Справа № 372/2578/22
Провадження № 1-кп-104/23
В И Р О К

іменем України

10 березня 2023 року Колегія суддів Обухівського районного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000568 від 22.05.2022 по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Українка Обухівського району Київської області, громадянина України, освіта середня, маючого на утрмианні неповнолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого останній раз 29.05.2019 Обухівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 21.09.2021року по відбуттю покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_10 умисно спричинив тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за наступних обставин.

22.05.2022 близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_10 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, що виникли внаслідок поширення ОСОБА_11 неправдивдивої, на думку обвинуваченого, інформації, маючи умисел провести з останньою виховну роботу шляхом вільного доступу зайшов до кімнати однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , де окрім нього перебував ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Зайшовши до кімнати ОСОБА_10 наніс удар ОСОБА_11 , ОСОБА_6 у відповідь наніс удар кулаком в обличчя обвинуваченого від чого останній присів на ліжко. Після чого діючи умисно, знаходячись в положенні обличчям до потерпілого, який у цей час також стояв, умисно наніс один удар ножем, який знаходився у його правій руці, в область черевної порожнини зліва останньому, чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної стінки з пошкодженням брижи тонкої кишки, гемоперитоніуму, геморагічного шоку 3 ступеня.

Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної стінки з пошкодженням брижи тонкої кишки, гемоперитоніуму, геморагічного шоку 3 ступеня утворились від дії предмета з колючо-ріжучими властивостями, за ступенем тяжкості комплекс ушкоджень в області живота відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

В подальшому, без розриву в часі, діючи умисно, коли до нього підійшов ОСОБА_7 знаходячись в положенні стоячи обличчям до потерпілого, умисно наніс один удар ножем, який знаходився у його правій руці в область грудної клітини зліва останнього, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням купола діафрагми зліва, колото-різаною раною лівої долі печінки, лівобічним гемо-пневмотораксом, гемоперитоніумом.

Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням купола діафрагми зліва, колото-різаною раною лівої долі печінки, лівобічним гемо-пневмотораксом, гемоперитоніумом утворились від дії предмета з колючо-ріжучими властивостями, за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні вину визнав частково, показав, що 21 травня 2022 року біля магазину в м.Українка зустрів наглядно знайомого хлопця, який повідомив, що бачив ОСОБА_13 з якою в них були раніше спільні незаконні справи, яка хизувалася своїми зв`язками в правоохоронних органах та, показуючи його фотокартку, погрожувала розправою. Ввечері, 22 травня 2022 року близько 21.00 години він пішов до ОСОБА_14 , щоб провести з нею виховну роботу. Двері йому відчинив не знайомий на той час ОСОБА_6 .. В кімнаті, крім нього, перебували ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Він пройшов в глиб кімнати, ОСОБА_15 з ним привіталася. В цей час він відчув удар в височну частину голови, від чого присів на одне коліно, дістав з кишені складанний ножик, який на випадок носить з собою і коли ОСОБА_6 нахилився він викинув руку з ножиком в його бік та відчув, що ніж плотно зайшов в тіло потерпілого. В цей момент він побачив, що до нього нахилився ОСОБА_7 , тоді він машинально наніс і йому удар ножем по тілу. Після цього залишив кімнату та на вулиці зрозумів, що знову скоїв злочин. Про вчинене шкодує. Зазначає, що наміру наносити тілесні ушкодження, а тим більше спричинити смерть потерпілим не мав. Якщо він мав намір позбавити потерпілих життя йому для цього перешкод не було. Вважає, що спрацював інстинкт самозбереження, а тому його дії слід ківаліфікувати по ст.124 КК України.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушеня повністю доведена показами потерпілих, свідків.

Потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що 22 травня 2022 року близько 21.00 години, він разом з дружиною ОСОБА_11 знаходились по місцю проживання в АДРЕСА_4 . Крім них в кімнаті знаходились ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . Вони відпочивали, грали в телефони, вживали алкоголь в незначній кількості. Коли в двері постукали він пішов відчиняти. До кімнати зайшов не знайомий йому на той час ОСОБА_10 і вдарив його дружину в обличчя. Він вдарив його у відповідь. Від удару обвинувачений присів на ліжко і наніс йому один удар в область живота. Що то був удар ножем він зрозумів згодом, коли побачив пошкодження. Вийшов з кімнати. Через незначний проміжок часу на вулицю вийшов обвинувачений.

Потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що 22 травня 2022 року зайшов до знайомих в груртожиток в кімнату АДРЕСА_3 . В кімнаті проживають ОСОБА_6 з дружиною ОСОБА_11 .. В кімнаті також був ОСОБА_12 . Вони сиділи, розмовляли. Близько 21.00 години в двері постукали та ОСОБА_6 пішов відчиняти двері. До кімнати зайшов обвинувачений і зі словами «нема чого говорить» наніс ОСОБА_11 удар рукою в обличчя. ОСОБА_16 у відповідь наніс удар ОСОБА_10 від якого той присів на ліжко. Коли обвинувачений у відповідь наніс удар ОСОБА_6 нахилився до нього та отримав удар в грудну клітину. Від удару він впав на стілець. ОСОБА_10 вийшов з кімнати. Рана була колото-різана, та він зрозумів, що обвинувачений спричинив її ножем. Жодних конфліктів між потерпілими та обвинуваченим не було, подія відбувалась швидко, без розриву в часі.

Свідок ОСОБА_11 показала суду, що ОСОБА_6 її чоловік. 22.05.2022 ввечері вони з ним знаходились по місцю проживання. В гостях у них цього вечора були ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . Коли близько 21.00 в двері кімнати постукали, чоловік пішов відчиняти. Вона чула, як ОСОБА_10 запитав чи вона вдома та підійшовши відразу до неї наніс удар в голову. ОСОБА_6 ударив його і у відповідь отримав удар ножем. ОСОБА_17 хотів втрутитись і теж отримав удар ножем. Жодних конфліктів не було, чому обвинувачений прийшов до їх помешкання їй не відомо, будь-яких вимог чи погроз він не висловлював.

Свідок ОСОБА_12 , показав, що ввечері 22 травня 2022 року перебував у гостях у брата ОСОБА_6 та його дружини ОСОБА_11 в кімнаті АДРЕСА_3 . Крім них в кімнаті знаходився ОСОБА_7 .. Близько 21.00 в двері постукали, його брат пішов відчиняти. До кімнати зайшов наглядно знайомий йому обвинувачений, запитав у ОСОБА_18 що кому вона говорила і вдарив її. ОСОБА_6 ударив його увідповідь тоді ОСОБА_10 піднявся і ударив брата, той вийшов у коридор. Коли ОСОБА_17 встав обвинувачений вдарив його в груди. ОСОБА_10 наніс один удар брату в бік, та один удар ОСОБА_7 в груди. Після чого вийшов з кімнтати. Нанесення ударів відбулося швидко, а ні погрозами, а ні сваркою не супроводжувалось.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що на передодні 21 травня 2022 року ОСОБА_11 йому особисто хизувалася зв`язками в правоохоронних органах при цьому показувала на телефоні фото ОСОБА_10 , та пояснювала, що розшукує його щоб з ним розправитись. Про вказані події він повідомив ОСОБА_10 та його співмешканку ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_20 показала суду, що проживає разом з обвинуваченим. 21 травня 2022 року вони зустріли ОСОБА_21 , який повідомив їм, що бачив ОСОБА_11 , яка на телефоні показувала фото ОСОБА_10 та повідомила, що шукає його для розправи при цьому наголошувала на впливових зв`язках у правоохоронних органах. 22 травня 2022 року ОСОБА_10 ввечері кудись ненадовго вийшов, а коли повернувся в нього на обличчі була гематома. Пізніше він розповів їй, що ходив до ОСОБА_22 додому, щоб засвідчити своє виправлення, однак там зазнав нападу, злякався та наніс тілесні ушкодження потерпілим.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджується дослідженими судом письмовими і речовими доказами, зокрема:

-витягами з ЄРДР №0000568 від 22.05.2022 року з якого вбачається, що 22.05.2022 близько 20.40 в квартирі АДРЕСА_3 невстановлений чоловік наніс ножем тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 та ОСОБА_7

-протоколом огляду місця події від 22.05.2022 року з фототаблицею до нього на якому зафіксована обстановка в житловій кімнаті АДРЕСА_3 , яка є місцем події

- протоколом обшуку від 23.05.2022 року за місцем проживання обвинуваченого у квартирі АДРЕСА_5

-протоколом проведення слідчого експеременту від 24.05.2022 року за участю ОСОБА_10 згідно якого обвинувачений відтворив події, які мали місце 22.05.2022 року близько 20.40 години в кімнаті АДРЕСА_3 за участі його та потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_11

-висновком судово-психіатричного експерта №131 від 25.05.2022 згідно якого ОСОБА_10 страждав під час скоєння інкримінованих дій на емоційно-нестійкий розлад особистості, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру обвинувачений не потребує

-протоколом №263 від 23.05.2022 року медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння згідно якого ОСОБА_10 перебуває у стані алкогольного сп`яніння

-довідками «Обухівської БЛІЛ» №447 та №448 від 23.05.2022 про госпіталізацію ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до приймального відділення лікарні, діагнози потерпілих та стан здоров`я

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17.06.2022 згідно опису до якого з Обухівської БЛІЛ на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду вилучено медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_6

- висновком експерта №72 від 23.06.2022 з якого встановлено, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної стінки з пошкодженням брижі тонкої кишки, гемоперитоніуму, гемарогічного шоку 3 ст. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії предмета з колючо-ріжучими властивостями, за ступенем тяжкості комплекс ушкоджень в області живота відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння. До тіла потерпілого було заподіяне одне прикладання сили в верхню центральну частину черевної стінки з направленням травмуючої сили спереду назад.

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17.06.2022 згідно опису до якого з Обухівської БЛІЛ на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду вилучено медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_7

- висновком експерта №77 від 30.06.2022 з якого встановлено, що виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням купола діафрагми зліва, колото-різаною раною лівої долі печінки, лівобічним гемо-пневматораксом, гемоперитоніумом. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії предмета з колючо-ріжучими властивостями, за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння. До тіла потерпілого було заподіяне одне прикладання сили в ліву передньо-бокову поверхню нижньої третини грудної клітини з направленням травмуючої сили зліва направо, спереду назад та дещо згори до низу.

- протколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.07.2022 згідно якого ОСОБА_23 (конс`єрж гуртожитку) впізнала на фото 3 ОСОБА_10 , як особу яка 22.05.2022 близько 20.10-20.20 зайшов у під`їзд будинку АДРЕСА_6 та пішов до квартири АДРЕСА_7

- протоколом проведення слідчого експеременту від 23 травня 2022 за участю ОСОБА_11 з відеозаписом до нього

- протоколом проведення слідчого експеременту від 23 травня 2022 за участю ОСОБА_12 з відеозаписом до нього

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.05.2022 згідноя кого ОСОБА_12 на фото №3 впізнав особу ( ОСОБА_10 ), як чоловіка який наніс удар його брату ОСОБА_6 та знайомому ОСОБА_7 22 травня 2022 близько 20.30 по місцю проживання його брата ОСОБА_12 в квартирі АДРЕСА_3

- протоколом огляду речей від 17.06.2022 року згідно якого у наданій потерпілим ОСОБА_6 футболці з довгим рукавом в яку він був одягнутий 22.05.2022 близько 20.30 передня частина має «С-образний» розріз розміром 3 см.

- протоколом проведення слідчого експеременту від 17 червня 2022 року за участю потерпілого ОСОБА_6 з відеозаписом до нього

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.06.2022 згідно якого ОСОБА_6 на фото №3 впізнав ОСОБА_10 , який наніс йому ножове поранення 22.05.2022 близько 20.30 по місцю його проживання

- протоколом огляду речей від 24.06.2022 року з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 надав для огляду куртку в яку він був одягнутий 22.05.2022 близько 20.30 години в нижній частині біля лівої кишені якої міститься наскрізне пошкодження тканини довжиною близько 1,5 см.

- протоколом проведеня слідчого експеременту від 27.06.2022 за участю потерпілого ОСОБА_7 з відеозаписом до нього

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2022 згідно якого ОСОБА_7 впізнав на фото №3 особу ( ОСОБА_10 ), який наніс йому та ОСОБА_6 ножове поранення 22.05.2022 близько 20.30 в квартирі АДРЕСА_3

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/111-22/18444-БД від 15.07.2022 відповідно до якого встановлено ДНК профіль зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_6

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/111-22/18447-БД від 15.07.2022 відповідно до якого встановлено ДНК профіль зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_7

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/111-22/18451-БД від 28.07.2022

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/111-22/18450-БД від 18.07.2022

-висновком експерта-імунолога №117 від 21.07.2022 року згідно якого на вилучених при обшуку ОСОБА_10 кросівках виявлена кров

- висновком експерта-імунолога №120 від 21.07.2022 року згідно якого на штанах спортивних темно-синього кольору, які були вилучені при обшуку ОСОБА_10 виявлена кров людини

-протоколом проведення слідчого експеременту від 17.08.2022 за участю ОСОБА_10 з відеозаписом до нього

-іншими доказами

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід перекваліфікувати на ч.1 ст.121 КК України, оскільки він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про пред`явлене ОСОБА_10 обвинувачення за ч.2 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України суд враховує наступне.

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що він 22.05.2022 близько 20 години 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу зайшов до кімнати однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , де окрім нього перебував ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що склалися в ході словесної сварки з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , маючи умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_6 , посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_6 та бажаючи їх настання, діючи умисно, підійшов до останнього та знаходячись в положенні стоячи обличчям до потерпілого, який у цей час також стояв, умисно наніс один удар предметом, зовні схожим на ніж, який знаходився у його правій руці, в область черевної порожнини зліва останньому, чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної стінки з пошкодженням брижи тонкої кишки, гемоперитоніуму, геморагічного шоку 3 ступеня.

Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної стінки з пошкодженням брижи тонкої кишки, гемоперитоніуму, геморагічного шоку 3 ступеня утворились від дії предмета з колючо-ріжучими властивостями, за ступенем тяжкості комплекс ушкоджень в області живота відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння. До тіла потерпілого було заподіяне одне прикладання сили в верхню центральну частину черевної стінки з направленням травмуючою сили спереду назад.

ОСОБА_10 , продовжуючи словесний конфлікт у приміщенні кімнати однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , маючи умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_7 , посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, діючи умисно, підійшов до останнього та знаходячись в положенні стоячи обличчям до потерпілого, який в цей час також стояв, умисно наніс один удар предметом, зовні схожим на ніж, який знаходився у його правій руці в область грудної клітини зліва останнього, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням купола діафрагми зліва, колото-різаною раною лівої долі печінки, лівобічним гемо-пневмотораксом, гемоперитоніумом.

Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням купола діафрагми зліва, колото-різаною раною лівої долі печінки, лівобічним гемо-пневмотораксом, гемоперитоніумом утворились від дії предмета з колючо-ріжучими властивостями, за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння. До тіла потерпілого було заподіяне одне прикладання сили в ліву передньо-бокову поверхню нижньої третини грудної клітки з направленням травмуючої сили зліва направо, спереду назад та дещо згори донизу.

Таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується у закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, двох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При оцінці доказів суд також враховує положення ч.3 ст.62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час судового розгляду обвинувачений вину у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілим визнав, однак намір вбити заперечив. Сторона обвинувачення на обґрунтування умислу обвинуваченого на позбавлення життя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначила на характер, кількість та локалізацію нанесених ОСОБА_10 кожному з потерпілих тілесних ушкоджень. Як потерпілий ОСОБА_6 так і потерпілий ОСОБА_7 вказували, що у них з обвинуваченим не було конфлікту, їм не відомо причини нанесення тілесних ушкоджень, обвинувачений до часу нанесення тілесних ушкоджень не показував своїми діями наміру вчинити вбивство, крім того, при нанесенні тілесних ушкоджень, будь-яких погроз чи претензій не висловлював. Самі потерпілі зазначали, що для позбавлення їх життя обвинуваченим перешкод не було. Будь-якими доказами це не спростовано. Відповідно до висновку експерта у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної стінки з пошкодженням брижи тонкої кишки, гемоперитоніуму, геморагічного шоку 3 ступеня, які утворились від дії предмета з колючо-ріжучими властивостями, за ступенем тяжкості комплекс ушкоджень в області живота відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, а у потерпілого ОСОБА_7 - тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням купола діафрагми зліва, колото-різаною раною лівої долі печінки, лівобічним гемо-пневмотораксом, гемоперитоніумом утворились від дії предмета з колючо-ріжучими властивостями, за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

При цьому погроз вбивства ОСОБА_10 потерпілим не висловлював ні у день вчинення злочину ні раніше.

За таких обставин твердження обвинувачення про наявність умислу на протиправне позбавлене життя потерпілих ґрунтується на припущеннях, які не підтвердились доказами під час судового розгляду, не можуть покладатись в основу вироку і є непереконливими.

Інших доказів стороною обвинувачення щодо умислу на вбивство ОСОБА_10 потерпілих суду не надано.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у нанесенні потерпілим тяжких тілесних ушкоджень за встанволених судом обставин визнав, однак вважав, що спричинив їх перевищуючи межі необхідної оборони. Суд з такими доводами погодитись не може виходячи з наступного.

Аналіз свідчень обвинуваченого, потерпілих та свідків в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази кожного з потерпілих щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень саме обвинуваченим за допомогою ножа правдивими, оскільки вони є взаємоузгодженими між собою та не суперечать іншим доказам у справі, в тому числі висновкам експертиз.

При оцінці показів обвинуваченого, потерпілих, свідків суд також враховує характер відносин між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а саме, що вони до моменту нанесення тілесних ушкоджень будь-яких відносин не мали, були лише наглядно знайомими.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, поведінку винного і потерпілих, що передувала події, місце вчинення злочину, суд вважає, що обвинувачений при нанесенні ударів ножем кожному з потерпілих, реалізовував злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, при цьому об`єктивно міг і повинен був передбачити ступінь тяжкості таких ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений допускав спричинення шкоди здоров`ю потерпілих та бажав нанести їм тілесні ушкодження, розраховуючи їх тяжкість, усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, при цьому він усвідомлював значення своїх дій, керував ними, що підтверджується висновками експертизи, тому обвинувачений повинен відповідати за фактично спричинені ним потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Протирічливі посилання сторони захисту на обставини, які характеризують суб`єктивну сторону такого діяння суд вважає непереконливими і необґрунтованими, направленими на мінімалізацію відповідальності за скоєне. Зокрема, частково неправдиві показання обвинуваченого, що ОСОБА_6 безпричинно наніс йому удар перший, коли він зайшов до кімнати гуртожитку, присутні в кімнаті становили для нього загрозу, він реально оборонявся від можливих протиправних дій потерпілих спростовуються показами потерпілих, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які свідчать про непереконливість і неконкретизованість позиції сторони захисту та обвинуваченого. При цьому викладений у обвинувальному акті механізм спричинення тілесних ушкоджень кожному з потерпілих підтверджено належними і допустимими доказами, зокрема висновками судово-медичних експертиз, сукупністю інших доказів. Суд вважає, що обвинувачений саме умисно, діючи із прямим умислом заподіяв кожному з потерпілих по одному ножовому пораненню на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

Позицію обвинуваченого щодо заперечення вчинення кримінального правоплрушення в стані алкогольного сп`яніння, як це встановлено у протоколі №263 медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння від 23 травня 2022 року згідно якого ОСОБА_10 23.05.2022 о 03.20 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння суд розцінює як намагання уникнути суворого покарання за скоєний злочин. Суд враховує, що ОСОБА_10 в медичному закладі відмовився проходити відповідне освідування, тобто обвинувачений вчинив дії щоб проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не було зроблено.

Частково неправдиві покази обвинуваченого, суд розцінює як спосіб захисту та намір пом`якшити кримінальну відповідальність за скоєне.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт спричинення потерпілим виявлених у кожного з них тілесних ушкоджень саме обвинуваченим.

Оскільки умисел обвинуваченого був направлений на заподіяння тілесних ушкоджень без конкретизації ступеню їх тяжкості, відповідальність він повинен нести за фактично спричинені тілесні ушкодження, а саме за заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя потерпілих в момент заподіяння.

Доводи захисту про недопустимість доказів - протоколу огляду від 22 травня 2022 року, протоколів роведення слідчих експерементів за участю свідка ОСОБА_11 від 23.05.2022, за участю свідка ОСОБА_12 від 23 травня 2022 року, за участю потерпілого ОСОБА_6 від 17 червня 2022 року та за участю потерпілого ОСОБА_7 від 27.06.2022 року оскільки вони проведені у відсутність на те відповідної згоди власника жила яким згідно витягу з Державного реєстра речових прав є ОСОБА_24 та за відсутності ухвали слідчого судді лише за письмової згоди ОСОБА_11 є безпідставними, оскільки остання в розуміні ст.233 та 240 КПК України є особою, яка володіє житлом, квартирою АДРЕСА_3 .

Щодо обшуку 23.05.20222 року квартири АДРЕСА_5 в якій проживає ОСОБА_20 , то він узаконений ухвалою слідчого судді від 23 травня 2022 року.

Необгрунтованими є доводи захисту щодо інших, допущених у кримінальному провадженні порушень кримінального процесуального закону, оскільки таких порушень, які могли б вплинути на висновки суду щодо винуватості ОСОБА_10 судом не виявлено.

Доводи обвинувачення про наявність у діях обвинуваченого ознак складу іншого, більш тяжкого злочину - закінченого замаху на вбивство є припущеннями, сумнівними, тому не можуть покладатись в основу вироку з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 370 КПК України вимагає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Беручи до уваги наведені вище процесуальні норми, суд вважає, що оцінка доказів у даному кримінальному провадженні та відповідні висновки мають ґрунтуватись на стандарті доказування «поза розумним сумнівом».

При оцінці доказів суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», визначений п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України».

Разом з тим суд зауважує, що конкретних правил формулювання таких висновків та неспростовних презумпцій факту ані в прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, ані в чинному законодавстві України не встановлено, однак критерій доказування поза розумним сумнівом втілений у загальному правилі оцінки доказів, яке сформульоване у статті 94 КПК України.

Оцінивши доводи сторін кримінального провадження та надані ними докази, суд вважає, що з суб`єктивної сторони умисел на завдання кожному з потерпілих ножових поранень з огляду на обстановку виник у обвинуваченого раптово, однак без умислу здійснити вбивство. Завдаючи удар потерпілому ОСОБА_6 , а після потерпілому ОСОБА_7 , обвинувачений як доросла дієздатна людина, не міг не усвідомлювати суспільно небезпечний характер своїх дій і не передбачати, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілих. Доводи сторони обвинувачення на наявність мотиву на вбивство не знайшли підтвердження під час судового розгляду.

Враховуючи викладене, окремі твердження досудового розслідування у обвинувальному акті щодо закінченого замаху на вбивство обвинуваченим не узгоджуються із фактичними обставинами кримінального провадження, не відповідають стандарту доказування «поза розумним сумнівом», а обвинувачення в цій частині ґрунтується на припущеннях та є сумнівним.

Поряд із тим, критерію «поза розумним сумнівом» не відповідають доводи сторони захисту, які є непереконливими та не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду щодо перевищення обвинуваченим меж необхідної оборони.

Із врахуванням наведених вище мотивів, дотримуючись принципів верховенства права, законності, змагальності сторін, диспозитивності кримінального судочинства, суд тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченого, тому відкидає докази обвинувачення в частині наявності кваліфікуючих ознак закінченого замаху на вбивство.

За таких обставин, суд вважає кваліфікацію вчиненого ОСОБА_10 діяння за ч.2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115 КК України неправильною, оскільки вона не враховує всю сукупність фактичних обставин, що мають значення для кваліфікації.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд вважає, що дії ОСОБА_10 слід вірно кваліфікувати саме за ч.1 ст. 121 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились в умисному нанесенні потерпілим тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

При призначені покарання обвинуваченому суд дотримується принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінальних правопорушень, їх наслідки, ступінь тяжкості кожного з них, дані про осібу винного та потерпілих, обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Обставин, що пом'якшують покарання ОСОБА_10 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_10 є вчинення кримінлаьного правопорушення з використанням умов воєнного стану та в стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючи покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, який систематично притягується до кримінальної відповідальності, має неповноілтню дитину, офіційно не працевлаштований, характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, його ставлення до вчиненного.

Враховуючи наведене та рівень небезпеки ОСОБА_10 для суспільства, суд прийшов до висновку, що його виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі і підстав для застосування щодо нього положень ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, чи положень ст.69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом суд не вбачає.

Зважаючи на вид покарання, яке призначається судом та з огляду на вимоги ст. 377 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_10 слід залишити без змін. Виняткових обставин для звільнення його з-під варти до набрання вироком законної сили судом не вбачається.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді шести років позбавлення волі.

Час відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 22 травня 2022 року зарахувавши в строк відбуття покарання попереднє ув"язнення з розрахунку один день попереднього ув"язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_10 залишити тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати в розмірі 16377 грн. стягнути з ОСОБА_10 на користь держави за проведення експертизи.

Речові докази: DVD-R диски залишити при матеріалах кримінального провадження; чорний рюкзак із чоловічим одягом (джинси, сіра сорочка, синьо-біло-зелені шорти), чорні кросівки, темно-сині спортивні штани, шкіряну сумку із документами ОСОБА_10 (паспорт громадянина України, посвідчення водія, військовий квиток, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 власник ОСОБА_25 ), шість ножів, ключі від автомобіля, сонцезахисні окуляри в білій оправі повернути ОСОБА_10 ; простирадло з плямами бурого кольору, рушник з плямами бурого кольору, зразки букального епітелію, контрольні змиви знищити, медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_6 №002883/2022 та медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_7 №002884/2022 повернути до Обухівської БЛІЛ; футболку ОСОБА_6 , куртку ОСОБА_7 повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2