Справа № 466/332/20
Провадження № 1-кп/466/104/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«01» лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Золочів Золочівського району Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимого, призваного на військову службу за мобілізацією, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП (домашьного насилства), а саме: постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2019 року в справі №466/1083/19, постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 травня 2019 року в справі №466/3863/19, постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2019 року в справі №466/8257/19, на шлях виправлення не став та вчинив умисне кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи - домашнє насильство.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 виразилися в тому, що 13 грудня 2019 року приблизно о 00год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин, вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , яке полягало у словесних образах та принижуванні її, виражанні нецензурною лайкою, шарпаниною за одяг та руки, а також у залякуванні та погрозах фізичним насильством, які призвели до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що на протязі 2019 року він дійсно неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 13 грудня 2019 року біля 00 год.00 хв. будучи в нетверезому стані і знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в якій він проживає разом зі своєю матір`ю, двома неповнолітніми доньками та своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 , він дійсно на грунті ревнощів вчинив щодо останньої домашнє насильство, яке виразилося в тому, що він шарпав її за одяг і руки виражався нецензурними словами тощо. У вчиненому щиро кається та просить його суворо не карати.

Факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 13 грудня 2019 року вищевказаного домашнього насильства підтвердила в судовому засіданні також потерпіла ОСОБА_5 .

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 .

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які зазначені в реєстрі матеріалів кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0004339 від 24 грудня 2019 року. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами, не оспорювались в судовому засіданні ні обвинуваченим ОСОБА_4 , ні іншими учасниками судового провадження

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно доведена та його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, оскільки своїми умисними діями він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу винного, який вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, є військовослужбовцем за мобілізацією, його щире каяття у вчиненому, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просить його суворо не карати, та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді громадських робіт.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_4 не застосувався.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1