єдиний унікальний номер справи 540/85/19
номер провадження 1-кп/531/36/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Карлівка обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терешки Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, освіта середня, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше судимого:

- 27 квітня 2009 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;

- 20 жовтня 2009 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;

- 22 червня 2010 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України, до одного року шести місяці позбавлення волі;

- 24 грудня 2012 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 296 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України, до трьох років шести місяців позбавлення волі;

- 13 травня 2016 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України, до двох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

- 25 жовтня 2016 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ст. 395 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, до двох років одного місяця позбавлення волі;

- 13 грудня 2016 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, до двох років одного місяця позбавлення волі;

- 13 грудня 2016 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до двох років одного місяця позбавлення волі;

- 29 березня 2018 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

- 12 березня 2019 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України, до трьох років одного місяця позбавлення волі;

- 12 червня 2019 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до трьох років двох місяців позбавлення волі;

- 20 серпня 2019 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України, до трьох років двох місяців позбавлення волі;

- 23 червня 2020 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України, до трьох років трьох місяців позбавлення волі;

- 02 вересня 2020 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до трьох років шести місяців позбавлення волі;

- 23 грудня 2020 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до трьох років шести місяців позбавлення волі;

- 29 грудня 2020 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до трьох років семи місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 10 січня 2019 року близько 19:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: вул. Молодої Гвардії, с. Селещина, Машівського району, Полтавської області, помітив автомобіль ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого Центром 5341, 28 грудня 2016 року, зареєстрований на ОСОБА_5 та фактично належить ОСОБА_6 , підійшовши до вказаного автомобіля, ОСОБА_4 помітив, що капот автомобіля не зачинений та в цей час у ОСОБА_4 виник прямий, корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме акумуляторної батареї «Startup».

ОСОБА_4 реалізуючи свій прямий, корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, користуючись відсутністю уваги власника та тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, за рахунок власної фізичної сили, правою кистю руки відчинив капот автомобіля ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, після чого, за рахунок власної фізичної сили обома руками демонтував наявну акумуляторну батарею «Startup».

З місця події ОСОБА_4 зник, та в подальшому викраденою акумуляторною батареєю розпорядився у власних цілях.

Відповідно до висновку по визначенню вартості рухомого майна № 14/19 від 28.01.2019 вартість акумуляторної батареї «Startup» станом на 10.01.2019 року становить 828 грн.

Таким чином, вказаними протиправними діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 828 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному щиро розкаюється.

Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці. Разом з тим, просив до вступу вироку в законну силу обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 год до 06:00 год за адресою: АДРЕСА_2 .

Просив вирішити долю речових доказів.

ОСОБА_4 не заперечував проти призначення йому покарання, зазначеного прокурором.

Потерпілий в судовому засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням заяви потерпілого про розгляд провадження за його відсутності, думки прокурора, обвинуваченої, суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому інші докази щодо обставин вчинення злочину не досліджувалися.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнаного судом доведеним, крім визнання ним своєї вини, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, кваліфіковані правильно, та вину ОСОБА_4 повністю доведено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно 67 КК України, є рецидив злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого: його вік, соціальне становище, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеристику обвинуваченого.

Згідно до висновку досудової доповіді у кримінальному провадженні, складеною Полтавським районним сектором №3 Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 06.03.2023 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 , передбачене частиною 2 статті 185 КК України, відповідно до статті 12 КК України, віднесено до нетяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, наслідки суспільно-небезпечних діянь, відсутність намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, адже злочин вчинено у період непогашеної судимості, невдовзі після засудження та відбуття покарання за умисні корисні злочини, тому необхідно призначити покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

По даному кримінальному провадженню експертизи не проводилися, витрати за залучення експерта відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Клопотання прокурора задовольнити та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді нічного домашноього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони без дозволу суду залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 в період доби з 22:00 год до 06:00 год щоденно.

Цивільний позов не заявлений.

Речовий доказ акумуляторну батарею «Startup», передану на відповідальне збереження ОСОБА_6 , вважати повернутою законному власнику.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1