ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/695/23 Справа № 201/6239/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

перекладача ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001102 від 22 серпня 2022 року, за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_12 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження, на підставі п.10 ч.1 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК), у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування щодо:

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гудаута Абхазія, громадянина Грузії, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.3,4 ст.185, ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України (далі- КК), -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2022 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001102 від 22.08.2022 року щодо ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 3, 4 ст.185, ч.1 ст.263 КК закрито, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою призначити новий розгляд у суд першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на незаконність рішення суду. Так, прокурор звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладено у постанові від 18.10.2022 (справа №753/6486/21), де Суд вказав, що повернення обвинувального акту не передбачає поновлення завершеного досудового розслідування, а сторона обвинувачення позбавлена можливості проведення будь-яких процесуальних дій, окрім як виправлення недоліків, визначених в ухвалі суду, а тому з огляду на те, що ухвалою суду було повернено обвинувальний акт, зокрема щодо ОСОБА_14 , з підстав не встановлення місця знаходження ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , після надходження обвинувального акту до прокурора, було 22.08.2022 прийнято рішення про виділення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_14 , й повідомлення йому про змін раніше повідомленої підозри та про завершення досудового розслідування, й 31.08.2022 та 01.09.2022 сторона захисту ознайомилася з матеріалами провадження та 02.09.2022 обвинувальний акту було направлено до суду. Крім того, прокурор звертає увагу на те, що у вищезгадані постанові Верховного суду було зазначено про те, що КПК України не передбачає відповідного строку протягом, якого мають бути виправлення недоліки, вказані у судовому рішення, однак кореспондує все до ст.113 КПК, яка вказує про розумність строків проведення будь-яких процесуальних дій, а тому прокурор вважає, що ним було у розумні строки виправлено недоліки та направлено обвинувальний акт до суду. Разом з цим, на переконання прокурора, суд, закриваючи кримінальне провадження у підготовчому судовому засіданні, фактично вдався до оцінки доказів, що є неможливим на цій стадії провадження. До того ж, прокурор вважає, що право закривати кримінальне провадження з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.284 КПК, має виключно прокурор, з огляду на абз. 3 ч.4 ст.284 КПК, а тому вважає, що рішення суду в будь-якому випадку підлягає скасуванню, як постановлене з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора та потерпілої на підтримку доводів поданої апеляційної апеляційної скарги, які наполягали на її задоволенні, просили скасувати рішення місцевого суду та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, вислухавши думку захисників та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити рішення місцевого суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст.2 КПК, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення, як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Судове рішення, згідно зі ст.370 КПК, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п.10 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо: після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Аналіз положень п.2 ч.3 ст.314 та п.10 ч.1 ст.284 КПК дає підстави стверджувати про те, що необхідність закриття кримінального провадження законодавець пов`язує виключно з фактом закінчення строку досудового розслідування.

Разом з цим, положеннями п.5 ч.1 ст.3 КПК визначено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду, зокрема обвинувального акта.

Статтею 283 КПК встановлено форми закінчення досудового розслідування, однією із яких є звернення до суду з обвинувальним актом.

Отже, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення постанови про закриття кримінального провадження, або з вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту.

Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом, має 3 ключові стадії: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст.290 КПК; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акту, тобто кінцевим моментом строку досудового розслідування є саме його закінчення, як це передбачено у ст.219 КПК.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 17.02.2021 (справа № 344/6630/17).

Згідно ч.1 ст.219 КПК строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

В силу п. 4 ч.3 ст.219 КПК досудове розслідування з дня повідомлення особі про підозру повинно бути закінчене: протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Водночас, у відповідності з вимогами ч.5 ст.219 КПК, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Мотивуючи своє рішення про закриття кримінального провадження суд першої інстанції послався на те, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_17 злочини не належать до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, й враховуючи те, що строк ознайомлення з матеріалами провадження не включається до строку досудового розслідування, а також що вперше обвинувальний акт було направлено в межах строків досудового розслідування, однак ухвалою суду 06.07.2022 вказаний обвинувальний акт було повернено прокурору для усунення недоліків, й це рішення ухвалою апеляційного суду було залишено без змін 11.08.2022, після чого прокурор отримав обвинувальний акт 19.08.2022 та з цього дня продовжився відлік строків досудового розслідування, й закінчувався- 22.08.2022.

Однак, як зазначив місцевий суд, 22.08.2022 постановою прокурора з матеріалів кримінального провадження № 0001058 від 26.11.2021 було виділено дане кримінальне провадження № 0001102 щодо ОСОБА_8 та цього ж дня повідомлено сторони про завершення досудового розслідування.

Натомість 31.08.2022 винесено постанову про відновлення досудового розслідування та в той же день повідомлено ОСОБА_8 про зміну раніше повідомленої підозри і відразу прокурором доручено слідчому відкрити матеріали іншій стороні в порядку ст.290 КПК, 01.09.2022 сторона захисту ознайомилась з матеріалами досудового розслідування та цього ж дня було затверджено обвинувальний акт, який надійшов до суду 02.09.2022, тобто поза межами строку досудового розслідування, а тому направлення обвинувального акта та його фактичне надходження до суду відбулися поза межами строку досудового розслідування визначеного ст.219 КПК, й суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК.

Між тим, з таким рішенням суду погодитися не можна, з огляду на таке.

Як видно з оскаржуваного рішення, судом першої інстанції беззаперечно встановлено, що вперше прокурор з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001058 від 26.11.2021, зокрема щодо ОСОБА_8 , звернувся в межах строків досудового розслідування, з чим погоджується й апеляційний суд.

Однак, ухвалою суду від 06 липня 2022 року цей обвинувальний акт було повернуто прокурору для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, та за результатом апеляційного оскарження це рішення ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01.08.2022 було залишено без змін.

Обґрунтовуючи своє рішення про повторне направлення прокурором обвинувального акту у виділеному провадженні щодо ОСОБА_8 поза межами строку досудового розслідування, суд першої інстанції вказав на те, що з 19 серпня 2022 року, тобто з дня отримання органом прокуратури поверненого обвинувального акту, почав спливати строк досудового розслідування, який залишився на момент первинного звернення до суду з обвинувальним актом чотири дні, а тому з урахуванням положень ч.5 ст.219 КПК, до 22 серпня 2022 року, включно, прокурор зобов`язаний був закінчити досудове розслідування та здійснити одну з дій, передбачених ч.2 ст.283 КПК, зокрема звернутися до суду з обвинувальним актом, проте прокурор звернувся до суду з новим обвинувальним актом щодо ОСОБА_8 лише 02 вересня 2022 року.

Разом з цим, суд не надав належної оцінки тому, що кримінальний процесуальний закон не містить положення, яке б визначало строк, протягом якого після повернення судом обвинувального акта прокурору сторона обвинувачення має виправити недоліки обвинувального акту і звернутися до суду з виправленим обвинувальним актом. У той же час, відповідно до частини 2 статті 113 КПК, будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки. Частиною 1 статті 28 КПК визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Тобто, з системного аналізу норм кримінального процесуального закону убачається, що суд, встановлюючи порушення строку на звернення з обвинувальним актом після його повернення, має аргументувати свої висновки у контексті істотного порушення вимог ст.ст. 28, 113 КПК, що цілком узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.10.2022 (справа №753/6486/21, провадження №51-5845км21).

Водночас, як неодноразово зазначав Верховний Суд, зокрема у постанові від 08.11.2022 (справа №636/336/21, провадження №51-5720км21), повернення обвинувального акту не передбачає поновлення завершеного досудового розслідування. Діючий КПК чітко відмовився від інституту додаткового розслідування, який існував за КПК України 1960 року. Відсутність можливості проведення додаткового розслідування після звернення до суду з обвинувальним актом очевидна з тексту Кодексу. Окрім того, в пояснювальній записці до проекту Кодексу зазначалося, що «одним з основних напрямів реформування … стала ліквідація можливості відправлення справи на додаткове розслідування», «підвищенню гарантій прав підозрюваних та обвинувачених сприятиме також … скасування інституту повернення справи на додаткове розслідування».

З цього випливає, що повернення обвинувального акту не може використовуватися стороною обвинувачення для проведення будь-яких процесуальних дій, крім приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України, і, відповідно, немає підстав вважати, що після повернення обвинувального акта прокурору може йти мова про будь-яке досудове розслідування, оскільки воно завершене до першого звернення до суду з обвинувальним актом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що при вирішенні питання про дотримання прокурором вимог кримінального процесуального закону щодо строку звернення з обвинувальним актом до суду, місцевий суд мав би виходити з того, чи дії сторони обвинувачення були спрямовані саме на виправлення недоліків обвинувального акту, встановлених ухвалою суду, або ж відбулося фактичне відновлення строків досудового розслідування, через проведення певних процесуальних дій, що тягне за собою інші процесуальні наслідки.

Отже, на переконання колегії суддів, місцевий суд формально підійшов до розгляду клопотання сторони захисту, належним чином не перевірив всі обставини, які дають підстави для встановлення моменту закінчення строку досудового розслідування у цьому провадженні, не надав оцінки заявленому потерпілою стороною клопотання та дійшов передчасних висновків про необхідність закриття кримінального провадження із зазначених в ухвалі мотивів.

Водночас, усунути встановлені під час апеляційного розгляду протиріччя колегія суддів не може, з огляду на межі апеляційного розгляду, якими в силу вимог 404 КПК пов`язаний суд апеляційної інстанції.

Разом з цим, колегія суддів, з огляду на приписи ч.2 ст.404 КПК, звертає увагу на недотримання судом першої інстанції вимог п.18 ч.3 ст.42 та ч.1 ст.68 КПК щодо забезпечення обвинуваченого ОСОБА_8 перекладачем виходячи з того, що він є уродженцем м. Гудаута Абхазія, має громадянство Грузії та не розуміє державної мови судочинства, що вказує на порушення його прав на належний захист під час судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.409 КПК до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст.412 КПК істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять зазначені порушення, колегія суддів вважає за необхідне, керуючись ст.9 КПК, де вказано, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені, зокрема п.2 ч.1 ст.7 КПК, скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Скасовуючи ухвалу у зв`язку з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення інших доводів, викладених в апеляційній скарзі, не досліджує їх та вважає, що вони підлягають ретельній перевірці під час нового судового розгляду, тому вимоги скарги прокурора підлягають частковому задоволенню.

Водночас, доводи прокурора про те, що, суд не мав повноважень на закриття кримінального провадження, оскільки, на його думку, вказані повноваження належать до виключної компетенції прокурора, не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, суперечать його точному змісту та зводяться до власного тлумачення стороною обвинувачення положень КПК України, оскільки таким правом наділений суд у відповідності до п.2 ч.3 ст.314 КПК, а дослідження процесуальних документів для вирішення відповідного клопотання КПК України не заборонено.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування щодо ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 185, ч.1 ст.263 КК, підлягає скасування, з призначення нового розгляду суді першої інстанції.

При новому розгляді провадження суду необхідно усунути зазначені вище порушення кримінального процесуального закону, ретельно перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі й прийняти законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412 та 418, 419 КПК, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_12 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування щодо ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 3, 4 ст.185, ч.1 ст.263 КК, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4