Справа № 347/1937/22
Провадження № 1-кс/347/515/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2022 року м.Косів

Слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000219 від 10.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 307 КК України, -
в с т а н о в и л а :
Стислий виклад доводів клопотання.
Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим відділенням Косівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000219 від 10.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України.
Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, вирішив зайнятися незаконним збутом психотропних речовин на території Косівського району, після чого в порушення ст. ст. 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбачених даним законом дозволів, цілей та порядку, придбав та зберігав психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, яку включено до списку № 2 таблиці II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, з метою подальшого збуту іншим особам.
Надалі, 24.10.2022 ОСОБА_5 , перебуваючи на мосту через річку Черемош, зі сторони населеного пункту селище Кути Косівського району, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на збут психотропних речовин, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, заховав у металевій конструкції мосту, до якої наявний вільний доступ, з метою збуту іншій особі, таким чином створивши «закладку», фольговий згорток з психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетаміном.
У подальшому, близько 14.20 год. 24.10.2022 ОСОБА_5 , перебуваючи на мосту через річку Черемош, зі сторони населеного пункту селище Кути Косівського району, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на збут психотропних речовин, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, при зустрічі з ОСОБА_7 збув останньому за 1000 (тисячу) гривень фольговий згорток, в якому знаходилася психотропна речовина, обіг якої обмежено, - амфетамін, яку включено до списку № 2 таблиці II Переліку, в кількості 0,0825 грама, шляхом вказання на місце знаходження «закладки», яку ОСОБА_7 взяв з металевої конструкції мосту.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а такого незаконному збуті психотропних речовин, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Окрім цього, близько 16:00 год. 28.10.2022 ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на збут психотропних речовин, перебуваючи на лівому березі річки Черемош в селищі Кути Косівського району, зустрівся із ОСОБА_7 , після чого діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, зберігав при собі з метою збуту та повторно збув за у формі продаж' за 1000 (тисячу) гривень ОСОБА_7 фольговий згорток, в якому знаходилася психотропна речовина, обіг якої обмежено, - амфетамін, яку включено до списку № 2 таблиці II Переліку, в кількості 0,2523 грама.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а такого незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
28.10.2022 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
29.10.2022 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2, ст. 307 КК України.
За наведених обставин слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. В обґрунтування вимог клопотання ствердив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч1, ч.2. ст. 307 КК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні взаємопов`язаними між собою доказами у сукупності, а саме: протоколами допиту свідка, протоколом освідування особи, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи викладене, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, який є непрацевлаштованим, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, відсутність утриманців, та наявність на розгляді у Вижницькому районному суді Чернівецької області ще одного кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України, слідчий вважав, що стосовно ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід саме у виді тримання під вартою, оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і його належної поведінки.
Позиція учасників судового провадження в засіданні суду.
Слідчий в судовому засіданні вказане клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, посилаючись на те, що враховуючи обґрунтованість підозри у даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки в обґрунтування підозри ОСОБА_5 також покладаються показання свідка, який придбав у підозрюваного поліетиленовий пакет із фольговим згортком, в якому містилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка за висновком експерта є психотропною речовиною амфетамін, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, так як щодо ОСОБА_5 на розгляді у Вижницькому районному суді Чернівецької області перебуває кримінальне провадження за ч.1 ст.307, ч.1 ст. 309 КК України.

Прокурор ствердив, що наявність вказаних ризиків свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор також висловив заперечення щодо застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, з тих підстав, що стосовно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави 74 430 грн. При цьому, ОСОБА_5 звільнений під заставу, у зв`язку із внесенням щодо нього визначеного розміру застави. На переконання прокурора, такий альтернативний запобіжний захід не є достатнім стримуючим фактором, оскільки ОСОБА_5 повторно обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів. А тому прокурор, просив застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив не застосовувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Щодо розміру застави то зазначив, що дійсно його родичами, було внесено заставу у розмірі 74 430 грн. в рамках кримінального провадження, яке перебуває у Вижницькому районному суді Чернівецької області.

Захисник ОСОБА_6 просив застосувати біль м`який запобіжний захід щодо підозрюваного у вигляді цілодобового домашнього арешту, або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, в мінімальному розмірі. Оскільки підозрюваний на даний час ніде не працює, а відтак не зможе сплатити непомірний розмір застави.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Норми права, які застосував суд.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
В свою чергу, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу, що передбачено ч.1 ст.183 КПК України.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ці обставини, за приписами ст. 178 КПК України, визначаються через оцінку: 1) вагомості доказів для підозри; 2) тяжкості можливого покарання; 3) віку та стану здоров`я; 4) міцності соціальних зв`язків (місце проживання, наявність родини, утриманців тощо); 5) наявності місця роботи або навчання; 6) репутації; 7) майнового стану; 8) наявності судимостей; 9) дотримання умов запобіжного заходу; 10) наявності повідомлення про підозру у вчиненні іншого правопорушення; 11) розміру майнової шкоди чи доходу, вагомості доказів цього.
У практиці ЄСПЛ (п. 175 рішення у справі "Нечипорук і Йонкало проти України") термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Щодо обґрунтованості підозри, суд зауважує, що в матеріалах провадження є докази, а саме: копія витягу з ЄРДР щодо проведення досудового розслідування за попередньою правовою кваліфікацією ч.1, ч.2 ст.307 КК України, копією рапорту оперуповноваженого про реалізацію психотропних речовин на території Косівського району Івано-Франківської області від 10.10.2022 року, копією протоколу допита свідка від 28.10.2022 року, копіями протоколів добровільної видачі від 24.10.2022 року та 28.10.2022 року, висновками експертів від 27.10.2022 року та 29.10.2022 року, копією протоколу про освідування особи від 28.10.2022 року, копією протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, копією повідомлення про оголошення підозри ОСОБА_5 , копією протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 . Вказані документи, на переконання слідчого судді, можуть свідчити про причетність ОСОБА_5 до попередньо інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Ці докази на переконання суду пов`язують підозрюваного з подією кримінального правопорушення «поза розумним сумнівом».
Щодо ризиків, то ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 307 КК України. Відповідно до ст. 12 КК, вказані кримінальні правопорушення є тяжкими злочинами за вчинення яких передбачені покарання у виді позбавлення волі.

Це може сприяти виникненню намірів уникнути відповідальності способами, які визначені у п. 1 - 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому свідчить про існування ризиків, реальність яких залежить від обставин, пов`язаних із особою підозрюваного, оскільки сама по собі тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для тримання його під вартою.

Так, ОСОБА_5 ніде не працює, не має постійного джерела доходів, одружений, утриманців немає, щодо ОСОБА_5 вже є розпочате кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 у Вижницькому районному суді Чернівецької області, та застосовано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави

Відсутність зобов`язань перед третіми особами, загроза кримінальної відповідальності і невідворотність покарання за злочин, життєві потреби та відсутність роботи є чинниками, які можуть сприяти намірам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка у вказаному кримінальному провадженні, оскільки в обґрунтування підозри ОСОБА_5 серед іншого, також покладаються показання свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Щодо клопотання обвинуваченого та його захисника про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то таке задоволенню не підлягає, оскільки стороною захисту не доведено наявність підстав, які б обґрунтовували застосування такого виду запобіжного заходу. Не доведено, що такий вид запобіжного заходу зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Посилання захисника на те, що в іншому суді зі слів підозрюваного не встановлено підстав вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України є неспроможними, та нічим не доведеними. Будь якого виправдального вироку щодо ОСОБА_5 за ч.2 ст. 307 КК України, на час розгляду даного клопотання не існує. А тому покликання захисника на недоведеність вчинення ОСОБА_5 злочину, що перебуває в провадженні Вижницького районного суду Чернівецької області, є голослівними. Також стороною захисту не додано жодних документів, які б підтверджували неможливість застосування щодо ОСОБА_5 тримання під вартою за станом здоров`я.

Крім того, на переконання слідчого судді, факт наявності кримінального провадження щодо ОСОБА_5 в іншому суді, свідчать про стійку направленість підозрюваного ОСОБА_5 на вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а відтак і про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Щодо підстав для визначення судом альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Виходячи зі змісту ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Частиною 5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Так, суд враховує той факт, що стосовно ОСОБА_5 було застосовано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 74 430 грн, на підставі ухвали слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області. Однак такий розмір застави не був достатньо стримуючим фактором. Проте вирішуючи в даному випадку заявлене клопотання, слідчий суддя звертає увагу, що у своїй практиці ЄСПЛ зазначив, що автоматична відмова у заставі в силу закону, без будь-якого судового контролю, несумісна з гарантіями статті 5 § 3 Конвенції (рішення у справі "Пірузян проти Вірменії", § 105; "S.B.C. проти Сполученого Королівства", § § 23-24). Прецедентне право Конвенції сформулювало чотири базових причини для відмови у звільненні під заставу: а) ризик того, що підсудний не з`явиться в судове засідання; б) ризик того, що підсудний вживатиме заходів для запобігання відправленню правосуддя; в) скоїть інші правопорушення; г) стане причиною порушення громадського порядку (рішення у справах "Тирон проти Румунії", § 37; "Смирнова проти Росії", § 59; "Пірузян проти Вірменії", § 94).
Оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить до висновку, що у даному випадку безальтернативне тримання під вартою підозрюваного не відповідає засадам розумності і пропорційності застосування запобіжного заходу, а також не забезпечує справедливої рівноваги між публічним інтересом демократичного суспільства та необхідністю поважати право на свободу.
Таким чином, у даному випадку об`єктивним є потреба у визначенні підозрюваному застави, як альтернативного заходу попередньому ув`язненню. Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір покликаний, у першу чергу, - забезпечити явку підозрюваного до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, його майновий стан, особливості життєдіяльності, а також обставини кримінального правопорушення і ступінь тяжкості, враховуючи розмір застави, який був визначений Вижницьким районним судом Чернівецької області, та не був достатньо стримуючим фактором, слідчий суддя доходить висновку, що в даному випадку об`єктивним є визначення застави у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 148 860 грн.
При цьому, з метою досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, у разі внесення застави необхідним є покладання на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Таким чином строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту фактичного затримання підозрюваного, а саме з 16:17 год. 28 жовтня 2022 року.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193-198, 309, 372 КПК України,

п о с т а н о в и л а :
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1, ч.2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів, до 26 грудня 2022 року включно,

Строк дії запобіжного заходу обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме з 28 жовтня 2022 року з 16:45 год.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у межах 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148 860 грн. (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят ) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Косівського районного суду Івано-Франківської області (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26289647, банк отримувача: ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA0002265) у будь-який момент протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, а також покласти на нього наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з свідками в даному кримінальному провадженні.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора, слідчого, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1