Провадження № 1-кс/761/9986/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2022 року, справа № 761/7726/22, в рамках кримінального провадження №0000032, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 362 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2022 року, справа № 761/7726/22, в рамках кримінального провадження №0000032, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2020, 05 травня 2022, а саме: - мобільний телефон марки «Iphone» чорного кольору, який під час включення потребував пароль (подолання системи логічного захисту); ноутбук марки «Apple» модель А1534 ЕМС2746, с/н C02PX2QZGF85, який був вимкнений (не включився); мобільний телефон марки «Iphone» сірого кольору, який потребує подолання системи логічного захисту з тріщиною на задній кришці, без сім-картки.

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що арешт вказаного майна є необґрунтований. Між тим, визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні не може бути єдиною умовою для накладення арешту. З огляду на вказане адвокат просить клопотання задовольнити та скасувати арешт з вищевказаного майна.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд без його участі в якому просив вимоги клопотання задовольнити.

Уповноважений слідчий ГСУ СБ України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки слідчому судді повідомлено не було. Крім того до суду направив заперечення, щодо вимог поданого клопотання.

З урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, положень ч. 2 ст. 174 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання у відсутність слідчого, на підставі наявних матеріалів.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

Як вбачається із матеріалів, що надані в обґрунтування клопотання про скасування арешту майна, головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 26.02.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 362 КК України.

05.05.2022 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі 761/7726/22 задоволено клопотання рокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000032 від 26.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 362 КК України та накладено арешт на майно, яке було вилучено 26.04.2022 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, слідчий суддя під час прийняття вищевказаного рішення дійшов висновку, що вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, є предметом злочину та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Водночас заявником вищезазначених висновків слідчого судді жодним чином не спростовано, доказів необґрунтованості накладення арешту та того, що у вказаному арешті відпала потреба, не надано.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (арешт з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Абзацем 2 ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, заявником не було наведено будь-яких доводів, які б свідчили, що арешт на вказане майно слідчим суддею було накладено необґрунтовано, обов`язок доведення чого, відповідно до ст. 22 КПК України, покладається на особу, яка заявляє таке клопотання.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для подальшого збереження зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 392 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2022 року, справа № 761/7726/22, в рамках кримінального провадження №0000032, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 362 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1