Справа №519/1171/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2022 року м. Южне

Слідчий суддя Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Южне клопотання слідчого СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.4 ст.189 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Одеса, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України

Встановив:
Слідчий звернувся до суду з вищевказаним клопотанням.

Судом встановлено, що СВ відділення поліції №4 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000719, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.10.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.4 ст. 186 КК України.

Згідно матеріалів клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилини 24.02.2022 року строком на 30 діб.
На підставі Указу Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилини 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
На підставі Указу Президента України від 14.03.2022 № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилини 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
На підставі Указу Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження воєнного стану» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилини 25 травня 2022 року строком до 25.08.2022.
На підставі Указу Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Вказані Укази Президента затверджені законами України, які набрали законної сили. ОСОБА_4 , постійно мешкаючи на території України, достовірно знав про введення в дію воєнного стану.

ОСОБА_4 мешкав у м. Южне, не мав законного джерела доходів, мав схильність до порушення закону і потребував засобів до існування.

Приблизно у вересні 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 вирішив одержувати незаконний прибуток, вимагаючи грошові кошти у свого знайомого ОСОБА_7 .

Приблизно 01.10.2022, більш точна дата та час не встановлені, ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_7 у АДРЕСА_2 та, погрожуючи останньому застосуванням насильства, висловив йому вимогу щомісяця передавати йому ( ОСОБА_8 ) грошові кошти в сумі 2000 гривень.

Близько 14.00 год. 03.11.2022 ОСОБА_4 йшов по вул. Хіміків у м. Южне в районі автостанції, коли зустрів ОСОБА_7 .

Реалізуючи злочинний умисел з метою незаконного збагачення ОСОБА_4 висловив ОСОБА_7 погрозу застосування фізичного насильства, побиття та вимогу щомісячно передавати йому 2000 гривень.

Крім того, близько 14.00 год. 03.11.2022 ОСОБА_4 йшов по вул. Хіміків у м. Южне в районі автостанції, коли зустрів свого знайомого ОСОБА_7 .
При цьому ОСОБА_4 , не маючи законного джерела доходів, маючи схильність до порушення закону і потребуючи засобів до існування, вирішив повторно, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_7 відкрито викрасти його грошові кошти та матеріальні цінності.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи повторно, ОСОБА_4 висловив ОСОБА_7 вимогу передати йому наявні у останнього грошові кошти. При цьому ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1400 гривень. Безпосередньо після цього ОСОБА_4 застосував до ОСОБА_7 насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я, а саме вдарив останнього кулаком в область лівої частини обличчя. Застосувавши насильство, ОСОБА_4 , діючи повторно, наказав ОСОБА_7 віддати йому свій наручний годинник. ОСОБА_7 підкорився вимозі і віддав ОСОБА_4 свій наручний годинник вартістю 8000 гривень.

Після цього ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, відкрито викравши грошові кошти в сумі 1400 гривень та наручний годинник вартістю 8000 гривень, які перебували у власності ОСОБА_7 , спричинивши останньому матеріальний збиток на загальну суму 9400 гривень.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просили його задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, ретельно вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 згідно протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення був затриманий 03.11.2022 о 14.20 год., органом досудового розслідування 04.11.2022 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.4 ст.189 КК України та йому 04.11.2022 о 10.50 год. надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У судовому засіданні встановлено, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.4 ст.189 КК України обґрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.10.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 14.10.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 03.11.2022; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 03.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.11.2022; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 03.11.2022; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.4 ст.189 КК України є обґрунтованою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з клопотання та встановлено в судовому засіданні, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 .

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить вагомість доказів про вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, зокрема характеристика, спосіб життя, моральні якості, відсутність стійких соціальних зв`язків, утриманців (дружина та діти проживають за кордоном, а сам підозрюваний проживає з батьками та цивільною дружиною); вік та стан здоров`я, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику незаконно впливати на свідків, оскільки беручи до уваги характер, обставини та суспільну небезпеку злочину, є обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може вжити заходи щодо незаконного впливу, як безпосередньо так і опосередковано на свідків, потерпілих, інших осіб які встановлюються, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити вже допитаних свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню

Також, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику можливості підозрюваним перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час триває проведення слідчих (розшукових) дій, досудове розслідування не завершено, а отже, підозрюваний ОСОБА_4 може штучно затягувати проведення досудового розслідування та/або судового розгляду, розголошувати відомості результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваного тощо.

Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному та ймовірну можливість продовження ним протиправної поведінки у подальшому.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України в зв`язку з вчиненням злочину із застосуванням насильства.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.4 ст.189 КК України, підлягає задоволенню, в зв`язку з чим до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під варту, без визначення розміру застави.

При цьому, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

Постановив:
Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення розміру застави, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 14 год. 20 хв. 03 листопада 2022 року.

Строк дії ухвали до 14 год. 20 хв. 02 січня 2023 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 під варту у залі суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ

Копію ухвали отримав: год. хв. _____________2022 року

Підозрюваний: __________________ ОСОБА_4