Справа № 595/1579/22
Провадження № 1-кп/595/40/2023
У Х В А Л А

про закінчення підготовчого судового провадження

та призначення судового розгляду

07 лютого 2023 року

Бучацький районний суд Тернопільської області

В складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач обвинувальний акт у кримінальному провадженні про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000212 від 26 жовтня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст.291 КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Бучацькому районному суду.

Перешкоди призначення судового розгляду (підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктами 14 ч. 2 ст. 314 КПК), відсутні. Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 немає.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про арешт майна, а саме просить суд накласти арешт на: 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Бучач Бучацького району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження та розпорядження даним видом майна; автомобіль марки «BMW 320D», ДНЗ В05217ВТ, 2003 року випуску сірого кольору та причіп марки «БОБЕР ПА-0043» ПР- ЛЕГКОВИЙ-В, ДНЗ НОМЕР_1 , 2020 року випуску, синього кольору, які на праві приватної власності належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Бучач Бучацького району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження даними транспортними засобами.

Клопотання мотивує тим, що кримінальне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна обвинуваченого ОСОБА_4 .

Згідно інформаційної довідки №321485834 від 31.01.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності належить частки квартири АДРЕСА_1 .

Також, із листа Територіального сервісного центру №6145 РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області, вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру МВС України, станом на 03.02.2023 за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані наступні транспортні засоби: 20.02.2019 автомобіль марки «BMW 320D», ДНЗ В05217ВТ, 2003 року випуску сірого кольору; 05.11.2020 причіп марки «БОБЕР ПА-0043» ПР-ЛЕГКОВИИ-В, ДНЗ НОМЕР_1 , 2020 року випуску, синього кольору.

Зазначає, що без арешту неможливо буде виконати завдання кримінального провадження, передбачені ст.2 КПК України, в частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.

Обвинувачений та захисник у судовому засіданні заперечують клопотання в частині накладення арешту на частину квартиру, за адресою АДРЕСА_3 , оскільки обвинувачений проживає у даній квартирі, інше житло у нього відсутнє.

Так, за правилами ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового

засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом З частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається із обвинувального акту ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КПК України, що передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Беручи до уваги наведене, те, що ОСОБА_4 проживає за адресою АДРЕСА_3 , суд, приходить до переконання, що клопотання в частині накладення арешту шляхом заборони розпоряджатися часткою квартири за вказаною адресою, до задоволення не підлягає.

Твердження захисника, що ОСОБА_4 проживає у квартирі за адресою АДРЕСА_3 , а тому на неї не може бути накладений арешт, судом оцінюється критично, оскільки суд не позбавляє ОСОБА_4 права на користування вказаним житлом.

В іншій частині клопотання, а саме застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на частку квартири, шляхом позбавлення права на її відчуження, та накладення арешту на автомобіль та причіп, шляхом заборони відчуження та розпорядження транспортними засобами є підставним та підлягає до задоволення. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 315-316 КПК України,

УХВАЛИВ :

Кримінальне провадження про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на 16.02.2023 о 12:20

суддею одноособово.

Клопотання прокурора про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Бучач Бучацького району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження вказаного майна; автомобіль марки «BMW 320D», ДНЗ В05217ВТ, 2003 року випуску сірого кольору та причіп марки «БОБЕР ПА-0043» ПР- ЛЕГКОВИЙ-В, ДНЗ НОМЕР_1 , 2020 року випуску, синього кольору, які на праві приватної власності належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Бучач Бучацького району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження даними транспортними засобами.

Повідомити прокурора та захисника про час розгляду справи.

В судове засідання викликати обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвала в частині арешту майна виконується негайно.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

В частині призначення судового розгляду ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1