Справа № 529/355/23
Провадження № 1-кп/529/149/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт Диканька Полтавської області у режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000559 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Диканського районного суду Полтавської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000559 стосовно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без можливості внесення застави. В обґрунтування клопотання вказано, що розгляд кримінального провадження ще не завершений, на теперішній час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, зокрема є об`єктивні причини вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, так як обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Крім того, ОСОБА_7 після вручення йому підозри переховувався від органів досудового слідства, внаслідок чого 11.10.2021 кримінальне провадження було зупинено у зв`язку з його розшуком, останній був затриманий тільки в січні 2023 року. Обвинувачений може незаконно впливати на потерпілу та свідків, чинити стосовно них як фізичний, так і психологічний тиск. Обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як інкримінований йому злочин свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканності особи. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 не можливо, оскільки вони передбачають можливість перебування на волі та не зможуть у повній мірі усунути наявні ризики і забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 , беручи участь у підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції, підтримав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив його задовольнити з підстав, вказаних у клопотанні та в судовому засіданні.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вказав, що прокурором не доведено ризики зазначені у його клопотанні. Вказав, що наміру впливати на свідків не має, зараз має міцні соціальні зв`язки, оскільки вже біля року проживає з цивільною дружиною. Також зазначив, що дійсно був затриманий працівниками у м. Коваль, але він туди виїхав з цивільною дружиною, через постійні обстріли Салтівки у м. Харкові, де він на той час мешкав, в звязку з чим просив замінити йому запобіжний захід на більш м`який, вказав, що не буде уникати суду та виконувати покладені обов`язки.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 , беручи участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, заперечував, вказав на недоведеність прокурором ризиків та обгрунтованість підозри. Крім того, заявив клопотання про незаконне утримання його підзахисного під вартою у зв`язку із закінченням строку дії цього запобіжного заходу, оскільки строк дії попередньої ухвали суду закінчився, а продовження строку тримання під вартою в порядку ст. 615 КПК України є незаконним та порушило право на захист його підзахисного. Вважає, що за таких обставин, його підзахисний підлягає негайному звільненню з під варти, без будь якого обрання міри запобіжного заходу.

Представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , вказав, що він підтримує клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, ця позиція узгоджена з потерпілою та її законними представниками.

Розглянувши клопотання захисника обвинуваченого про незаконне утримання його підзахисного під вартою, суд приходить до таких висновків.

Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2023 року ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11 березня 2023 року включно.

Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 10 березня 2023 року, у зв`язку з неможливістю розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч. 5 ст. 615 КПК України обраний ухвалою слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області від 07.02.2023 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено до вирішення відповідного питання судом в підготовчому судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці.

Підставою винесення вказаної ухвали було неможливість проведення підготовчого судового засідання 10 березня 2023 року , у зв`язку із неможливістю взяття участі обвинуваченим ОСОБА_7 у засіданні у режимі відеоконференції через відсутність електроенергії та інтернету, так як через масовані обстріли території м. Харкова та Харківської області пошкоджено зокрема електростанції. Захисник обвинуваченого на відеоконференцзв`язок для участі у засіданні не вийшов, до суду не з`явився, телефонний зв`язок з ним відсутній.

Вказана ухвала суду до суду апеляційної інстанції не оскаржена, тому строк дії цього запобіжного заходу ще не закінчився, в звязку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про незаконне утримання його підзахисного під вартою.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши доводи учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 , отримавши 17 вересня 2021 року клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, почав переховуватись від органів досудового розслідування. У зв`язку із цим, 11.10.2021 ОСОБА_7 оголошено у розшук та зупинено кримінальне провадження. 06 січня 2023 року, на підставі ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 17.08.2022, ОСОБА_7 було затримано у м. Ковель Волинської області.

Ухвалою слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області від 10 січня 2023 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 33 дні, а саме до 11 лютого 2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2023 року ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 33 дні, а саме до 11 березня 2023 року включно.

Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 10 березня 2023 року, у зв`язку з неможливістю розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч. 5 ст. 615 КПК України обраний ухвалою слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області від 07.02.2023 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено до вирішення відповідного питання судом в підготовчому судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що обвинувачений міг вчинити інкримінований йому злочин, висунуте обвинувачення є обґрунтованим. При цьому, судом при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини обвинуваченого не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , обставини кримінального правопорушення, беручи до уваги суворість покарання за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 обвинувачується, те, що ОСОБА_7 був оголошений у розшук та більше року переховувався від органів досудового розслідування, суд дійшов висновку, що є підстави вважати, що останній дійсно може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності або затягування судового розгляду кримінального провадження.

Виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, дійсно може вплинути на неповнолітню потерпілу, яка до того ж була членом його сім`ї, та свідків у кримінальному провадженні, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Перебуваючи на волі, обвинувачений не буде позбавлений можливості як особисто, так і через інших осіб, в тому числі з використанням мобільного телефона, інтернету, інших засобів зв`язку здійснювати незаконний вплив на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні. Обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевказані обставини в їх сукупності, беручи до уваги, що на теперішній час кримінальне провадження ще не розглянуте по суті, не досліджені докази та не допитані потерпіла, свідки, суд дійшов висновку, що доводи прокурора є обґрунтованими, а заявлені в клопотанні ризики, а саме можливість переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконний вплив на неповнолітню потерпілу та свідків, вчинення ним нових кримінальних правопорушень, не зменшилися та існують на час розгляду клопотання, у зв`язку із чим необхідність застосування до цього обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпала.

Більш м`які запобіжні заходи стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема і домашній арешт неможливо застосувати, оскільки вони передбачають можливість перебування на волі, що не виключає можливість переховування від суду, незаконний вплив на потерпілу та свідків, що ускладнить повне та об`єктивне встановлення істини у кримінальному провадженні, зважаючи на те, що судовий розгляд кримінального провадження ще триває.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду та інші обставини, на які Європейський суд з прав людини посилався у своїх рішеннях (рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011, рішення "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000, рішення "Летельє проти Франції" від 26.06.1991).

Враховуючи викладені вище обставини у їх сукупності, які з переконливістю свідчать про обґрунтованість наявності ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, які можуть бути усунені лише при триманні обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєні злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, враховуючи те, що строк дії ухвали слідчого судді про продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується, а судовий розгляд кримінального провадження ще не завершено, не досліджено докази та не допитано потерпілу і свідків, з метою об`єктивного та всебічного розгляду кримінального провадження у розумні строки, суд дійшов висновку, що саме тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 унеможливить переховування останнього від суду, його незаконний вплив на потерпілу та свідків і продовження ним вчинення кримінальних правопорушень, усуне наявні ризики неналежної процесуальної поведінки цього обвинуваченого і буде сприяти належному проведенню судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи вказані вище встановлені у підготовчому судовому засіданні обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 травня 2023 року.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи пістави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, скоєного проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, а саме у вчиненні дій сексуального характеру з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, вчиненого членом сім`ї, суд вважає за необхідне не визначати обвинуваченому розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 205, ч. 3 ст. 315, ст. ст. 370, 372, 376, 392, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 , про незаконне утримання його підзахисного під вартою у зв`язку із закінченням строку дії цього запобіжного заходу та негайного звільнення обвинуваченого з під варти - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою за даною ухвалою суду обчислювати з 23 березня 2023 року, тобто з дня продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дія цієї ухвали закінчується 21 травня 2023 року включно.

Розмір застави обвинуваченому ОСОБА_7 не визначати.

Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_7 та прокурору негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1