Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2424/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000274 за апеляційною скаргою прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 червня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності, за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 - закрито.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.05.22 на автомобіль CHERY Amulet А15, д.н.з. НОМЕР_1 скасовано.

До набрання ухвалою законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід не застосовувався.

встановила:

Як зазначено в ухвалі суду, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 15.05.2022 року близько 14 год. 50 хв керуючи технічно справним автомобілем марки CHERY Amulet А15, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по 219 км автодороги «Виступовичі - Житомир - М. Подільський» в напрямку до м. Житомира неподалік с. Великі Низгірці Бердичівського району, порушив вимоги пунктів 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху України, проявив безпечність та неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував дорожніх умов та, не впоравшись з керуванням на прямій ділянці автодороги, рухаючись по смузі зустрічного руху під час здійснення обгону транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку, допустив виїзд за межі проїзної частини вліво по ходу його руху.

Після цього водій ОСОБА_8 , намагаючись відновити керування над автомобілем та продовжити безпечний рух, повернув кермо керованого ним автомобіля вправо по ходу його руху, внаслідок чого боковим юзом перетнув обидві смути для руху вказаної автодороги вправо та здійснив виїзд на праве узбіччя по ходу руху. Внаслідок виїзду за межі проїзної частини автомобіль під керуванням ОСОБА_8 з`їхав у кювет та зіткнувся із дрібними деревами.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітки, перелому 4-го та 5-го ребер праворуч в середніх відділах, які відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог пунктів 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Дії ОСОБА_8 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, раніше ніколи до кримінальної відповідальності не притягувався, примирився з потерпілою, збитки повністю відшкодовані, відповідно до висунутого обвинувачення крім потерпілої більше нікому і нічому збитків не заподіяно, шкоди не завдано, злочин не є корупційним, під час вчинення злочину обвинувачений керував транспортним засобом не у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому суд приходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду змінити, оскільки як він вважає, суд необґрунтовано не вирішив питання про покладення на обвинуваченого процесуальних витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні, у розмірі 5577грн. 47 коп., а тому просить внести відповідні зміни у судове рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілою та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 у апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується апеляційних доводів прокурора відносно необхідності вирішення питання про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави витрат на проведення експертиз в кримінальному провадженні, то колегія суддів вважає їх слушними.

Так, згідно до ч.1 ст.126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.118 КПК України, до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експертів.

Кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання стягнення процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат та такі витрати підлягають стягненню з підозрюваного.

Оскільки ст.126 КПК визначено, що розподіл процесуальних витрат може бути вирішено й ухвалою суду, то у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат, про що зазначено у правових позиціях, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі 598/1781/17.

Так, згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №598/1781/17, КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції при постановленні ухвали від 07 червня 2022 року відносно ОСОБА_8 , в порушення вимог ст.126 КПК України, прийняв рішення про віднесення процесуальних витрат за рахунок коштів Державного бюджету України, хоча на думку колегії суддів витрати за проведення відповідних судових експертиз підлягали б стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою не є реабілітуючою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до вимог ст. 46 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примирення винного з потерпілим передбачає такі умови такого звільнення:

особа вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин (крім корупційних правопорушень, кримінальних правопорушень пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, особами які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції);

особа примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Конструкція вказаної правової норми вказує, що звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України підлягає особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, відшкодувала потерпілому заподіяну шкоду чи усунула завдані нею збитки і примирилася з потерпілим.

Цільове призначення цієї норми закону передбачає відмову саме держави від свого повноваження щодо покладення кримінальної відповідальності на осіб винних у вчиненні кримінальних правопорушень. Однак відмова держави від свого повноваження щодо покладення кримінальної відповідальності на винну особу, не звільняє винну особу від відшкодування заподіяної шкоди, яке є передумовою такого звільнення, а також і від відшкодування нею судових витрат, які понесла держава для зібрання достатніх доказів для складання обвинувального акту та висунення обвинувачення, а тому покладення обов`язку компенсації понесених державою витрати на саму державу, а не на винну особу на думку апеляційного суду є несправедливим та помилковим.

Зазначене кримінальне провадження, надійшло до суду з обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні необережного нетяжкого злочину, закриття кримінального провадження відбулося в підготовчому судовому засіданні, в якому потерпіла та обвинувачений просили закрити справу на підставі ст. 46 КК України. ОСОБА_8 заявив, що визнає вину, розуміє наслідки такого закриття.

При цьому, як вбачається матеріалів кримінального провадження №274/2424/22, під час досудового розслідування у провадженні проведено судову транспортно - трасологічну експертизу №СЕ-19/106-22/4332-ІТ від 24.05.2022, вартість проведення якої складає 1372 грн. 96 коп. (а.п.38-45), експертизу технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/106-22/4333-ІТ від 24.05.2022, вартість проведення якої складає 1372 грн. 96 коп. (а.п.38-45) та експертизу механізму та обставин ДТП № 1043-25 від 25.05.2022, вартість якої складає 2831 грн. 55 коп.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині вирішення питання процесуальних витрат за проведення судової експертизи. Ці процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 червня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000274 щодо ОСОБА_8 - змінити.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави судові витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні в сумі 5577 гривень 47 копійок.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: