Провадження №1-кп/761/1176/2022
В И Р О К

Іменем України

23 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001500 від 15.02.2019, у якому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Лозовськ Республіки Молдова, громадянин Республіки Молдова, молдованин, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий:

-12.05.2020 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік , звільнився 26.03.2021 після повного відбування покарання;

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний злочин проти чужої власності за таких обставин.

ОСОБА_5 14.02.2019, близько 21 год. 20 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, звернув увагу на гр. ОСОБА_6 , яка тримала у руках мобільний телефон. У зв`язку з цим у ОСОБА_5 виник протиправний намір, направлений на заволодіння зазначеним мобільним телефоном.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, обвинувачений наблизився до потерпілої ОСОБА_6 та вирвав з рук останньої мобільний телефон марки «Asus».

Після вчиненого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 3999 грн.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений свою вину беззастережно визнав, дав показання по суті висунутого проти нього обвинувачення, які повністю відповідають обставинам, викладеним у цьому вироку. Пояснив, що викрадений телефон здав до ломбарду. Просив врахувати, що він шляхом перерахування на банківську карту потерпілої 10 тис. грн. повністю компенсував завдану ОСОБА_6 шкоду. Щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 до суду не прибула, однак надала письмову заяву, якою підтвердила отримання від обвинуваченого вищезазначеної суми, відмовилася від претензій матеріального та морального характеру, просила призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Суд, враховуючи відсутність заперечень з боку учасників судового провадження, приймаючи до уваги правильність розуміння ними обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільний характер вказаної позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, дослідивши всебічно, повно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши у відповідності до вимог ст. 94 КПК кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 186 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, як відкрите викрадення чужого майна.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд у відповідності зі ст. 65 КК враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, його ступеню тяжкості, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів застосування до нього покарання у виді штрафу у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що злочин, за який обвинувачений 12.05.2020 засуджений Оболонським районним судом м. Києва, вчинений 27.03.2020, тобто після вчинення злочин, за який ОСОБА_5 визнається винуватим цим вироком, факт попереднього засудження не впливає на правила призначення покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати не понесені. Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.186, ст. 53, 65 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України (в ред. Закону України від 15.04.2008 №270-VI), та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1