Провадження№1-кп/521/401/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року м. Одеса

Малиновським районним судом м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеси об`єднане кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0001847 від 07.07.2020 р. та внесене в ЄРДР за № 0002003 від 03.08.2020 р. відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 289, ч.1 ст. 263 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 07.07.2020 у період часу з 00:00 год. до 03:00 год., знаходячись у Малиновському районі м. Одеси, під`їхав на власному автомобілі марки «БМВ» 530, державні номерні знаки НОМЕР_1 , сірого кольору, до будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Вишневського, 13/1, де побачив припаркований автомобіль марки «БМВ XI» з державними номерними знаками НОМЕР_2 , в кузові чорного кольору, який йому не належав. У подальшому у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «БМВ X1» з державними номерними знаками НОМЕР_3 , в кузові чорного кольору, з VIN: НОМЕР_4 , належного ОСОБА_6 .

Так, 07.07.2020 приблизно о 03:00 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на незаконне власне збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом, який належить іншій особі, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, шляхом підбору дубліката ключа заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «БМВ X1» з державними номерними знаками НОМЕР_3 , в кузові чорного кольору, з VIN: НОМЕР_4 , наступним чином: ОСОБА_5 підійшов до вказаного автомобіля, що знаходився за вище вказаною адресою, та за допомогою підбору дубліката ключів відімкнув замок, потрапивши у салон автомобіля, сів на водійське сидіння за кермо автомобіля та, вставивши ключ в замок центрального запалювання, завів його. Після цього, ОСОБА_5 , знаходячись за кермом автомобіля «БМВ X1» з державними номерними знаками НОМЕР_3 , в кузові чорного кольору з VIN: НОМЕР_4 , що йому не належить, почав рух у бік вул. Миколи Бажана у м. Одесі та, проїхавши близько 3,6 км був зупинений співробітниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 протиправно вилучив автомобіль «БМВ X1» з державними номерними знаками НОМЕР_3 , в кузові чорного кольору з VIN: НОМЕР_4 , всупереч волі потерпілого з місця його стоянки, заволодівши ним та отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 159120 гривень 00 копійок.

Крім того, ОСОБА_5 у невстановлений час та невстановленим способом, діючи з прямим умислом, з метою та мотивом зберігання та користування вилученим з обігу майном без законних підстав, а також без отримання дозволу, обов`язковість якого регламентовано п.п. 2, 4, 9, 10 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, та главами 2, 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, придбав 162 патрони із маркуванням «270Г», та зберігав їх у гаражі сірого кольору № НОМЕР_5 за адресою: м. Одеса, вул. Гастело, 4А, (гаражний кооператив «Пенсіонер Авто») до 07.07.2020 14 год. 46 хв., поки їх не вилучено співробітниками правоохоронних органів в ході огляду (обшуку) вказаного гаражу.

Встановлено, що вказані патрони є боєприпасами - патронами калібру 7,62x25 мм ТТ, виготовленими у 1952 році промисловим способом на підприємстві «Луганський патронний завод» в м. Луганськ, СРСР, що конструктивних змін не мають та призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї - пістолетів ТТ зразку 1933 року, пістолетів-кулеметів Шпагіна («ППШ»), пістолетів-кулеметів Дегтярева («ПДД») та іншої вогнепальної зброї відповідного калібру. При цьому, 128 з наданих на дослідження патронів калібру 7,62x25 мм ТТ придатні до стрільби.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за обставин, викладених у зміненому 22.08.2022 року обвинувальному акті за ч.1 ст. 289 КК України, та обвинувальному акті за ч.1 ст. 263 КК України, визнав повністю та підтвердив викладені в обвинувальних актах обставини. У скоєному щиросердно кається та згоден з покаранням, запропонованим прокурором.

Окрім повного визнання своєї вини, винна обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників кримінального провадження судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_5 , у скоєних кримінальних правопорушеннях повністю доказана та кваліфікує його дії за:

- за ч.1 ст.263 КК України як незаконне придбання, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу;

- за ч.1 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відповідно до ч.5 ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого та не тяжкого злочинів, обставини справи та особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, одружений, має двох малолітніх дітей 2005 та 2022 р.н., на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_5 , його ставлення до наслідків вчинених кримінальних правопорушень, а також повернення потерпілому об`єкту злочинного посягання та відсутності у нього претензій до обвинуваченого, суд вважає необхідним призначити реальне покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкцій інкримінованих статей, за правилами ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, з урахуванням зазначених обставин та даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає, що виправлення можливе без ізоляції від суспільства і його може бути звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Також, 22.10.2020 року відносно нього суддею Малиновського районного суду м. Одеси застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.12.2020 року, з правом внесення застави в розмірі 87 880 (вісімдесят тисяч вісімсот вісімдесят) гривень.

Як убачається з повідомлення начальника ДУ «Одеський слідчий ізолятор» від 18.11.2020 року № 5/616951, обвинуваченого ОСОБА_5 звільнено з-під варти 18.11.2020 року під заставу у вказаному вище розмірі.

Відповідно до вимог абз.3 ч.4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Статтею 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Частиною 8 статті 182 КПК України визначено, У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою (ч.11 ст.182 КПК України).

Судом установлено, що з моменту звільнення із-під варти та на день ухвалення вироку, тобто в період дії запобіжного заходу у вигляді застави, обвинувачений ОСОБА_5 виконав покладенні на нього обов`язки, передбачені ст.182 КПК України, а тому застава підлягає поверненню заставодавцю, якою є ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати за проведення експертного дослідження за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», в розмірі 653 гривні 80 копійки, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід залишити без змін.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.1 ст.263, КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч.1 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки і 2 місяці.

Зарахувати в строк відбування покарання час перебування ОСОБА_5 під вартою з 07.07.2020 р. по 18.11.2020 р.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у вигляді застави, - скасувати після набрання вироком законної сили.

Внесену заставу 18.11.2020 року у розмірі 87 880 (вісімдесят тисяч вісімсот вісімдесят) гривень за ОСОБА_5 повернути заставодавцю ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз у загальній сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок.

Арешт, накладений ухвалами Малиновського районного суду від 09.07.2020 р., 10.07.2022 р. скасувати.

Речові докази по справі:

-автомобіль марки БМВ 530, д/н НОМЕР_1 повернути власнику;

-автомобіль марки БМВ Х1, д/н НОМЕР_3 вважати повернутим власнику згідно зберігальної розписки;

-мобільні телефони марки «SAMSUNG VERIZON», «SAMSUNG» та «IPHONE 6» в корпусі сірого кольору із чорним чохлом, мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY NOTE 8» - повернути власнику;

-патрони у кількості 162 штуки, 2 затвори від пістолету, 1 ручну накладку пластикову для рукоятки пістолету, металеву коробку з металевими шариками знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1