Справа № 331/132/23
Провадження № 1-кп/331/287/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» лютого 2023 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000684 від 07.09.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, освіта - професійно-технічна, сімейний стан - не одружена, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно статуту (нова редакція) Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (надалі - AT КБ «Приват Банк») затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року № 594. Згідно статті 1 «Загальних положень» AT КБ «ПриватБанк» є державним банком. Згідно зі статтею 32 «Мета, предмет та вид діяльності» банк надає фізичним та юридичним особам послуги (крім послуг у сфері страхування), а також вести іншу діяльність, визначену законодавством, на підставі ліцензій та дозволів, виданих Національним банком та/або іншими уповноваженими державними органами.

Так на території Олександрівського району перебуває відділення банку AT КБ «Приват Банк», що розташоване за адресою: м. Запоріжжя пр. Соборний, 38, де у період з 29.06.2021 року по 09.08.2021 року була працевлаштована на посаді спеціаліста з обслуговування клієнтів ОСОБА_4 .

Згідно з посадовою інструкцією спеціаліста з обслуговування клієнтів ОСОБА_4 , затвердженої 27.01.2021 року наказом AT КБ «Приват Банк», вона виконувала функцію спеціаліста обслуговування клієнтів та у своїй роботі керувалася Законом України «Про банк і банківську діяльність», Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», Цивільного кодексу України, чинним законодавством України та іншими нормативними актами.

В період часу з 29.06.2021 року по 09.08.2021 року ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді спеціаліста з обслуговування клієнтів відділення AT КБ «Приват Банк», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 38, таємно, діючи умисно, з корисливих мотивів, оформила на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 банківську картку емітовану AT КБ «Приват Банк» за № НОМЕР_1 з кредитним лімітом 12000 гривень, яку в подальшому залишила собі та розпоряджалась грошовими коштами, які знаходились на ній на власний розсуд. Надалі остання шляхом несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованій банківській системі (АБС), незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 , при наступних обставинах.

Так, 29 червня 2021 року, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді спеціаліста з обслуговування клієнтів, обслуговуючи клієнтку AT КБ «Приват Банк» - ОСОБА_5 , яка мала намір перевипустити свою банківську картку для виплат за № НОМЕР_2 , запропонувала оформити на ім`я потерпілої банківську картку вищезазначеного банку з встановленим в ній кредитним лімітом в сумі 12000 гривень, на що ОСОБА_5 в свою чергу відмовилась. В свою чергу ОСОБА_4 , попри відмову потерпілої про отримання банківської картки з кредитним лімітом, оформила її на ім`я останньої та залишила вищевказану банківську картку, емітовану AT КБ «Приват Банк» за № НОМЕР_1 , у своє розпорядження. В подальшому, 09 серпня 2021 року у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 .

В подальшому, з метою маскування своїх протиправних дій, 09 серпня 2021 року ОСОБА_4 , маючи умисел на несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованій банківській системі (АБС), з метою заволодіння грошовими коштами клієнта банку ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ІР-адресу НОМЕР_3 , яка надається провайдером телекомунікаційних послуг ФОП ОСОБА_6 , котра в свою чергу зареєстрована за вищезазначеною адресою, внесла несанкціоновані зміни в інформацію, яка в ньому обробляється в електронно-обчислювальних машинах, не маючи на це ні дійсного, ні передбачуваного права, здійснила зміну фінансового номеру мобільного телефону ОСОБА_5 по її банківській картці № НОМЕР_2 з номеру НОМЕР_4 на підконтрольний собі номер мобільного телефону НОМЕР_5 в Інтернет-банкінгу потерпілої, у зв`язку з чим отримала можливість користуватись та розпоряджатись грошовими коштами останньої на власний розсуд.

В подальшому маючи умисел на таємне викрадення, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, 09 серпня 2021 року, ОСОБА_4 здійснила вхід з ІР-адреси НОМЕР_3 в Інтернет-банкінг по банківській картці № НОМЕР_2 , яка оформлена на ОСОБА_5 та здійснила переказ грошових коштів в сумі 9000 гривень та 5700 гривень на банківську картку № НОМЕР_1 , яка оформлена на ім`я ОСОБА_5 та яка, в свою чергу, знаходилась у розпорядженні ОСОБА_4 . Того ж дня, остання здійснила дві транзакції, направлені на погашення кредитних договорів, які оформлені на її ім`я, а саме, погашення кредитної заборгованості в компанії ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» на суму 9125 гривень та погашення кредитної заборгованості в компанії ТОВ «ГОУФІНГОУ» на суму 9145 гривень.

У зв`язку з чим, ОСОБА_4 , шляхом незаконного переведення грошових коштів на підконтрольний їй банківський рахунок, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 на загальну суму 14700 гривень, спричинивши матеріальну шкоду останній на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях повністю визнала, у вчиненому щиро розкаялась та пояснила суду, що вказане кримінальне правопорушення вона вчинила внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, оскільки перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, вона не мала можливості вчасно погасити мікрозайми, які оформила в різних фінансових установах.

Крім того, зазначила, що вона обіймала посаду спеціаліста з обслуговування клієнтів відділення AT КБ «Приват Банк», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 38. 29.06.2021 року, обслуговуючи клієнтку AT КБ «Приват Банк» ОСОБА_5 , яка мала намір перевипустити свою банківську картку для виплат за № НОМЕР_2 , вона запропонувала останній оформити банківську картку з кредитним лімітом в сумі 12000 гривень, на що ОСОБА_5 не погодилась. Попри відмову ОСОБА_5 про отримання банківської картки з кредитним лімітом, вона все одно оформила її на ім`я останньої та залишила вищевказану банківську картку за № НОМЕР_1 у своєму розпорядженні. В подальшому, 09.08.2021 року, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ІР-адресу НОМЕР_3 , вона здійснила зміну фінансового номеру мобільного телефону ОСОБА_5 по її банківській картці № НОМЕР_2 з номеру НОМЕР_4 на підконтрольний собі номер мобільного телефону НОМЕР_5 в Інтернет-банкінгу ОСОБА_5 , у зв`язку з чим отримала можливість користуватись та розпоряджатись грошовими коштами останньої.

В подальшому вона здійснила вхід з ІР-адреси НОМЕР_3 в Інтернет-банкінг по банківській картці № НОМЕР_2 , яка оформлена на ОСОБА_5 та здійснила переказ грошових коштів в сумі 9000 гривень та 5700 гривень на банківську картку № НОМЕР_1 , яка знаходилась в її розпорядженні. Того ж дня, вона здійснила дві транзакції, направлені на погашення кредитних договорів, які оформлені на її ім`я, а саме, погашення кредитної заборгованості в компанії ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» на суму 9125 гривень та погашення кредитної заборгованості в компанії ТОВ «ГОУФІНГОУ» на суму 9145 гривень.

Окрім цього додала, що їй соромно за вчинене, вона усвідомила свою протиправну поведінку, зробила для себе відповідні висновки, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження вона в повному обсязі відшкодувала потерпілій ОСОБА_5 завдані збитки.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою, в якій просила розглядати вказане кримінальне провадження без її участі, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченої вона не має, завдана шкода їй відшкодована в повному обсязі. Приймати участь в судових дебатах не бажає, просила суд при призначенні покарання, не катари суворо обвинувачену (а.п. 33).

У зв`язку з тим, що обвинувачена повністю визнала свою провину, у суду немає сумнівів щодо добровільності та істинності її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченої.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень доведена в ході судового розгляду, а її дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 361 КК України як несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), що призвело до порушення встановленого порядку її маршрутизації, за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченої, її відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.

Обвинувачена ОСОБА_4 не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, вчинила кримінальний проступок, не одружена, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має постійне місце проживання, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій суд визнає те, що вона вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала повністю, щиро розкаялась у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяла розкриттю кримінальних правопорушень, усвідомила свою протиправну поведінку, зробила відповідні висновки, в добровільному порядку відшкодувала потерпілій завдані збитки, у зв`язку з чим остання претензій матеріального характеру до обвинуваченої не має, тобто вчинила активні дії щодо зменшення тяжких наслідків свого діяння.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд керується положеннями, закріпленими в ст. 5 КК України, з яких слідує, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

З огляду на те, що інкриміновані кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченою до внесення змін в санкцію ч. 1 ст. 361 КК України згідно із Законом № 2149-IХ від 24.03.2022 року, який набрав чинності 03.04.2022 року, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання відповідно до закону про кримінальну відповідальність, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченої, її відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченою суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, оскільки завдані матеріальні збитки відшкодовані потерпілій в повному обсязі, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах найнижчої межі, встановленої в санкції статті, за якою кваліфікуються її діяння в редакції закону про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення у вигляді штрафу, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 361 КК України - у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень;

- за ч. 1 ст. 185 КК України - у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1