22.

Беручи до уваги ухвалу, яку виносив слідчий суддя Єзерський у справі 466/5780/22 ,є похідною від справи 0001476. Тобто, суддя з умислом приховав злочини вчинені прокурорами , суддями такими як Невойт, Луців_ Шумська, Баєва , колегія суддів Галапац, Галин, Березюк, які входять в злочинну організацію, сприяючи їй 15 років створенням передумов закриття провадження.

Саме злочини вчинені основними фігурантами справи, що встановлено господарськими судами і зафіксовано документально в кримінальному провадженні, вчинили прокурори і судді, в тому числі і суддя Єзерський приховавши злочин колег.

Саме злочини прокурорів і суддів Шевченківського суду і апеляційного, спричинили тяжкі наслідки загибель військових і втрату техніки на Яворівському полігоні, саме с. Свидниця, запасне військове містечко Яворівського полігону, яке за участі прокурорів і суддів , в тому числі осіб , які не законно утримували військове майно , яке знищили є основними злочинцями.

Порушуючи вимоги імперативної статті 214 КПКУ, суддя Єзерський приховав злочини , чим сприяв злочинній організації, тобто слідство не розпочалося з вини судді і колегії суддів за статтями 111, 113, 369-2, 365, 364 ККУ.

Щоб розглядати даний спір , суддя повинен володіти знаннями і відповідати вимогам прописаних у Бангалорських принципах поведінки судді, в частині захисту прав Людини , а не себе любимих, причетних до злочинів проти власного Народу.

В реєстрах прихована інформація по даній справі. Відсутня ухвала про прийняття справи до провадження, призначення судового розгляду. Суд порушив принципи відкритості і публічності процесу безпідставно .

В даному відводі зазначено частину зловживань суддею Єзерським при відправленні правосуддя в компанії Шевченківський районний суд м. Львова.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав свою заяву, надавши аналогічні пояснення, заначені у заяві від 15.02.2023.

Прокурор заперечив щодо задовлення даної заяви про відвід судді.

Розглянувши заяву, суд встановив наступне.

Згідно ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 75 КПК України, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадження.

Згідно з ч.ч.3,4 ст.80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Згідно ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивований.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності судді відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 року, справа «Білуха проти України», вказано, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. При вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється». Важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду.

Відповідно до п. 1.1. «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006року №2006/23) суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

Дослідивши заяву про відвід, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого ОСОБА_3 відводу, оскільки останнім не наведено жодних підстав, визначених ст.ст.75, 76 КПК України для відводу судді та не надано доказів упередженості або особистої заінтересованості судді. Незгода з процесуальними діями та рішеннями судді не є підставою для відводу.

В зв`язку з чим суд приходить до висновку, що підстави для відводу судді ОСОБА_5 є надуманими, а заява про відвід є необґрунтованою, тому у задоволенні заяви ОСОБА_3 слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 75, 80, 81, 107 КПК України, суд, -

постановив:

у задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду справи за клопотанням прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001476 від 16.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.364, ч.ч.1, 5 ст.191, ч.ч.1, 2 ст.194, ч.2 ст.298, ч.1 ст.255, ч.1 ст.384, ч.2 ст.256, ч.2 ст.366 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 13 квітня 2023року о 16.00 год.

Суддя ОСОБА_1