Справа № 344/2537/17
Провадження № 1-кп/344/45/23
У Х В А Л А

04 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , розглядаючи матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_16 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2, ст.358 ч.1, ст.263 ч.1, ст.307 ч.3 КК України, ОСОБА_17 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.263 ч.1, ст.307 ч.3, ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2 КК України, ОСОБА_11 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2, ст.309 ч.2, ст.307 ч.3 КК України, ОСОБА_14 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.263 ч.1, ст.296 ч.4, ст.307 ч.3, ст.309 ч.2, ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2, ст.185 ч.2 КК України, ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.307 ч.3, ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2 КК України, ОСОБА_13 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.263 ч.1, ст.307 ч.3, ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2 КК України, ОСОБА_15 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.309 ч.2, ст.307 ч.3, ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Прокурор подав письмові клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 60 днів без визначення розміру застави; обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Клопотання щодо обвинувачених обґрунтовує ризиками, що визначені ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися та не відпали, зокрема щодо можливості переховування обвинувачених від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитані в судовому засіданні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_7 щодо клопотання прокурора щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , не заперечує.

Захисник ОСОБА_9 заперечує щодо клопотання прокурора про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_15 просить відмовити в його задоволенні.

Захисник ОСОБА_8 заперечує щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_14 , вважає, що наведені прокурором ризики на даний час відпали, обвинувачені завжди з`являються в судові засідання, що свідчить про виконання ними покладених на них обов`язків.

Захисник ОСОБА_10 не заперечує щодо клопотань прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Обвинувачені підтримують думку захисників.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, наявні в розпорядженні суду з цього приводу, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Беручи до уваги те, що судове провадження ще не розглянуто, ризики викладені у попередніх ухвалах суду про обрання та продовження запобіжних заходів, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, суд вважає за необхідне продовжити по відношенню до обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_11 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки інший запобіжний захід, зокрема більш м`який, в тому числі домашній арешт, особисте зобов`язання чи особиста порука, не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України

Обставини, що слугували підставою застосування щодо ОСОБА_15 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися, інших обставин, котрі давали б підстави до зміни чи скасування запобіжного заходу, судом не встановлено.

Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , суд вважає наступне.

Згідно ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Зокрема, при продовженні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд оцінює підстави для застосування такого запобіжного заходу в кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, наявні ризики, які передбачені ст.177 КПК України, зокрема щодо можливості переховування обвинувачених від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків в цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитані в судовому засіданні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, а тому з метою запобігання наведених прокурором ризиків, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло в нічний період доби з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, ст.ст.181-183, 194, ст.331, ст.369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження терміну тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_11 задовольнити.

Продовжити термін тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_11 до 02 червня 2023 року включно.

Клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 задовольнити.

Продовжити щодо обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. до 02 червня 2023 року включно з покладенням обов`язків встановлених ухвалами Івано-Франківського міського суду від 28.09.2021 року та від 12.05.2022 року.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)», начальнику Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області та вручити обвинуваченим і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала в частині продовження терміну тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуюча-суддя: ОСОБА_18

Судді:

ОСОБА_19