Справа № 638/5446/22
Провадження № 1-кп/638/1258/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0000162 від 06 вересня 2022 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курилівка Куп`янського району Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працевлаштованого, зареєстрований та фактично мешкав до затримання АДРЕСА_1 , раніше не судимого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України,-

встановив:
В провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова перебуває вказане вище кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .

До обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства, обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії запобіжного заходу до 14 листопада 2022 року.

Під час судового засідання 08 листопада 2022 року прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 . Клопотання обґрунтоване тим, що в ході обрання запобіжного заходу на досудовому слідстві, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілих, перешкоджатимуть встановленню істини по справі, вказані ризики не зникли і на цей час та продовжують бути.
Під час розгляду клопотань прокурор наполягав на задоволенні клопотання заявленого ним, вказав, що ризики не зникли, так як ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність, уникнути від явок до суду, впливати на свідків.
Обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що заперечує проти клопотання прокурора про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що відсутні будь- які ризики, які б свідчили про недотримання вимог до ОСОБА_4 щодо явки до суду чи порушення прав інших учасників судового розгляду.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість , багатоепізодійна злочинна діяльність та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, наявна можливість ухилення від явки до суду.
При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.
Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою ґрунтується на вищевикладених обставинах, які свідчать про те, що не зменшилися раніше заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
При цьому суд звертає увагу на те, що ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу обвинуваченим під час досудового розслідування на теперішній час не змінені та не скасовані в апеляційному порядку у встановлений КПК України спосіб і строк.
За таких обставин суд вважає, що на теперішній час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, з урахуванням вищенаведених позицій Європейського суду з прав людини, які були враховані слідчим судею Дзержинського районного суду м. Харкова як при обранні запобіжного заходу під час проведення досудового розслідування, не змінились, тому на теперішній час достатніх підстав для заміни або скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не вбачається.
Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів суду, чинити перепони встановленню істини під час судового слідства, а також, знаходячись на свободі може продовжувати свою злочинну діяльність. Також зазначене свідчить і про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу суд також враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місті його постійного проживання у тому числі наявність у нього родини та утриманців, наявність у обвинуваченого постійного міста роботи, репутацію обвинуваченого, майновий стану обвинуваченого, наявність чи відсутність судимостей у обвинуваченого, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше, розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачується особа, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.

Під час розгляду клопотання судом вивчена можливість щодо не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1. п.5. ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 до затримання не працював, не має стійких соціальних зв`язків, тому зважаючи на це, може переховуватися від суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому суд обирає для ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою. Вказані ризики- є реальними та триваючими, вони виключають можливість заміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантій належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).
Також, Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Вказані обставини також свідчать про зухвале ігнорування ОСОБА_4 правопорядку, загально прийнятних норм поведінки, що свідчить про наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, а також чинення перешкод кримінальному провадженню з метою уникнення покарання за вчинення тяжкого злочину та можливості переховування від суду, в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а також про можливість впливати на потерпілих та свідків.
Зі змісту КПК України вбачається, що перевірка обґрунтованості підозри під час досудового розслідування по кримінальному провадженню при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, а також продовження строків тримання під вартою під час досудового розслідування в повному обсязі покладається виключно на слідчого суддю, що постановляє відповідні ухвали.
А питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення та чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення під час судового розгляду кримінального провадження вирішуються судом тільки при ухваленні вироку, відповідно до ст. 368 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 315,369,372 КПК України, суд, -

постановив:
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі « Харківський слідчий ізолятор» строком не більше 60 (шістдесяти) днів без визначення розміру застави до 06 січня 2023 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду в порядку передбаченому главою 18 КПК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали складено та проголошено 08.11.2022 року.

Суддя ОСОБА_1 .