ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2825/22 Справа № 423/752/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 16 лютого 2021 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 червня 2021 року, ухвалений щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сєвєродонецьк Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 червня 2021 року затверджено угоду про визнання винуватості від 17.03.2021, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки, визначені ст. 76 КК України. Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів.
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за таких обставин.
Так, 10 лютого 2021 року, приблизно, о 12:00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись у лісосмузі, розташованій в районі р.Сіверський Донець смт. Нижнє Сєвєродонецького району Луганської області, побачив металевий предмет округлої форми, що зовні нагадує корпус гранати, та, маючи намір на незаконне придбання, зберігання та носіння вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, узяв вказаний предмет, незаконно придбавши таким чином вибухову речовину. Після цього ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на незаконне носіння та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, придбану ним вибухову речовину поклав до кишені своєї куртки та, незаконно зберігаючи при собі, приніс до себе додому за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжував незаконно зберігати до 16 лютого 2021 року.
16 лютого 2021 року, приблизно, о 12.00 годині, ОСОБА_6 узяв незаконно придбану ним вибухову речовину та, продовжуючи незаконно зберігати при собі, пішов до м. Гірське Сєвєродонецького району Луганської області, де в районі перехрестя автошляхів м. Гірське - м. Лисичанськ - смт Тошківка Сєвєродонецького району Луганської області був зупинений працівниками поліції для перевірки документів відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію». Під час перевірки у ОСОБА_6 було виявлено предмет, зовні схожий на корпус гранати РГД-5, який того ж дня у період часу з 12.50 години по 13.20 години під час огляду місця події було вилучено. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/113-21/2057-ВТХ від 24.02.2021 вилучений предмет є конструктивно-оформленим зарядом вибухової речовини (тротил) - корпусом ручної осколкової гранати РГД - 5, яка у наданому на дослідження вигляді до категорії бойових припасів, або вибухових пристроїв не відноситься; вибухова речовина, яка знаходилась у наданому на дослідження корпусі ручної осколкової гранати РГД - 5, придатна до вибуху.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок змінити, звільнивши ОСОБА_6 від оплати процесуальних витрат за проведення експертизи. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на незаконність вироку в цій частині. Так, захисник вказує, що суд не надав належної оцінки тому, що обвинувачений ніде не працює, іншого джерела доходів не має, тобто перебуває у скрутному матеріальному становищі, й безпідставно залишив клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від стягнення процесуальних витрат без задоволення, тому вирок підлягає зміні в цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка заперечувала проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
При цьому, частиною 4 ст. 474 КПК України передбачено, що перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
На переконання апеляційного суду, вказаних вимог закону судом дотримано в повній мірі.
З матеріалів кримінального провадження видно, що 22.03.2021 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000020 від 16.02.2021, щодо ОСОБА_6 , разом з угодою про визнання винуватості від 17.03.2021, укладеною між прокурором Попаснянського відділу Лисичанської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
Відповідно до укладеної угоди про визнання винуватості, було узгоджено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнення від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовм строком від 1 до 3 років, та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Разом з цим, вказаною угодою було узгоджено, що при ухваленні вироку на підстаів угоди судом, у відповідності до вимог ст.ст. 374, 475 КПК України, буде прийнято рішення щодо речових доказів та відшкодування процесуальних витрат у провадженні.
Угоду було складено в присутності захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 , що підтверджується його підписом, та підписами прокурора й обвинуваченого.
Оскаржуваним вироком було затверджено угоду про визнання винуватості, ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 1 ст. 263 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання.
При цьому, з журналу та технічного запису судового засідання від 11.06.2021 видно, що перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, в присутності захисника ОСОБА_5 , судом було виконано вимоги ч. 4 ст. 474 КПК України та роз`яснено ОСОБА_6 його права і наслідки укладення угоди, а обвинувачений та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості і просили її затвердити.
Що стосується посилання захисника на необгрунтовану відмову суду в задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого від сплати процесуальних витрат на проведення експертизи, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.
Апеляційний суд погоджується з рішенням суду, в частині стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат за проведення експертизи, оскільки ані обвинуваченим, ані його захисником не надано жодних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища ОСОБА_6 , які б унеможливлює сплату ним процесуальних витрат. Не надано таких доказів і апеляційному суду.
Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у цьому провадженні, колегією суддів не встановлено, а тому підстав, для зміни вироку, з мотивів викладених в апеляційній скарзі, немає.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок щодо ОСОБА_6 є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги захисника немає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 червня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13