Справа № 947/7942/23
Провадження № 1-кс/947/3058/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0000356 від 08.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання про арешт майна, СВ ОРУП № 1 СУ ГУНП в Одеській області і проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000356 від 08.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за процесуального керівництва Київської окружної прокуратури м. Одеси.

Слідством встановлено, що 08.03.2023 до ЧЧ Одеського районного управління поліції надійшло повідомлення оператора "102" про те, що за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, біля буд. №1, виявлено особу, яка представилась як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при собі зберігає нартотичні засоби з метою збуту. (ЄО 4396)

08.03.2023в порядку ст.208 КПК, затримано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, під час особистого обшуку ОСОБА_5 , виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone» моделі «12» в корпусі синього кольору без ушкоджень, з сім-картою оператора «Водафон» НОМЕР_1 .

09.03.2023 слідчим у відповідності до вимог ст. 98 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою збереження вилученого майна, яке визнано слідчим речовими доказами, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, проте від останньої до суду надійшла заява про розгляд даного клопотання без її участі, в якій він зазначив, що дане клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У своєму клопотанні сторона обвинувачення, просить розгляд клопотання провести за відсутності власника майна, зважаючи на можливість вжиття неправомірних дій щодо майна до прийняття рішення судом.

Приймаючи до уваги клопотання сторони обвинувачення, враховуючи положення ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду клопотання за відсутності власника майна.

За огляду на норми кримінального процесуального законодавства, а також враховуючи наявність від слідчого заяви про розгляд даного клопотання за її відсутності, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду даного клопотання за відсутності власника вилученого майна, а також слідчого та прокурора.

Таким чином, вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами клопотання підтверджено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000356 від 08.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Як вбачається з долучених до клопотання документів, 08.03.2023 року в ході проведення особистого огляду ОСОБА_5 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone» моделі «12» в корпусі синього кольору без ушкоджень, з сім-картою оператора «Водафон» НОМЕР_1 .

Оскільки за фактичними обставинами даного кримінального провадження підтверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, слідчий суддя вважає, що у виявлених та вилучених мобільному телефоні можуть міститися відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються в рамках даного кримінального провадження, що свідчить про їх відповідність критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Викладене підтверджується долученою до даного клопотання постановою слідчого від 09.03.2023 року, якою вилучене майно було визнано речовим доказом в рамках даного кримінального провадження.

За таких обставин, підставою для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна є достатність підстав вважати, що вилучений мобільний телефон є речовим доказом в рамках даного кримінального провадження, в свою чергу метою арешту майна є необхідність забезпечення їх збереження.

Що стосується завдання арешту майна, то слідчий суддя враховує, що у сторони обвинувачення наявна процесуальна необхідність у забезпеченні дослідження інформації, яка міститься у вилученому електронному пристрої, а відтак, в цілях запобігання знищення, псування та пошкодження такої інформації, необхідним є накладення арешту на вищевказане майно.

Означеними підставою, метою та завданнями арешту майна пояснюється також необхідність, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, застосування заборони користування та розпорядження зазначеним у даному клопотанні майном.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0000356 від 08.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК Українт задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, яке було вилучено під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «Iphone» моделі «12» в корпусі синього кольору без ушкоджень, з сім-картою оператора «Водафон» НОМЕР_1 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1