У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6

на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2022 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 січня 2023 року та визначено розмір застави у розмірі 4 962 000 грн, за умови внесення якої його слід негайно звільнити з-під варти.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що слідчий суддя виніс необґрунтоване, незаконне рішення всупереч законним правам та інтересам підозрюваного, оскільки вважає, що підозра повідомлена ОСОБА_8 є необґрунтованою та не підтверджується доказами у кримінальному провадженні.

На думку апелянта, судом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою з призначенням застави у розмірі 4 962 000 грн, що є непомірним для підозрюваного та його родини і фактично позбавляє їх права на внесення застави, сторона обвинувачення не надала належних доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Просить врахувати ті обставини, що підозрюваний не судимий згідно вимогам ст. 89 КК України, мешкає з батьками та має міцні соціальні зв`язки

Крім того, зазначає, що підозрюваному перед судовим засіданням 15.11.2022 повідомлено про зміну підозри, в якій без будь-яких обґрунтувань визначено значно більший розмір спричинених матеріальних збитків з урахуванням чого сторона обвинувачення в усній формі без подання зміни, доповнення або нового клопотання просила визначити розмір застави більший ніж було заявлено у клопотанні. Внаслідок розгляду клопотання слідчий суддя в порушення ч. 2 ст. 185 КПК України задовольнив клопотання старшого слідчого СУ ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 .

Встановлені слідчим суддею обставини.

Старший слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим прокурором Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 .

Згідно вказаного клопотання вбачається, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Миколаївській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000209 від 25.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3,4 ст. 190 КК України.

08.11.2022 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах. Та 15.11.2022 йому повідомлено про заміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у зв`язку з встановленням розміру заданих збитків.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 , зможе:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Підставами стверджувати про існування вказаного ризику є те, що ОСОБА_8 на даний час підозрюється у вчиненні умисного корисливого особливо тяжкого злочину проти власності, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких відповідно до ст. 12 КК України, та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Крім того, ані офіційного, ані тимчасового місця роботи ОСОБА_8 не має та не має інших легальних джерел доходу окрім тих, що могли бути отримані ним від вчинення кримінального правопорушення;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для кпиш обставин кримінального правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що на даний час досудове розслідування перебуває на початковому стані. На даний час слідством не встановлено всіх свідків та підозрюваних щодо вчинення кримінального правопорушення, зокрема ОСОБА_10 , на якого підозрюваний вказав як на дійсного організатора злочину. Не встановлені особи, причетні до здійснення несанкціонованого втручання в роботу автоматизованої системи - міжнародної платіжної системи MasterCard", що призвело до підробки інформації, а саме створення фіктивних транзакцій;

-незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у кримінальному провадженні, інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, так як підозрюваний за матеріалами досудового розслідування особисто знає інших підозрюваних та більшість свідків, з частиною з них перебуває в дружніх відносинах, а також контролював їх дії та надавав вказівки щодо вчинення кримінального правопорушення;

-вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки згідно підозри ОСОБА_8 протягом тривалого часу систематично вдавався до вчинення шахрайських дій, інших джерел доходу він не має.

Крім того, ОСОБА_8 наразі притягується до кримінальної відповідальності ВП№2 Солом`янського УП ГУНП у м. Києві за ч.3 ст.190 КК України. Зазначене дає підстави обґрунтовано припускати, що і в подальшому підозрюваний продовжить займатися злочинною діяльністю.

Слідчий суддя вказав, що застава передбачена в розмірах ст. 182 КПК України, не зможе забезпечити підозрюваним ОСОБА_8 виконання обов`язків, передбачених КПК. Тож, враховуючи встановлені процесуальні ризики, які є надзвичайно високими та те, що ОСОБА_8 підозрюється в організації вчинення особливо тяжкого кримінального злочину, що завдало в умовах воєнного стану банківській системі збитки розмірі 5 155 343,12 грн. групою осіб, то слідчий суддя дійшов висновку, що застава в розмірі 4 962 000 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених у КПК.

Позиції учасників судового провадження.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приписами ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги закону дотримані слідчим суддею при прийнятті рішення.

Твердження апеляційної скарги захисника стосовно того, що підозра є необґрунтованою, на думку апеляційного суду, позбавлені підстав, з огляду на таке.

Підозра - це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах, та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав та обов`язків відповідно до чинного законодавства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою злочину, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин.

Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 , апеляційний суд наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: заявою ПАТ «Банк Восток» від 16.08.2022; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_11 від 07.09.2022 виписками по рахунку ПАТ «Банк Восток» ОСОБА_12 ,. ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 26.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 31.08.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_33 від 09.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_29 від 09.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_25 від 09.09.2022; протоклом допиту свідка ОСОБА_27 від 26.09.2022; протоклом допиту свідка ОСОБА_34 від 09.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 06.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_35 від 06.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 06.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 04.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_36 від 30.06.2022; протоколом огляду предмета від 19.09.2022; протоколом огляду предмета від 26.09.2022; протоколом огляду предмета від 27.09.2022; протоколом огляду предмета від 07.10.2022.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до статей 89, 94 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності, допустимості та їх достатності відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає, чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування, та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення злочину, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Слідчий суддя вказав, що відомостей, які повідомлені прокурором під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави відносно підозрюваного ОСОБА_8 , достатньо для висновку про те, що підстави для підозри у вчиненні зазначеного суспільно-небезпечного діяння об`єктивно існують і підтверджують підозру ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

З огляду на вказані вище обставини суд вважає, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Суд вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність прокурором існування ризиків, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у кримінальному провадженні, інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Рішення в цій частині достатьо обгрунтоване та вмотивоване.

Суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи доведеним під час судового розгляду ризикам запобігти не зможуть.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.

На переконання суду, органом досудового розслідування доведено неможливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з визначенням застави, для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Приписами ч.3 ст.183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК.

Враховуючі наявність ризиків та той факт, що ОСОБА_8 підозрюється в організації вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, що завдало в умовах воєнного стану банківській системі збитки, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість застосування до підозрюваного застави у визначеному слідчим суддею розмірі.

Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2022 року щодо ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3