Справа № 273/1868/22
Провадження № 1-кп/273/116/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження №0000315 від 06.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нарбутівка Глухівського району Сумської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні має двоє дітей, раніше не судимого,
- у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого: ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
25.09.2021 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у спальній кімнаті будинку, в якому він проживає із сім`єю та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин, у ході словесного конфлікту з дружиною ОСОБА_5 , вирішив заподіяти останній тілесні ушкодження. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 намагаючись схопити правою рукою ОСОБА_5 за шию, умисно спричинив їй тілесне ушкодження з лівої сторони шиї, після чого продовжуючи реалізувати свій протиправний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень наніс один удар кулаком правої руки в область лівого виска та обличчя ОСОБА_5 . Внаслідок умисних неправомірних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: синця навколо лівого ока, з переходом на скулову ділянку зліва та лобно вискову ділянку, а також саден на лівій боковій поверхні шиї у нижній частині, які належать до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, та надав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається. Запевнив суд, що більше такого робитьи не буде.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини зазначені в обвинувальному акті, щодо міри покарання поклалася на думку суду.
На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, показання
обвинуваченого, потерпілої, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушення та кваліфікує його дій за частиною 1 статтею 125 КК України як умисні дії, які виразилися у спричиненні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України - не встановлено.
При вирішенні питання щодо обрання обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Враховуючи всі обставини у справі, те, що обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся, у потерпілої відсутні матеріальні та моральні претензії, раніше не судимий, одружений, непрацюючий, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, суд вважає, що ОСОБА_3 має бути призначене покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України - у виді штрафу.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.
Судові витрати, речові докази, цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні. Арешт на майно не накладався.
Керуючись статтями 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1