Справа №336/6001/22
Провадження №1-кс/336/832/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу поліції № З ЗРУГІ ГУН1І в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 02.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001690 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий відділу поліції № З ЗРУГІ ГУН1І в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Шевченківського окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт грошових коштів на загальну суму 10 000 гривень, а саме:
- Банкнота №1:1000 гривень - ЕБ 9436501;
- Банкнота №2: 1000 гривень - АБ 8083706:
- Банкнота №3: 1000 гривень - АВ 4781073;
- Банкнота №4: 1000 гривень - ЕВ 2192927;
- Банкнота №5: 1000 гривень - АГ 5731333;
- Банкнота №6: 1000 гривень - ЕГ 2824641;
- Банкнота №7: 1000 гривень - ЕГ 2824642;
- Банкнота №8: 1000 гривень - ЕГ 2824640;
- Банкнота №9: 1000 гривень - ЕД 1539859;
- Банкнота №10: 1000 гривень - АБ 6634097.
Клопотання обґрунтоване тим, що 02.11.2022, під час розслідування кримінального провадження № 0000689, за ч. 1 ст. 246 КК України, старшому слідчому слідчої групи по розслідуванню вказаного кримінального провадження - слідчому СВ відділу поліції № З Запорізького РУН ГУНГІ в Запорізькій області ОСОБА_5 , громадянином ОСОБА_6 було запропоновано неправомірну вигоду за прийняття незаконного рішення про повернення речового доказу.
08.11.2022 об 11.00 годині, громадянин ОСОБА_7 прибув до службового кабінету № 17 відділу поліції №3 Запорізького РУН ГУНП в Запорізькій області, де надав неправомірну вигоду службовій особі - слідчому СВ відділу-поліції № З ЗРУП ГУН11 в Запорізькій області ОСОБА_8 у розмірі 10 000 гривень купюрами номіналом 1000 гривень
Після чого, 08.1 1.2022 у період часу з 11.01 години по 11.11 годину, було проведено огляд місця події у вказаному службовому кабінеті, під час якого було виявлено та вилучено грошові кошти на загальну суму 10 000 гривень, а саме:
- Банкнота №1:1000 гривень - ЕБ 9436501;
- Банкнота №2: 1000 гривень - АБ 8083706:
- Банкнота №3: 1000 гривень - АВ 4781073;
- Банкнота №4: 1000 гривень - ЕВ 2192927;
- Банкнота №5: 1000 гривень - АГ 5731333;
- Банкнота №6: 1000 гривень - ЕГ 2824641;
- Банкнота №7: 1000 гривень - ЕГ 2824642;
- Банкнота №8: 1000 гривень - ЕГ 2824640;
- Банкнота №9: 1000 гривень - ЕД 1539859;
- Банкнота №10: 1000 гривень - АБ 6634097, які упаковано до паперового конверту.
Вилучені грошові кошти були визнані речовими доказами та на теперішній час перебувають в СВ відділу поліції №3 ЗРУ1І ГУНГІ в Запорізькій області.
08.11.2022 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, тобто: надання службовій особі, яка займає відповідальне становите, неправомірної вигоди.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. Суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, клопотання підтримав.
Від ОСОБА_9 надійшла заяво про розгляд клопотання слідчого без його участі, не заперечує проти його задоволення.
Неприбуття учасників провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що передбачено частиною першою статті 172 КПК України.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням частини четвертої статті 107 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з ч. 1ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини друго їстатті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для накладення арешту на грошові кошти, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження цього майна. У зв`язку із вищевикладеним та з урахуванням системного аналізу наведених норм Кримінального процесуального кодексу України є обґрунтовані законодавчі та фактичні підстави для накладення арешту на грошові кошти, які зазначені у клопотанні слідчого, оскільки обґрунтоване припущення органу досудового розслідування про те, що кошти є речовим доказом, а саме предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України та може зберігати на собі сліди правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що підлягає перевірці під час досудового розслідування за допомогою низки слідчих (розшукових) дій, у тому числі проведенні відповідних експертиз, тому клопотання підлягає задоволенню з метою забезпечення доказової бази у вказаному кримінальному провадженні.
Керуючись статтями 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого відділу поліції № 3 ЗРУГІ ГУН1І в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 02.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001690 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти на загальну суму 10 000 гривень, а саме:
- Банкнота №1:1000 гривень - ЕБ 9436501;
- Банкнота №2: 1000 гривень - АБ 8083706:
- Банкнота №3: 1000 гривень - АВ 4781073;
- Банкнота №4: 1000 гривень - ЕВ 2192927;
- Банкнота №5: 1000 гривень - АГ 5731333;
- Банкнота №6: 1000 гривень - ЕГ 2824641;
- Банкнота №7: 1000 гривень - ЕГ 2824642;
- Банкнота №8: 1000 гривень - ЕГ 2824640;
- Банкнота №9: 1000 гривень - ЕД 1539859;
- Банкнота №10: 1000 гривень - АБ 6634097, які упаковано до паперового конверту.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Копію ухвали надіслати слідчому.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1