Справа № 953/1063/23
н/п 1-кс/953/1224/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова, ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні, приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0003545 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, про проведення обшуку, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане клопотання, в якому слідчий просить надати дозвіл на проведення обшуку за адресою м. Харків, вул. Основ`янська, 132 з метою виявлення та фіксації обставин кримінального правопорушення.

З клопотання вбачається, СВ УСБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003545 від 09.12.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені громадяни України з числа працівників підприємств оборонно-промислового комплексу чи співвиконавців державного оборонного замовлення вчиняють дії, спрямовані на завдання шкоди обороноздатності України шляхом збору та подальшої передачі відповідної інформації іноземним державам.

Встановлено, що ОСОБА_5 , який до серпня 2022 року займав посаду старшого викладача кафедри Національного аерокосмічного університету імені М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» (далі - НАУ «ХАІ»), реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та свідомо, використав особисті зв`язки серед діючих працівників навчального закладу, а саме громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для отримання інформації щодо досліджень іонно-плазмових двигунів: документальних матеріалів, робочих записів та матеріальних носіїв інформації.

Так, ОСОБА_6 , який займає посаду аспіранта «ХАІ» та за сумісництвом працює на ПрАТ «ФЕД» (співвиконавець Державного оборонного замовлення), реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та свідомо, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , незаконно заволодів жорсткими дисками, системними блоками, документальними матеріалами та комплектуючими іонно-плазмових двигунів, що знаходились на території з інформацією щодо досліджень та розробки іонно-плазмових двигунів, виробництво яких здійснює АТ «ФЕД», для подальшої передачі іноземній державі даних щодо новітніх розробок в аерокосмічній галузі України.

Згідно до ч.4 ст.234 клопотання про обшук розглядається у суді в день його надходження.

В судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав в повному обсязі. Навів обставини викладені в клопотанні та просив клопотання задовольнити.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, перевіривши наявність правових підстав для проведення обшуку іншого володіння особи, слідчий суддя доходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якої метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно положень ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Метою проведення обшуку в даному випадку є виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.

Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає виключний перелік процесуальних джерел доказів, а тому здобуті іншим шляхом фактичні дані не зможуть бути використані як допустимі докази.

Метою проведення обшуку в даному випадку є виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.

Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає виключний перелік процесуальних джерел доказів, а тому здобуті іншим шляхом фактичні дані не зможуть бути використані як допустимі докази.

Статтею 30 Конституції України гарантується кожному недоторканість житла чи іншого володіння особи. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Отже, обмеження права на недоторканість житла чи іншого володіння особи можливе для досягнення легітимної мети і захисту суспільних інтересів, зокрема, у разі наявності достатніх даних про вчинення особою кримінального правопорушення (злочину).

Відповідно до ст. 91 КПК України, сама подія кримінального правопорушення підлягає доказування, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, процесуальними джерелами яких можуть бути показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Одним з таких порядків є саме проведення обшуку, який відповідно до ст. 234 КПК України проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.

Метою проведення обшуку в даному випадку є виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме відшукання та вилучення речей та документів, які можуть свідчити про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає виключний перелік процесуальних джерел доказів, а тому здобуті іншим шляхом фактичні дані не зможуть бути використані як допустимі докази.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені громадяни України з числа працівників підприємств оборонно-промислового комплексу чи співвиконавців державного оборонного замовлення вчиняють дії, спрямовані на завдання шкоди обороноздатності України шляхом збору та подальшої передачі відповідної інформації іноземним державам.

СВ УСБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003545 від 09.12.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у громадян України ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше грудня 2022 року виник злочинний умисел, направлений на завдання шкоди обороноздатності України шляхом збору та подальшої передачі відповідної інформації іноземним державам.

З огляду на матеріали кримінального провадження в сторони обвинувачення наявні достатні підстави вважати, що за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою:

АДРЕСА_1 , можуть зберігатися технічні засоби, документи, речі, чорнові записи, електронні носії інформації, комп`ютерна техніка (комп`ютери, ноутбуки планшети, жорсткі диски, системні блоки тощо), засоби зв`язку, sim-картки, магнітні носії інформації, та інші предмети, які свідчать про причетність останнього, а також інших осіб до вчинення розслідуваного злочину за вищевказаних обставин.

На підставі вищевикладеного, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, відшукання та вилучення речей предметів і документів із такими відомостями, встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та мають значення для досудового слідства і можуть бути доказами під час судового розгляду у кримінальному провадженні, необхідно провести обшук домоволодіння та надвірних прибудинкових споруд, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та згідно інформаційної довідки №320537783 від 18.01.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на праві спільної сумісної власності належить у частці 12/100 - ОСОБА_7 , у частці 42/100 - ОСОБА_8 , у частці 20/100 - ОСОБА_9 , 26/100 - ОСОБА_10 .

Вищевказані речі неможливо отримати у інший спосіб, ніж відшукання їх в ході проведення обшуку, оскільки вони будуть переховані у інше місце, або знищені.

Разом із тим, не підлягає задоволенню клопотання в частині надання слідчому права відшукати і вилучити в ході обшуку «інші речі пов`язані з вказаною протиправною діяльністю».

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало змогу органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічна позиція ЄСПЛ наведена в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, які підлягали вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Слід також зауважити, що ЄСПЛ раніше вже піддавав критиці розпливчастість та надмірну узагальненість формулювань в постановах про дозвіл на обшук, надаючи органу влади, який проводив обшук, нічим не обґрунтовану свободу розсуду при встановленні необхідного обсягу обшуку (рішення у справі «Смірнов проти Росії» (Smirnov v. Russia), заява № 71362/01, п. 47, від 7 червня 2007 року; згадані рішення у справах «Ілія Стефанов проти Болгарії» (Iliya Stefanov v. Bulgaria), п. 41; «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява № 46468/06, п. 216, від 22 грудня 2008 року; та рішення у справі «Колєсніченко проти Росії» (Kolesnichenko v. Russia), заява № 19856/04, п. 33, від 9 квітня 2009 року).

Таким чином, надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення «інших» речей або документів, матеріальних цінностей кримінальним процесуальним законом не передбачено, і є непропорційним, тому в цій частині клопотання слід відмовити.

Згідно ст. 480 КПК України, до суб`єкта та приміщення, де буде проводитись обшук, особливий порядок кримінального провадження не належить.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234-236, 371-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково .

Надати слідчому 2-го слідчого відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області старшому ОСОБА_3 та слідчим слідчої групи які внесені до складу групи у даному кримінальному провадженні дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у домоволодінні та надвірних прибудинкових спорудах за адресою: АДРЕСА_1 , які згідно інформаційної довідки №320537783 від 18.01.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на праві спільної сумісної власності належить у частці 12/100 - ОСОБА_7 , у частці 42/100 - ОСОБА_8 , у частці 20/100 - ОСОБА_9 , 26/100 - ОСОБА_10 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення шляхом відшукання і вилучення речей і документів із відомостями, встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та мають значення для досудового слідства і можуть бути доказами під час судового розгляду, а саме: технічних засобів, документів, речей, чорнових записів, електронних носіїв інформації, комп`ютерної техніки (комп`ютерів, ноутбуків, планшетів, жорстких дисків, системних блоків тощо), засобів зв`язку, sim-карт, магнітних носіїв інформації, та інших предметів, які свідчать про причетність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також інших осіб до вчинення розслідуваного злочину за вищевказаних обставин.

В частині виявлення та вилучення «інших» предметів - відмовити.

Строк дії ухвали складає один місяць, тобто ухвала діє до 10 березня 2023 року включно.

З цієї ухвали виготовлено лише дві копії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1