Справа № 362/1268/23
Провадження № 1-кп/362/446/23
ВИРОК

Іменем України

10.03.2023 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000082 від 28.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Василькові Київської області, громадянин України, освіта середня, одружений, працює слюсарем в КП «Васильківтепломережа», зареєстрований та житель АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

встановив:

28.01.2023 старший інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_5 ( далі поліцейський ОСОБА_5 ) та інспектор сектору реагування патрульної поліції патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 (далі поліцейський ОСОБА_6 ) відповідно до дислокації сил та засобів відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області заступили на добове чергування з використанням службового автомобіля марки «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та приступили до здійснення функціональних обов`язків працівників сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області затверджених 27.01.2023. Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є службовими особами у силу ч. 3 ст. 18 КК України та примітки 1 до ст. 364 КК України.

28.01.2023 приблизно о 19:20 год. поліцейський ОСОБА_5 та поліцейський ОСОБА_6 під час здійснення службового патрулювання на службовому автомобілі марки «Skoda», спеціальний номерний знак « НОМЕР_1 », перебуваючи на території зони обслуговування: м. Васильків Обухівського району Київської області, вул. Шевченка, у складі автопатруля «Барс 140» патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, зупинили автомобіль марки Toyota Corola, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який порушив правила дорожнього руху.

Під час зупинки цього транспортного засобу поліцейський ОСОБА_6 повідомив водія ОСОБА_4 про причину зупинки та висунув вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом і реєстраційні документи на автомобіль. Тоді ж повідомив про застосування технічних засобів фіксації згідно зі ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». У ході здійснення цієї перевірки поліцейський ОСОБА_6 встановив факт керування обвинуваченим транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Надалі ОСОБА_4 близько 20:05 год. з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на пропозицію надати службовій особі неправомірну вигоду за невчинення службовою особою дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме нескладання відносно нього адміністративного протоколу, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, достовірно знаючи, що поліцейський ОСОБА_6 є службовою особою органів Національної поліції України, оскільки перебуває в однострої, представився та мав при собі нагрудний жетон, у посадові обов`язки якого входить робота пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно з метою уникнення адміністративної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службової особи, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за висловлену пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, перебуваючи поблизу службового автомобіля «Skoda», спеціальний номерний знак на синьому фоні « НОМЕР_1 » поруч з узбіччям на перехресті вул. Шевченка та вул. Приображенська в м. Василькові Обухівського району Київської області, у ході розмови висловив словесну пропозицію надати поліцейському ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 1500 гривень за нескладання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після цього злочинні дії ОСОБА_4 були припинені поліцейським ОСОБА_6 , яким повідомлено про вказаний факт на спеціальну лінію «102».

ОСОБА_4 при його допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Він повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті. Пояснив, що тоді дійсно керував транспортним засобом, повертаючись із риболовлі, де вживав алкоголь. Його зупинили працівники поліції, виявили ознаки сп`яніння. Намагався уникнути відповідальності, а тому запропонував поліцейському неправомірну вигоду. Щиро розкаявся у скоєному, пообіцяв не вчиняти схожого у майбутньому, просив суд суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, офіційно працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та/або у лікаря психіатра не перебуває, виключно з позитивними характеристиками за місцем проживання, у силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, щирого каяття обвинуваченого у вчиненому, особи винного, позиції прокурора, яка висловлена у судових дебатах щодо можливості призначення покарання у виді штрафу, враховуючи працевлаштованість ОСОБА_4 , загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на фактичні обставини скоєного правопорушення, суд вважає за можливе призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався,

Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1