Справа № 473/383/23
Номер провадження1-кп/473/136/2023
ВИРОК

іменем України

"13" лютого 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження №000099 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Веселинове Веселинівського району Миколаївській області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, механіка-електрика відділення обслуговування та ремонту технічних засобів охорони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 413 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Солдат ОСОБА_5 у період часу з 11 год. 00 хв. 26.10.2022 по 07 год. 00 хв. 27.10.2022, більш точного часу не встановлено, будучи військовослужбовцем по мобілізації та проходячи службу на посаді механіка-електрика відділення обслуговування та ремонту технічних засобів охорони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 2, 11, 16, 17, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 7 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України», п. 13 «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання майна військового майна у Збройних Силах України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 № 1225, п. 22 розділу II Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 29.06.2005 № 359, діючи із необережністю, а саме із кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, в умовах воєнного стану, залишивши ввірену йому для службового користування зброю без нагляду на ліжку під спальним мішком у приміщенні розташування свого підрозділу на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , внаслідок порушення правила зберігання зброї, втратив ввірену йому для службового користування зброю, а саме 5,45 мм автомат АК-74 № НОМЕР_2 , чим спричинив шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 у розмірі 4579 грн. 61 коп.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.413 КК України визнав повністю та пояснив, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 . 09.03.2022 року він був призваний на військову службу за мобілізацією. Проходить службу в військовій частині НОМЕР_1 на посаді механіка-електрика. Він отримав автомат, для службового користування. 26 жовтня він залишив автомат під спальником на ліжку у військовій частині, а сам поїхав ремонтувати автомобіль. Коли вранці на слідуючий день він приїхав, то автомата на ліжку не було. Про даний випадок він одразу повідомив керівництво. Під час розшукових дій зброя була знайдена. В скоєному кається.

Згідно повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 стрілецька зброя АК-74 № НОМЕР_2 , яка була втрачена солдатом ОСОБА_6 27.10.2022 року в ході розшукових дій була знайдена 02.11.2022 року.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції. Суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи викладене, суд вважає, пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_5 обвинувачення доведене в повному обсязі і в його діях, які виразилися у втраті ввіреної для службового користування зброї, внаслідок порушення правил її зберігання, вчиненої в умовах воєнного стану, вбачає склад злочину передбаченого ч.3 ст.413 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, а саме те, що це є тяжкий злочин, але з огляду на щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; визнання винуватості обвинуваченим, не настання тяжких наслідків від вчиненого, відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , наявності в нього міцних соціальних зв`язків, участь в захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, посередній характеристики за місцем служби, суд приходить до висновку про можливість застосування статті 75 КК України та можливості звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.413 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі .

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, передбачені ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя