УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участі прокурора ОСОБА_3 розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000015, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,
ВСТАНОВИВ:
07 листопада 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000015, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, у якому прокурор просив постановити ухвалу про накладення арешту на майно, а саме на: корпоративні права ПАТ «Вінницький олійножировий комбінат» (код ЄДР 00373758), а саме на 100 % статутного фонду, що становить 78 098 500 грн, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Російської Федерації, який є кінцевим бенефіціарним власником, шляхом заборони учасникам ПАТ «Вінницький олійножировий комбінат» (код ЄДР 00373758)., іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, у володінні, користуванні яких перебувають зазначені корпоративні права, відчужувати корпоративні права ПАТ «Вінницький олійножировий комбінат» (код ЄДР 00373758). Також прокурор просив заборонити будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам, що наділені таким правом вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на корпоративні права ПАТ «Вінницький олійножировий комбінат» (код ЄДР 00373758)., у тому числі вносити зміни, пов`язані зі зміною засновників (учасників, кінцевих, бенефіціарів), зміною директора, місця знаходження юридичної особи, внесення будь-яких змін в статутні документи товариства, а також вчинення реєстраційних дій направлених на відчуження.
Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000015 від 18.08.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Так, прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено,що протягом 2020 року службові особи ПАТ «Вінницький олійножировий комбінат» (код ЄДР 00373758), який зареєстрований за адресою: Вiнницька обл., м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 26, під час здійснення експортних операцій, а саме продажу олії соняшникової та шроту за заниженою вартістю, пов`язаним особам-нерезидентам «Vilavi Union Enterprises Limited» (Кіпр) та «Vilavi Union Enterprises Limited» (Британські Віргінські Острови), в порушення п.п. «а» п.п. 39.2.1.1 ст. 39 ПК України вчинено дії, які спрямовано на умисне ухилення від сплати податку на прибуток 18 660 637 грн, що входить в систему оподаткування, введений у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах.

Також, прокурор вказує, що санкція ч. 3 ст. 212 КК України, як додаткова міра покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачає конфіскацію майна, а тому метою вказаного арешту відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України також є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Крім того, постановою детектива Бюро економічної безпеки України від 14.09.2022 корпоративні права ПАТ «Вінницький олійножировий комбінат» (код 00373758) у вигляді 100% статутного капіталу в розмірі 78 098 500 грн.,, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (громадянину Російської Федерації), який є кінцевим бенефіціарним власником вказаного товариства, визнано речовими доказами.

Прокурор зазначає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане вище майно може бути приховане, відчужене та перетворене особами, причетними до вчинення правопорушення, використовуються для вчиненні кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та набуте кримінально-протиправним шляхом.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.
Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, не було тимчасово вилучено, а розгляд справи без повідомлення власників є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність здійснення розгляду вищевказаного клопотання слідчого без повідомлення власників про час та місце судового засідання.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Разом з цим, оцінивши в сукупності долучені прокурором до клопотання матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування, накладення арешту на зазначене у клопотанні майно не є співрозмірним завданням кримінального провадження, з огляду на те, що прокурором не надано достатніх доказів, на підставі яких можна встановити суму збитків, завдану державному бюджету. При цьому слідчий суддя вважає за необхідне відмітити, що долучений прокурором у якості доказу аналітичний продукт сам по собі, без акту податкової перевірки та виданих на його основі податкових повідомлень-рішень, які набрали законної сили не доводить факт наявності заборгованості перед державним бюджетом.
Так, формальний характер постанови детектива від 14.09.2022 року, копія якої долучена до матеріалів клопотання, яка також не містить посилання на конкретні критерії, визначені статтею 98 КПК України, яким нібито відповідає об`єкт майна яким володіє ПАТ «Вінницький олійножировий комбінат»

Крім цього, матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що з 18.08.2022 року (дата внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого зокрема, ч. 3 ст. 212 КК України) до 07 листопада 2022 року (на момент подачі клопотання до суду про арешт майна) окрім допиту свідка ОСОБА_6 ніяких слідчих (процесуальних) дій органом досудового розслідування, які б дійсно свідчили про факт ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах внаслідок діяльності ПАТ «Вінницький олійножировий комбінат», проведено не було.
За таких обставин, зважаючи на те, що накладення арешту призведе до ускладнення діяльності ПАТ «Вінницький олійножировий комбінат» (код ЄДР 00373758), слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурором не була доведена необхідність накладення арешту на перелічене у клопотанні майно, а тому підстави для задоволення поданого клопотання відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 117, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000015, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України відмовити.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1