Код суду 233 Справа № 233/2534/22
Вирок
Іменем України
12 січня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українка, Київської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлучений, який має на утриманні доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період, електриком інженерно-технічної роти інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у званні солдат, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України,-
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Згідно з витягу наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24 лютого 2022 року № 39 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду електрика інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення, військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.
Відповідно до книги видачі зброї та боєприпасів групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_4 28 лютого 2022 року видано стрілецьку зброю 5,45 мм автомат АК-74 № НОМЕР_2 .
Після отримання зброї солдат ОСОБА_4 пройшов інструктаж з питань порядку несення військової служби, поводження зі зброєю та заходів безпеки.
Відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
Солдат ОСОБА_4 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, відповідно до вимог ст. ст. 9, 16, 49, 127, 128 Статуту, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, відповідати за утримання своєї зброї та збереження виданого державного майна.
За приписами ст. 152 Статуту ЗСУ зброя та боєприпаси особовому складу військової частини видаються в установленому командиром військової частини порядку під особистий підпис у книзі видачі зброї та боєприпасів.
Згідно з положеннями ст.ст. 1, 3, 7 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать, зокрема, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, технічне майно, майно зв`язку тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною воно набуває статусу військового майна. Особи, винні у порушенні вимог цього Закону притягаються до відповідальності згідно із законом.
Пунктом 13 «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання майна військового майна у Збройних Силах України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 № 1225 визначено, що військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників; умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати.
Порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів у Збройних Силах України визначений Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 (надалі Інструкція), з змінами.
Відповідно до вимог п. 2 розділу X «Особливості збереження стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат під час ведення бойових дій, проведення антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил» Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 (із змінами, внесеними на підставі наказу Міністерства оборони від 30 грудня 2021 року № 404), військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. У разі тимчасового виходу (виїзду) військовослужбовців до населених пунктів, у тому числі тих, що не належать до району відповідальності підрозділу, для вирішення особистих чи службових питань стрілецька зброя та боєприпаси здаються відповідальному за облік стрілецької зброї і боєприпасів підрозділу або черговому підрозділу з внесенням відповідних змін до опису зброї, яка зберігається у шафі (ящику).
Проте, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період - солдат ОСОБА_4 , проходив службу на посаді електрика інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення, військової частини НОМЕР_1 та достовірно знав свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок несення військової служби, використання і зберігання військового майна, та мав можливість належно їх виконувати, однак через злочинну недбалість та особисту недисциплінованість, допустив їх порушення та вчинив в умовах воєнного стану військовий злочин за таких обставин.
Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.
07 серпня 2022 року приблизно о 18 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 заступив в наряд з охорони мосту по вул. Олекси Тихого в м. Костянтинівка, Донецької області.
В цей же день, приблизно о 20 год. 30 хв. солдат ОСОБА_4 разом з іншими військовослужбовцями сіли до автомобіля ВАЗ-2109 та поїхали до місця свого відпочинку.
Після чого, приблизно о 21 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 перебуваючи в салоні автомобіля ВАЗ-2109 поряд з Роял-Кафе «Алекс» за адресою: АДРЕСА_2 , діючи всупереч вищевказаних правилам зберігання зброї, поклав ввірену йому для службового користування зброю 5,45 мм автомат АК-74 № НОМЕР_2 на підлогу заднього пасажирського сидіння вказаного автомобіля та пішов до місця відпочинку.
В подальшому, в нічний час доби в період з 21 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв. невстановлена особа, скориставшись тим, що солдат ОСОБА_4 залишив без нагляду та не забезпечив належне зберігання ввіреної йому для службового користування зброї 5,45 мм автомат АК-74 № НОМЕР_2 , таємно викрала зазначений автомат, вартістю 2885,15 грн. Таким чином ОСОБА_4 допустив втрату ввіреної для службового користування зброї.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому правопорушення. Пояснив, що виконував обов`язки з охорони замінованого мосту та самих зарядів. Приблизно о 21 чи 22 годині 7 серпня 2022 року точного часу не пам`ятає, після чергування разом з хлопцями поїхав привести себе до ладу (помитись, поголитись). Коли приїхав до місця свого розташування в м. Костянтинівка, вийшов з машини, автомат залишив на полику в машині. Через годину повернувся до автомобілю та виявив, що машина відкрита, автомату всередині не було. По гарячим слідам з хлопцями почали шукати зброю, запитували перехожих, але відшукати її не вдалось. Одразу доповів командуванню про ці події. Проводилось службове розслідування, на час якого зброї не мав. Після його завершення, приблизно через два місяці, видали новий автомат. Додав, що раніше, у 2015 році приймав участь в АТО по мобілізації 4-ї хвилі, сам знаходив зброю та повідомляв про це відповідні органи. Пояснив, що зробив для себе висновки, що треба більш відповідально ставитись до зберігання ввіреної зброї, шкодує з приводу цієї ситуації, зазначає, що в подальшому такого не повториться. Крім того повідомив, що написав рапорт до фінансової частини ВЧ про відшкодування з нього десятикратного розміру вартості майна.
Оскільки обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочинів, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, у тому числі ті, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 413 КК України, тобто втрата ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил її зберігання, вчинена в умовах воєнного стану.
Мотиви призначення покарання.
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, який критично ставиться до скоєного, щиро розкаюється, вжив заходів до добровільного відшкодування вартості втраченої зброї у десятикратному розмірі, враховуючи наявність декількох обставин які пом`якшують покарання просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 3 ст. 413 КК України з урахуванням ст. 69 КК України у виді арешту на строк 2 місяці.
Обвинувачений просив призначити покарання з врахуванням того, що він буде корисним своїй бригаді під час боротьби з окупаційними військами.
При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує приписи статей 50, 65 КК України, зі змісту яких випливає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд, відповідно до положень ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вжиття заходів для добровільне відшкодування вартості втраченої зброї, ще до початку судового розгляду, однак через помилку програмного забезпечення фінансово-економічної служби утримання не відбулось про що суду надано відповідний рапорт.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Також, суд приймає до уваги досудову доповідь органу пробації від 6 січня 2023 року, згідно з якої орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінює як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінується як середній. Орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства у тому числі окремих осіб.
Таким чином, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, за місцем несення служби характеризується позитивно, є учасником бойових дій, а також його критичне ставлення до скоєного, вжиття заходів для добровільного відшкодування вартості втраченої зброї, суд вважає наявними підстави для застосування ст. 69 КК України, та призначення ОСОБА_4 іншого більш м`якого покарання, ніж зазначеного у санкції ч. 3 ст. 413 КК України, а саме у виді арешту на строк 2 (два) місяці.
За приписами ч. 2 ст. 60 КК України військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті.
Таким чином, покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на гауптвахті на строк 2 (два) місяці, є достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Запобіжний захід у підготовчому судовому засіданні та під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази у провадженні судом не досліджувались та про вирішення їх долі перед судом питання не порушувалось.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 363-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на гауптвахті на строк 2 (два) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у провадженні судом не досліджувались та про вирішення їх долі перед судом питання не порушувалось.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1