Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4811/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу № 295/4811/22 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 12.08.2022 за ч. 4 ст. 405 КК України щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білка Пулинського району Житомирської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого 11.04.2022 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 190 КК України на 240 годин громадських робіт; ухвалою Житомирського апеляційного суду від 19.01.2023 змінено вирок від 11.04.2022 в частині призначення покарання та призначено покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190 КК у виді штрафу в розмірі 34000 грн., -

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 405 КК України (далі - КК) із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Відповідно ст. ст. 71, 72 КК частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 11.04.2022 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 дні.

Початок строку відбуття покарання вирішено рахувати з часу затримання після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишено без зміни.

Згідно вироку, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 405 КК України, - умисні дії, що виразилися у заподіянні тілесних ушкоджень начальнику у зв`язку з виконанням ним обов`язків із військової служби, в умовах воєнного стану, - за таких обставин.

Близько 11 години 19.04.2022 перебуваючи на ділянці місцевості - внутрішньому дворі адміністративної будівлі вказаної військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , будучи військовослужбовцем вказаної військової частини, під час виконання обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою приниження честі та гідності свого прямого начальника - підполковника ОСОБА_10 , у зв`язку із виконанням ним обов`язків із військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар відкритою долонею правої руки, на якій знаходилась тактична рукавиця з пластмасовими вставками, у передню ліву ділянку обличчя та передню ліву ділянку шиї підполковника ОСОБА_10 , внаслідок чого, останній відчув фізичний біль та отримав тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі та шиї, та водночас лівою рукою штовхнув в груди підполковника ОСОБА_10 , заподіявши потерпілому фізичного болю, після чого його протиправні дії були припинені іншими військовослужбовцями.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок в частині призначення покарання та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. ст. 69, 75 України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням. Твердить про суворість призначеного йому покарання, неповне врахування судом першої інстанції тих обставин, що вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 11.04.2022, який не набрав законної сили, а також що він повністю визнав вину, щирого розкаявся, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, має міцні соціальні зв`язки, вибачився перед потеплілим, має вагітну цивільну дружину та має намір і надалі захищати свою країну в лавах ЗСУ.

Заслухавши доводи захисника та пояснення обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального правопорушення, визнані судом доведеними та кваліфікацію дій обвинуваченого є обґрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.

Згідно положень ч. 3 ст. 72 КК України, основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконуються самостійно.

З матеріалів справи також видно, що призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 405 КК із застосуванням ст. 69 цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк 2 роки, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК та обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи з усіх обставин справи; дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання та негативно за місцем служби, має вагітну цивільну дружину; обставини, що пом`якшують покарання, - визнання вини та щире розкаяння у вчиненому.

При цьому судом було враховано всі дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання.

З огляду на це відсутні підстави для визнання вказаного покарання явно несправедливим.

Разом з тим, оскільки за попереднім вироком від 11.04.2022 з урахуванням ухвали Житомирського апеляційного суду від 19.01.2023 було призначено за ч. 1 ст. 190 КК у виді штрафу, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, суд першої інстанції, в порушення вищевказаних положень ч. 3 ст. 72 КК України, помилково призначив остаточне покарання із застосуванням ст. 71 КК України замість вказівки про окреме виконання попереднього вироку.

За таких обставин вирок підлягає відповідній зміні в частині призначення покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 12.08.2022 за ч. 4 ст. 405 КК України щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання.

Виключити вказівку про призначення остаточного покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 4 ст. 405 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Вирок Житомирського районного суду від 11.04.2022 зі змінами, внесеними ухвалою Житомирського апеляційного суду від 19.01.2023 щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 34000 грн виконувати самостійно.

В решті вирок суду першої інстанції від 12.08.2022 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного Кримінального суду Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня ухвалення.

Судді: