Справа № 396/408/23
Провадження № 1-кп/396/181/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНП

23 березня 2023 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , малолітньої особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , законного представника малолітнього ОСОБА_4 - матері ОСОБА_6 , малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_7 - матері ОСОБА_8 , представника малолітнього потерпілого - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Новоукраїнка клопотання прокурора про застосування до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , учня 9 класу Новоукраїнського ліцею № 6, відносно якого застосовувались примусові заходи виховногл характеру відповідно до ухвали Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2022 року у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 терміном на 1 рік, примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 00000 від 08.02.2022 року, за ознаками суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07.02.2022 року близько 15 години, більш точного часу в ході проведення дізнання не встановлено, малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із малолітніми ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 перебували біля будинку культури по АДРЕСА_2 . В цей час до них підійшов ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та між ОСОБА_12 і ОСОБА_4 виникла словесна суперечка з приводу того, що останній ображав ОСОБА_10 .. В ході конфлікту між хлопцями виникла бійка в яку втрутився ОСОБА_7 . Під час бійки між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 у останнього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень, діючи з прямим умислом, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , знаходячись в положенні стоячи, обличчям до ОСОБА_7 , який в цей момент також перебував у положенні стоячи, обличчям до останнього наніс один удар правою рукою, зігнутою в кулак в область обличчя. Після чого конфлікт припинився та всі присутні пішли додому.

В результаті ударів, спричинених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження, у вигляді синця у лівій виличній ділянці, яке відповідно до висновку судово - медичної експертизи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями малолітній ОСОБА_4 , вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до малолітнього примусових заходів виховного характеру.

Малолітній ОСОБА_4 підтвердив всі обставини, вказані в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру, а саме, що дійсно 07.02.2022 року він наніс один удар правою рукою, зігнутою в кулак в область обличчя. Що спонукало його скоїти суспільно небезпечне діяння пояснити не може. У скоєному щиро розкаюється, вказав, що такого більше не повториться та обіцяє виправитись.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні вважала за можливе застосування примусових заходів виховного характеру до ОСОБА_4 у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього.

В судовому засіданні законний представник малолітнього ОСОБА_4 - мати ОСОБА_6 не заперечувала щодо задоволення клопотання.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 в судовому засіданні вказала що винний до цього часу не вибачився за свої протиправні дії, відмовляючись від спілкування.

Представник малолітнього потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та не заперечив про застосування примусових заходів виховного характеру.

Представник служби у справах дітей вважає доцільним застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази, зокрема висновки судово - медичних експертиз, матеріали, які характоризують особу малолітнього ОСОБА_4 та врахувавши інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

За ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог поведінки неповнолітнього.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Суд ухвалюючи судове рішення щодо малолітнього ОСОБА_4 керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК.

В діях, малолітнього ОСОБА_4 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згідно ст. 22 КК України ОСОБА_4 , не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Таким чином, з врахуванням того, що малолітній ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, характеризується посередньо, навчається на середньому рівні, а тому, враховуючи обставини провадження, суд вважає, що до ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, а саме: встановити обмеження перебування неповнолітнього ОСОБА_4 поза місцем проживання з 22 години до 07 години без присутності батьків або осіб що їх замінюють, на строк 6 місяців.

Керуючись ст .ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 498, 500, 501 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - задовольнити.

Застосувати щодо малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня 9-го класу Новоукраїнського ліцею № 6 Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, а саме: встановити обмеження перебування неповнолітнього ОСОБА_4 поза місцем проживання з 22 години до 07 години без присутності батьків або осіб що їх замінюють, на строк 6 місяців.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення

Суддя: ОСОБА_1