Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2023

Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

у присутності секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0001563 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України (23 липня 2018 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання),

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 30 грудня 2009 року Замостянським районним судом м. Вінниця за ч. 2 ст. 121 КК України (22 липня 2016 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання),

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілого - ОСОБА_12 ,

захисників - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_15 ,

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2021 року у вечірній час доби ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в гостях у ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 , де разом з останнім вживали алкогольні напої.

Перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_12 , в ході якого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за вказаною адресою, 29 серпня 2021 року приблизно о 21.30 год. наніс потерпілому ОСОБА_12 один удар рукою в область лівої скроні, після чого ОСОБА_12 пішов до ванної кімнати. Після виходу з ванної кімнати, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжив реалізацію свого умислу, направленого на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , та наніс йому декілька ударів по голові та тулубу, які спричинили запаморочення та як наслідок - падіння ОСОБА_12 на підлогу. ОСОБА_4 продовжив наносити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 .

Після цього ОСОБА_12 вибіг з квартири та піднявся поверхом вище, щоб покликати на допомогу, тим самим припинив протиправні дії ОСОБА_4 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_12 отримав наступні тілесні ушкодження: забійна рана в лобній ділянці ліворуч; садна в лівій тім`яно-скроневій ділянці, в лівій лопатковій ділянці, в лівій лопатковій ділянці, на заднє-зовнішній поверхні правого плечового суглобу, на тильній поверхні лівої кисті в проекції дистального кінця 2 п`ясної кістки; синці на задній поверхні правого плеча в нижній третині, на тильно-зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині.

Відповідно до висновку експерта № 042/1-489-2021 від 31 серпня 2021 року тілесне ушкодження у виді забійної рани в лобній ділянці ліворуч за ступенем тяжкості відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Тілесні ушкодження у виді саден в лівій тім`яно-скроневій ділянці, в лівій лопатковій ділянці, на заднє-зовнішній поверхні правого плечового суглобу, на тильній поверхні лівої кисті в проекції дистального кінця 2 п`ясної кістки; синців на задній поверхні правого плеча в нижній третині, на тильно-зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Виявлені ушкодження не мають ознак небезпеки для життя.

Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок травматичної дії тупих предметів, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати вказаному терміну.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи приблизно о 21 годині 30 хвилин в квартирі АДРЕСА_4 , скориставшись відсутністю господаря квартири (який з неї вибіг), переслідуючи корисливий мотив, вступили між собою в злочинну змову, спрямовану на вчинення таємного викрадення чужого майна ( ОСОБА_4 - повторно), при цьому розподіливши між собою злочинні ролі.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та відповідно до попередніх домовленостей, ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, у вказаному місці та у вказаний час взяв до рук телевізор марки «Samsung», модель UE43NU7120U, вартістю 16 000 гривень 00 копійок, що належить ОСОБА_12 , після чого разом з ОСОБА_4 покинули квартиру та направилися по сходах до виходу з під`їзду.

В цей час ОСОБА_12 , почувши шум та рух в під`їзді, спустився по сходах та побачив в руках ОСОБА_5 свій телевізор, після чого зробив ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зауваження. Усвідомлюючи, що їх дії викрито, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , продовжили реалізацію злочинного умислу, направленого на викрадення чужого майна з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що таємне викрадення чужого майна переросло у відкрите.

При цьому, при наближенні ОСОБА_12 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з метою подолання можливого опору ОСОБА_12 , ОСОБА_4 відштовхнув ОСОБА_12 , з огляду на що останній повернувся до квартири, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який тримав в руках телевізор, покинули приміщення під`їзду будинку АДРЕСА_5 , спричинивши ОСОБА_12 в результаті вчинення кримінального правопорушення матеріальну шкоду на суму 16 000 гривень 00 копійок.

Правова позиція сторони обвинувачення.

Прокурор підтримав висунуте обвинувачення за ч. 2 ст. 187 КК України і вважав доведеним за результатами судового розгляду те, що 29 серпня 2021 року у вечірній час доби ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в гостях у ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_3 , де разом з останнім вживали алкогольні напої.

Перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вступили між собою в злочинну змову, спрямовану на вчинення розбою щодо ОСОБА_17 , при цьому розподіливши між собою злочинні ролі.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи відповідно до попередніх домовленостей, 29 серпня 2021 року приблизно о 21 годині 30 хвилин перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою подолання опору ОСОБА_12 наніс останньому один удар рукою в область лівої скроні, після чого почав ритися в шафах в квартирі.

Невдовзі ОСОБА_4 , діючи відповідно до попередніх домовленостей з ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, продовжив реалізацію спільного умислу та продовжив застосування щодо ОСОБА_12 насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я та наніс останньому декілька ударів кулаками рук в голову, внаслідок чого останній втратив свідомість.

Прийшовши до тями, ОСОБА_12 вибіг з квартири та побіг по сходах під`їзду вверх, щоб покликати на допомогу. В цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обшукали квартиру, де проживав ОСОБА_12 , за результатами чого ОСОБА_5 взяв до рук телевізор «Samsung» модель UE43NU7120U, вартістю 16 000 гривень, що належить ОСОБА_12 , після чого разом з ОСОБА_4 покинули приміщення квартири та направилися по сходах до виходу з під`їзду.

В цей час ОСОБА_12 , почувши шум та рух в під`їзді, спустився по сходах побачив в руках ОСОБА_5 свій телевізор, після чого зробив ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, зауваження. З метою подолання можливого опору ОСОБА_4 почав погрожувати ОСОБА_12 фізичною розправою та відштовхнув останнього, щоб він не міг чинити супротив.

В результаті застосування до ОСОБА_12 вищевказаного насильства останньому спричинено наступні тілесні ушкодження:

а) забійна рана в лобній ділянці ліворуч, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

б) садна в лівій тім`яно-скроневій ділянці, в лівій лопатковій ділянці, в лівій лопатковій ділянці, на заднє-зовнішній поверхні правого плечового суглобу, на тильній поверхні лівої кисті в проекції дистального кінця 2 п`ясної кістки; синці на задній поверхні правого плеча в нижній третині, на тильно-зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Подолавши опір ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який тримав в руках телевізор, покинули приміщення під`їзду будинку АДРЕСА_5 , спричинивши ОСОБА_12 в результаті вчинення кримінального правопорушення матеріальну шкоду на суму 16000 грн. 00 коп.

Правова позиція сторони захисту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не визнавши своєї вини у поставленому в провину розбійному нападі на потерпілого ОСОБА_12 , дав суду показання, що 29 серпня 2021 року він разом зі ОСОБА_5 на вулиці випивали коньяк, коли до них підійшов ОСОБА_12 , попросив цигарку та налити коньяку. В ході розмови ОСОБА_12 запитав у нього чи сидів він у в`язниці та повідомив, що можна зняти певне відео на цю тему. Потім ОСОБА_12 запропонував купити ще горілки та піти до нього додому. ОСОБА_18 пішов в магазин «АТБ», де і придбав горілку. Вдома ОСОБА_12 знову почав говорити йому про відео. Вони продовжили вживати спиртні напої та він заснув на дивані, ніби йому щось підлили. Розбудив його ОСОБА_12 . В цей час ОСОБА_5 спав сидячи на балконі, тому вони його поклали на диван і продовжували з ОСОБА_12 вживати горілку. ОСОБА_12 знову почав вести мову за відео, дістав свій телефон та почав щось знімати. Він обурився та вибив з рук потерпілого телефон. У відповідь ОСОБА_19 його штовхнув та він впав на підвіконня. ОСОБА_12 повідомив, що покличе сусіда і пішов. Він почав шукати свою сумку, проте її ніде не було. Після цього знову ОСОБА_12 забіг до квартири і повідомив, що викличе поліцію, а він повідомив, що нікуди не піде без сумки. ОСОБА_12 знову вибіг та через 15-20 хвилин повернувся. Він пішов вмитися, а коли повернувся - побачив, що немає телевізора. ОСОБА_20 весь цей час продовжував спати. Він бачив, що ОСОБА_12 побіг з телевізором, тому побіг за ним. ОСОБА_12 поставив телевізор на вулиці і побіг назад, а він залишився на вулиці. Приблизно через 20 хвилин вийшов ОСОБА_20 , а потім знову повернувся до під`їзду. Він залишився на вулиці, метрів за 20 від нього був телевізор. Згодом приїхали працівники поліції.

ОСОБА_4 категорично наполягав на тому, що він ні з ким у змову на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 не вступав, наміру викрадати його речі не мав і дій, спрямованих на це, не вчиняв.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не визнавши своєї вини у поставленому в провину розбійному нападі на потерпілого ОСОБА_12 , дав суду показання, що 29 серпня 2021 року з ОСОБА_21 вирішили випити спиртні напої. Вони стояли на вулиці, коли до них підійшов невідомий на той час чоловік - ОСОБА_12 та попросив підкурити та налити випити. ОСОБА_12 запросив їх додому. Він зайшов до магазину «АТБ», взяв горілки та вони пішли до ОСОБА_19 . ОСОБА_12 пішов в душ, а він готував салат. Потім почали вживати горілку. ОСОБА_19 увімкнув музику та він заснув на балконі на стільці. Проснувся на дивані, в квартирі нікого не було. Він зателефонував ОСОБА_22 , але телефон був вимкнений, набрав ОСОБА_12 - той трубку не взяв. Він вийшов на вулицю, де біля під`їзду на якійсь трубі сидів ОСОБА_4 , який повідомив, що чекає ОСОБА_12 , оскільки той кудись пішов. ОСОБА_4 попросив, щоб він піднявся до квартири і забрав його речі, проте до під`їзду він потрапити не зміг. Згодом приїхали працівники поліції. Він в цей час знаходився приблизно за 5 метрів від під`їзду, а телевізор був десь за поворотом. Біля ОСОБА_4 на вулиці телевізор він не бачив.

ОСОБА_5 категорично наполягав на тому, що він ні з ким у змову на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 не вступав, наміру викрадати його речі не мав і дій, спрямованих на це, не вчиняв.

Оцінка поданих сторонами доказів судом.

Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов таких висновків.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 пояснив суду, що невідомих йому на той час ОСОБА_5 та ОСОБА_4 він побачив на вулиці. Вказані особи вживали спиртні напої. Він попросив у них цигарку та в ході розмови почав вживати з ними спиртні напої. Після цього він запропонував піти до нього додому. ОСОБА_20 та ОСОБА_22 за свої кошти в магазині «АТБ» купили літрову пляшку горілки. Вдома вони разом вживали спиртні напої, а потім приблизно о 21.00-22.00 год. він запропонував, щоб гості пішли, оскільки вже всі були досить п`яні. Проте зі сторони ОСОБА_22 почалася агресія. При цьому, зі сторони ОСОБА_20 агресії не було. ОСОБА_22 почав розмахуватися руками та попав йому в голову з лівої сторони, він пішов у ванну кімнату, після виходу з якої знову запропонував розійтися, але ОСОБА_22 знову почав наносити ряд ударів по голові, тулубу, від яких він впав, оскільки було запаморочення. Куди далі ОСОБА_22 наносив удари він не знає, оскільки прикрився руками. Потім він підвівся і вибіг до сусіда - ОСОБА_23 , але його не було вдома. Згодом він повернувся до квартири, так як зрозумів, що при собі не мав телефона, але в ОСОБА_22 агресія не проходила і він знову відчув загрозу. Він знову вийшов з квартири і пішов до сусідів, проте двері йому не відкрили. Він почув як відкрилися двері його квартири, побачив, що ОСОБА_22 спускався сходами, а ОСОБА_20 йшов перед ним з телевізором під рукою. Він почав робити зауваження, ОСОБА_22 відштовхнув його і він повернувся додому. Приблизно о 23.00 год. до нього завітали працівники поліції, які повідомили, що затримали певних осіб і поцікавилися чи не в нього пропав телевізор.

Крім цього, потерпілий повідомив суду, що ОСОБА_5 у розбійному нападі участі не приймав та погрози не висловлював. При ньому змова щодо застосування насильства обвинуваченими не обговорювалася. Потерпілий також повідомив суду, що ОСОБА_5 протягом певного часу спав. Що робив ОСОБА_5 , коли ОСОБА_4 наносив йому тілесні ушкодження, він не пам`ятає. Чи обшукували квартиру обвинувачені він не пам`ятає, проте звичний порядок речей не був порушений (до цього потерпілий повідомив, що в квартирі був безлад).

Суд не вбачає підстав для критичної оцінки показань ОСОБА_12 , оскільки вони в основних деталях узгоджуються з іншими доказами, а тому визнає їх достовірними та кладе в основу вироку.

Згідно з даними дослідженого судом протоколу проведення слідчого експерименту від 11 листопада 2021 року та додатку до нього у виді відеофіксації цієї слідчої дії (диск, який також безпосередньо переглянутий судом), потерпілий ОСОБА_12 продемонстрував на місці події - в квартирі АДРЕСА_4 та повідомив як 29 серпня 2021 року розгорталися події /т. 2, а.с. 65-70/.

Відтворені потерпілим обставини фізичних контактів між ним та ОСОБА_4 , характер нанесених ударів та роль у бійці обвинуваченого ОСОБА_4 ; дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо заволодіння майном потерпілого, перевірені шляхом безпосереднього допиту потерпілого ОСОБА_12 в судовому засіданні. Таким чином, потерпілий як під час проведення слідчого експерименту, так і під час допиту його в суді повідомив версію подій конфлікту з ОСОБА_4 , який наніс йому тілесні ушкодження, і лише потім повідомив про відкрите для потерпілого заволодіння майном обвинуваченими, а не про розбійний напад.

Відповідно до висновку експерта № 042/1-489-2021 від 31 серпня 2021 року:

при судово-медичній експертизі у ОСОБА_12 , мали місце тілесні ушкодження:

а) забійна рана в лобній ділянці ліворуч;

б) садна в лівій тім`яно-скроневій ділянці, в лівій лопатковій ділянці, на заднє-зовнішній поверхні правого плечового суглобу, на тильній поверхні лівої кисті в проекції дистального кінця 2 п`ясної кістки; синці на задній поверхні правого плеча в нижній третині, на тильно-зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині.

Необхідно загострити увагу на наступному:

-п. 1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила») надано вичерпне визначення терміну ушкодження - «з медичної точки зору, тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних»;

-п. 4.6. «Правил» визначає таке: «судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів»;

-у п. 2.3. «Правил» визначено таке: «Легке тілесне ушкодження:

-2.3.3. Короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день);

-2.3.5. Легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, - це ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів».

Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3. «Правил», вказане тілесне ушкодження у п. а) даних Підсумків, за ступенем тяжкості, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.5. «Правил», вказані тілесні ушкодження у п. б) даних Підсумків, за ступенем тяжкості, відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Виявлені ушкодження не мають ознак небезпеки для життя.

Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок травматичної дії тупих предметів, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати вказаному терміну.

Судово-медичних даних для відповіді на питання даної постанови Чи можливо було отримати дані тілесні ушкодження за обставин вказаних потерпілим ОСОБА_12 під час допиту», немає /т. 2, а.с. 7-11/.

За протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 30 серпня 2021 року від ОСОБА_12 він вказав, що 30 серпня 2021 року приблизно о 21 годині 00 хвилин невідомі особи за адресою: АДРЕСА_3 здійснили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_12 , та заволоділи телевізор «SAMSUNG 7100» /т. 1, а.с. 195/. Ці первинні дані не можуть бути визнані самостійним доказом винуватості обвинувачених у вчиненні розбійного нападу, оскільки потребують підтвердження іншими доказами.

Згідно з протоколом огляду місця події від 30 серпня 2021 року (з доданою фототаблицею) - квартири АДРЕСА_4 , в квартирі на дивані виявлені плями бурого кольору, обстановка порушена. В ході огляду виявлено та вилучено: папілярні узори рук, змиви речовини бурого кольору, чорна сумка з акумулятором та картками, чоловіче взуття. Огляд проводився на підставі добровільної згоди ОСОБА_12 /т. 1, а.с. 202-219/.

Згідно з висновком експерта від 16 листопада 2021 року № СЕ-19/111-21/54904-Д (з доданою ілюстративною таблицею):

Вилучені 30 серпня 2021 року під час огляду місця події, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та поміщені до паперового конверту, який опечатано, сліди пальців рук (руки) з найбільшими розмірами по осях 17x21мм, 20x21 мм - придатні для ідентифікації за ним особи (осіб), сліди рук (руки) з найбільшими розмірами по осях 12x22 мм, 20x23 мм, 11х16 мм, 13x8 мм - не придатні для ідентифікації за ним особи (осіб).

Слід пальця руки з найбільшими розмірами по осях 17x21 мм залишений вказівним пальцем правої руки гр. ОСОБА_5 . Слід пальця руки з найбільшими розмірами по осях 20х21 мм залишений не гр. ОСОБА_4 , не гр. ОСОБА_5 , а іншою особою /т. 2, а.с. 53-64/.

Вказаний доказ підтверджує факт перебування ОСОБА_5 в квартирі потерпілого, що підтверджував потерпілий і не заперечував обвинувачений ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку експерта від 19 листопада 2021 року № 081-419-2021 з додатком:

в змиві з дивану знайдено кров людини, при встановлені групової належності якої виявлений антиген Н /т. 2, а.с. 95-98/.

Однак вказаний висновок є неінформативним, оскільки стороною обвинувачення не проводилися дослідження з питання належності крові певній особі.

За протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_12 від 30 серпня 2021 року (з доданою довідкою) ОСОБА_12 вказав на особу під № 2 ( ОСОБА_4 ), впізнавши його за рисами обличчя, як на особу, яка 29 серпня 2021 року за адресою: АДРЕСА_3 незаконно заволоділа його майном та заподіяла йому тілесні ушкодження /т. 1, а.с. 220-222/. За протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_12 від 30 серпня 2021 року (з доданою довідкою) ОСОБА_12 вказав на особу під № 2 ( ОСОБА_5 ), впізнавши його за рисами обличчя, як на особу, яка незаконно заволоділа його майном та заподіяла йому тілесні ушкодження /т. 1, а.с. 223-225/.

Вказані докази не можуть бути визнані самостійним доказом винуватості обвинувачених у вчиненні розбійного нападу, оскільки за показаннями потерпілого, які суд взяв за основу (про що зазначено вище), лише ОСОБА_4 наносив йому тілесні ушкодження, змову обвинувачених на вчинення розбійного нападу він не підтвердив. Наведені протоколи впізнання за фотознімками судом сприймаються в тій частині, яка відповідає фактичним обставинам справи - перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_4 , нанесення ОСОБА_4 потерпілому тілесних ушкоджень та заволодіння обвинуваченими майном потерпілого.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 30 серпня 2021 року (з доданою фототаблицею) об`єктом огляду була відкрита ділянка місцевості по АДРЕСА_5 в Києві біля під`їзду; в ході огляду виявлено телевізор марки «SAMSUNG» чорного кольору, який вилучено /т. 1, а.с. 196-201/. Згідно з протоколом огляду від 10 листопада 2021 року з (фототаблицею) в приміщенні кабінету № 19 Подільського УП ГУНП в м. Києві за участю потерпілого ОСОБА_12 було оглянуто телевізор марки «SAMSUNG 7100» чорного кольору, яким за твердженнями останнього 29 серпня 2021 року заволоділи чоловіки на ім`я ОСОБА_22 та ОСОБА_20 /т. 2, а.с. 39-42/. Вказаний телевізор був визнаний речовим доказом /т. 1, а.с. 111/ та оглянутий в судовому засіданні.

В судовому засіданні під час огляду речового доказу обвинуваченим ОСОБА_5 було продемонстровано суду яким чином він може цей телевізор тримати під рукою. Дійсно, обвинувачений не в достатній мірі має можливість тримати однією рукою телевізор з огляду на його параметри. На пропозицію суду продемонструвати можливість підтримати телевізор іншою рукою обвинувачений відповів категоричною відмовою. Таку поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 суд розцінює як спосіб перешкодити суду встановити істину в справі.

Згідно з дослідженими протоколами затримання ОСОБА_5 та ОСОБА_15 від 30 серпня 2021 року (з доданими дисками з відеозаписами) ОСОБА_5 та ОСОБА_15 були затримані 29 серпня 2021 року о 23.50 год. по вул. Осиповського, 31 в Києві в порядку ст. 208 КПК України /т. 1, а.с. 226-237/. Вказані докази підтверджують факт перебування обвинувачених за вказаною адресою.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 дав суду показання, що обвинувачених він не знає, але є сусідом ОСОБА_12 та проживає в квартирі АДРЕСА_6 . Коли він виходив зі своєї квартири ІНФОРМАЦІЯ_3 , чув шум, який доносився з квартири ОСОБА_12 . Зі слів своєї матері - ОСОБА_25 він дізнався, що вона викликала поліцію, оскільки чула як ОСОБА_19 кликав на допомогу. Наступного дня він цікавився у ОСОБА_19 що сталося, той повідомив, що в нього два чоловіки викрали телевізор.

ОСОБА_26 надала показання суду, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_7 та ОСОБА_12 є її сусідом поверхом нижче, обвинувачених вона не знає. Наприкінці серпня 2021 року вона чула крики свого сусіда ОСОБА_19 про допомогу. Вона зателефонувала в швидку та поліцію.

Вказане підтверджується DVD-R диском з аудіозаписом повідомлення за телефоном «102», з якого вбачається, що ОСОБА_26 здійснила виклик на «102», оскільки її сусіда побили та пограбували /т. 2, а.с. 99-101/, а також протоколом огляду предмета від 22 листопада 2021 року, а саме DVD-R диск з аудіозаписом повідомлення за телефоном «102» /т. 2, а.с. 102-103/.

Показаннями вказаних свідків доводиться факт виклику ОСОБА_26 працівників поліції, що також підтверджуються і аудіозаписом, дослідженим в судовому засіданні.

В судовому засіданні також було допитано співробітників поліції, які 29 серпня 2021 року приїжджали на виклик за адресою: АДРЕСА_5 .

ОСОБА_27 повідомив суду, що того дня надійшов виклик на адресу: АДРЕСА_5 . Біля будинку вони виявили двох чоловіків, між якими стояв телевізор, походження якого вони пояснити не змогли. Особи перебували в стані алкогольного сп?яніння. Потерпілий повідомив, що він з чоловіками розпивав спиртні напої, вони побилися та в нього забрали телевізор.

ОСОБА_28 пояснив суду, що приблизно в кінці серпня 2021 року о 23 годині 00 хвилин отримали виклик по лінії «102» від жінки по вул. Осиповського в Києві, яка повідомила, що з квартири винесли телевізор. По приїзду на виклик на вулиці біля дерева перебувало двоє чоловіків, які знаходилися в стані алкогольного сп`яніння та біля них стояв телевізор.

ОСОБА_27 та ОСОБА_28 своїми показами підтвердили суду факт перебування обвинувачених біля будинку АДРЕСА_3 та факт знаходження біля них телевізору. Ставити під сумнів показання вказаних осіб у суду відсутні підстави.

Згідно з протоколом огляду від 11 листопада 2021 року з доданою фототаблицею, за участю спеціаліста, було оглянуто босоніжок зеленого кольору та чорну сумку, вилучені під час огляду місця події 30 серпня 2021 року (в сумці знаходяться сонцезахисні окуляри, запальничка чорного кольору, три медичні маски, біла поламана пластикова картка, гаманець чорного кольору, дві банківські картки) /т. 2, а.с. 43-50/. Належність босоніжку зеленого кольору одному з обвинувачених в судовому засіданні не встановлено. Належність чорної сумки обвинуваченому ОСОБА_4 підтвердив сам обвинувачений.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 31 серпня 2021 року в присутності понятих, за участю ОСОБА_12 , в службовому приміщенні № 109 Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 було видано речі, які, на переконання потерпілого, 29 серпня 2021 року в його квартирі залишили зловмисники: кофта, дощовик, кепка, взуття чоловіче /т. 2, а.с. 17-20/. Вказані речі також були предметом огляду 22 листопада 2021 року, про що складено відповідний протокол. Однак належність вказаних речей обвинуваченим в судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів обвинувачення, дослідивши всі обставини провадження та оцінивши кожний поданий сторонами доказ та їх сукупність, вважає, що за результатами даного судового розгляду не було доведено поза розумним сумнівом допустимими та достатніми доказами того, що 29 серпня 2021 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою, знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , вчинили напад на ОСОБА_12 , поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, з метою заволодіння майном потерпілого (розбій).

Як грабіж, так і розбій, є корисливими злочинами, які відмежовуються за ознакою застосування насильства. Зусилля нападника при розбої спрямовані насамперед проти особи, метою такого насильства є намір відразу подолати опір, упередити протидію потерпілого задля досягнення мети заволодіти чужим майном. Головним у намірі грабіжника є відкрито заволодіти чужим майном, стосовно цієї мети насильство відіграє другорядну роль, хоча і обтяжуючу. Але і в першому, і в другому випадках корисливий мотив є первинним та вирішальним, тобто таким, наявність якого та його гострота обумовлює обраний спосіб заволодіння майном потерпілого, або шляхом грабежу, або шляхом розбою. Якщо застосування до особи фізичного насильства не продиктоване реалізацією корисливого мотиву, вчинене охоплюються складом кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи. Подальші корисливі дії особи, не поєднані із застосування насильства, утворюють, в залежності від обставин, відповідний юридичний склад крадіжки чи ненасильницького грабежу.

Відтак, поданими доказами не доведено, що обвинуваченими з метою заволодіння майном потерпілого, до останнього було застосовано насильство, як це вважала сторона обвинувачення. Сам визнаний судом факт відкритого викрадення телевізора потерпілого не виключає того, що таке викрадення сталося вже після конфлікту, що дійсно мав місце між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , і ця версія не спростована стороною обвинувачення. Всі сумні з цього приводу стороною обвинувачення не усунуті, а тому тлумачиться виключно на користь обвинувачених.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає поданими доказами доведеною винуватість ОСОБА_4 у тому, що він, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , умисно завдав потерпілому ОСОБА_12 легкі тілесні ушкодження у виді забійної рани в лобній ділянці ліворуч; саден в лівій тім`яно-скроневій ділянці, в лівій лопатковій ділянці, на заднє-зовнішній поверхні правого плечового суглобу, на тильній поверхні лівої кисті в проекції дистального кінця 2 п`ясної кістки; синців на задній поверхні правого плеча в нижній третині, на тильно-зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині. Вказане підтверджується показаннями потерпілого, наданими як в судовому засіданні, так і під час проведення слідчого експерименту на етапі досудового розслідування. В судовому засіданні не встановлено та стороною обвинувачення не доведено, що нанесення обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 охоплювалося спільним умислом в рамках попередньої змови обвинувачених на вчинення розбою. Потерпілий чітко повідомив суду, що в квартиру він обвинувачених запросив сам, змову у обвинувачених щодо вчинення розбою він не спостерігав, лише ОСОБА_4 наносив йому тілесні ушкодження, а ОСОБА_5 в переважній більшості спав. Крім того, потерпілий ОСОБА_12 повідомив суду в судовому засіданні, що звичний стан речей в квартирі не був порушений. Додані до протоколу огляду місця події від 30 серпня 2021 року фотографії дають підстави суду погодитися з таким твердженням потерпілого (з фотографій лише вбачається, що певні речі неакуратно розміщені в квартирі). Вказане спростовує версію сторони обвинувачення, що ОСОБА_4 рився в шафі. Будь-яких даних на підтвердження заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілому, які охоплювалися спільним умислом обвинувачених на вчинення розбою, стороною обвинувачення суду не надано і таких в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження не встановлено.

Суд також вважає, що поданими доказами доведено винуватість обвинувачених у тому, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 29 серпня 2021 року, приблизно о 21 год. 30 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою, (а ОСОБА_4 - повторно) відкрито викрали чуже майно, а саме належний потерпілому ОСОБА_12 телевізор марки «Samsung» модель UE43NU7120U, вартістю 16 000 гривень.

На відкритий характер викрадення телевізору в потерпілого вказують одержані судом дані з показань потерпілого, даними ним в судовому засіданні, про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заволоділи телевізором таємно, коли він був відсутній в квартирі, але дії яких в подальшому були викриті потерпілим, на зауваження якого вони не зреагували і продовжили вчиняти дії, пов`язані на заволодінням чужим майном, незважаючи на те, що такі дії вже викриті потерпілим. Вказане узгоджується також з даними, які були повідомлені потерпілим про проведенні слідчого експерименту; показаннями свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які повідомили суду, що по приїзду на виклик біля під`їзду за адресою: АДРЕСА_5 , перебували двоє чоловіків, в яких вони впізнали обвинувачених, між якими стояв телевізор та які не змогли пояснити його походження; протоколами затримання обвинувачених за адресою: АДРЕСА_5 та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд критично оцінює захисну версію обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не заволодівав телевізором потерпілого, та ОСОБА_4 про те, що потерпілий сам виніс телевізор, оскільки вона спростована показаннями потерпілого, письмовими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження і дослідженими в судовому засіданні, та показаннями свідків.

Правова кваліфікація дій обвинувачених, виходячи із сформульованого обвинувачення, яке суд вважає доведеним.

Враховуючи викладене, дії ОСОБА_4 , який 29 серпня 2021 року, приблизно о 21 год. 30 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_12 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, суд, керуючись правилами ч. 3 ст. 337 КПК України, кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України.

Крім того, дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які 29 серпня 2021 року, приблизно о 21 год. 30 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою, відкрито викрали чуже майно, а саме належний потерпілому ОСОБА_12 телевізор марки «Samsung», модель UE43NU7120U, вартістю 16 000 гривень 00 копійок, суд, керуючись правилами ч. 3 ст. 337 КПК України, перекваліфіковує з ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України. Щодо ОСОБА_4 - кваліфікуючою ознакою також є повторність вказаного злочину.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд в підсумку кваліфікує:

за ч. 2 ст. 125 КК України як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене умисно;

за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує:

за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Така зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення, яке інкримінувалося обвинуваченим, покращує становище осіб, стосовно яких здійснюється кримінальне провадження, та відповідає межам судового розгляду.

Призначення покарання.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до тяжкого, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, та дані про особу обвинуваченого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, під наглядом у лікаря - нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене та враховуючи конкретні обставини справи, те, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, характер та спосіб його вчинення, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, для досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України з фактичним відбуттям такого, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень (злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України є тяжким злочином; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, є проступком), обставини їх вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, та дані про особу обвинуваченого, який під наглядом у лікаря - нарколога та психіатра не перебуває, схильний до вчинення корисливих злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд не визнає як обтяжуючу обставину рецидив злочинів за наступних підстав.

Згідно зі ст. 34 КК України, п.п. 3, 15, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив та їх правові наслідки» від 04 червня 2010 року № 7, рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то як повторність, так і рецидив злочинів не може бути враховані ще раз при призначенні покарання як обставина, що його обтяжує. Повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони: передбачені різними статтями Особливої частини КК України і в статті, за якою кваліфікується наступний злочин, вчинення попереднього злочину зазначено як кваліфікуюча ознака.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 був засуджений Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України (23 липня 2018 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання).

Таким чином, за станом на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, з огляду на положення ст. 89 КК України та з урахуванням примітки до ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 є таким, що вчинив злочин повторно. З огляду на те, що судом повторність вчиненого злочину віднесено в даному випадку до однієї з кваліфікуючих ознак злочину, така обтяжуюча обставина як рецидив злочинів не може бути застосована.

Вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, також не може бути розцінено судом як рецидив злочинів, оскільки вказане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

З огляду на викладене та враховуючи конкретні обставини справи, те, що обвинуваченим вчинено проступок та тяжкий злочин, характер та спосіб їх вчинення, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, для досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 та ч. 2 ст. 186 КК України.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань (з урахуванням положень ч. 1 ст. 72 КК України) з фактичним відбуттям такого, оскільки саме така міра покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам та наслідкам і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових кримінальних правопорушень.

На переконання суду, призначення обвинуваченим такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для їх виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самими обвинуваченими, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 .

Враховуючи норми ст. ст. 127-129 КПК України, потерпілим ОСОБА_12 подано цивільний позов /т. 1, а.с. 142-160/.

Обвинувачені в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України).

Як визначено ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч. 2 ст. 16 ЦК України визначені способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоди визначені ст. ст. 1166, 1167 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому доказуванню під час вирішення спору про відшкодування шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. З`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або шкоди немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та, з чого він, при цьому, виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Цивільний позов подано потерпілим ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на його користь матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням деталей квартири та викраденням телевізору в сумі 60 000,00 грн. (з яких 16 000,00 грн. - вартість телевізору). Крім того, потерпілий просив стягнути з обвинувачених завдану моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн.

Разом з тим, до цивільного позову не додано жодного доказу на підтвердження розміру заподіяних матеріальних збитків (крім вартості телевізору).

В судовому засіданні судом було роз`яснено потерпілому право надати суду докази на підтвердження заподіяної матеріальної шкоди.

За станом на час завершення розгляду справи потерпілим жодного доказу не надано. ОСОБА_12 підтвердив лише вартість телевізору та просив стягнути з обвинувачених його вартість в розмірі 16 000,00 грн.

Суд звертає увагу потерпілого на те, що постановою про визнання предметів речовими доказами від 30 серпня 2021 року телевізор марки «Samsung», модель UE43NU7120U, визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери схову Подільського УП ГУНП в м. Києві /т. 1, а.с. 111/.

За правилами ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, майно, що було предметом кримінального правопорушення, конфіскується, крім того, що повертається власнику (законному володільцю). Таким чином, телевізор марки «Samsung», модель UE43NU7120U, підлягає поверненню ОСОБА_12 як власнику, що виключає стягнення вартості телевізора з обвинуваченим (в протилежному випадку матиме місце і повернення телевізору потерпілому, і повне відшкодування його вартості). Отже, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Стосовно відшкодування матеріальної шкоди в іншій частині також слід відмовити, оскільки потерпілим в судовому засіданні не подано жодного доказу на підтвердження розміру заподіяного матеріального збитку.

Що стосується відшкодування цивільному позивачу ОСОБА_12 моральної шкоди, то суд приходить до наступного висновку.

Потерпілим в цивільному позові визначено розмір заподіяної моральної шкоди в сумі 15 000,00 грн, яка спричинена йому протиправними діями 29 серпня 2021 року.

Разом з тим, під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив щодо потерпілого кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України, а ОСОБА_5 - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до вказаних діянь судом розглядається позовна вимога потерпілого до обвинувачених щодо спричинення моральної шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 23 ЦК України).

Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Отже, суд вважає, що у зв`язку із вчиненням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальних правопорушень щодо ОСОБА_12 , останньому була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та моральних переживаннях, які викликали негативні переживання, виникнення пригніченого стану, хвилювання за свої життя та здоров`я, психологічний дискомфорт, знижений настрій, емоційну напругу.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд виходить з того, що розмір заподіяної моральної шкоди за спричинення легких тілесних ушкоджень варто оцінити в суму 5 000,00 грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 (з урахуванням того, що саме ним вчинені вказані дії). В суму 5 000,00 грн. також слід оцінити моральну шкоду, заподіяну потерпілому обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчиненням злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Отже, вказана сума підлягає стягненню з обвинувачених в солідарному порядку

Процесуальні питання, які потребують вирішення.

До набрання вироком законної сили захід забезпечення кримінального провадження, обраний відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою, - залишити без змін.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинувачених солідарно витрати на залучення експерта (проведення дактилоскопічної експертизи) в розмірі 1 887,82 грн., а з обвинуваченого ОСОБА_4 - також і витрати на залучення експерта в розмірі 273,80 грн. (судово-медична експертиза).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 09 вересня 2021 року, - скасувати.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 368, 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі,

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом частково складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років та 5 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання - 29 серпня 2021 року (23.50 год.), зарахувавши у строк покарання попереднє ув`язнення день за день (відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України).

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувати з моменту його фактичного затримання - 29 серпня 2021 року (23.50 год.), зарахувавши у строк покарання попереднє ув`язнення день за день (відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України).

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 витрати на залучення експерта в сумі 1 887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 82 копійки в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта в сумі 273 (двісті сімдесят три) гривні 80 копійок в дохід держави.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 завдану моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_12 завдану моральну шкоду в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Речові докази по справі:

DVD-R диск з аудіозаписом «58868» від 29 серпня 2021 року залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

чорну сумку з окулярами та картками - повернути ОСОБА_4 ,

кофту світло-синього кольору, дощовик, кепку світло-синього кольору, взуття чоловіче 1 шт. лівий сандаль, папілярні узори, змиви речовини бурого кольору, чоловіче взуття (один сандаль), які зберігаються в камері схову Подільського УП ГУНП в м. Києві, - знищити,

телевізор «Samsung» чорного кольору, модель UE43NU7120U, серійний номер 0C3Q3LDKA00286Z, який зберігається в камері схову Подільського УП ГУНП у м. Києві, - повернути власнику ОСОБА_12 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Києва, а обвинуваченим, який утримується під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_29