Справа № 342/1213/22
Провадження № 1-кп/342/165/2022
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Городенка матеріали кримінального провадження №0000090 від 22.08.2022 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира 2 кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 у військовому званні молодший сержант, в силу ст.89 КК України раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 незаконно придбав, носив та зберігав бойові припаси та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 13.04.2022 ОСОБА_3 призвано на військову службу під час мобілізації та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2022 №81 молодшого сержанта ОСОБА_3 призначено на посаду сержанта резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини. В подальшому, наказом командира від 14.05.2022 №104 молодшого сержанта ОСОБА_3 призначено на посаду командира 2 кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки. Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9,11,16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України та Законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України. Згідно п.п.1,3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника). Проте ОСОБА_3 у порушення вимог вказаних нормативно-правових актів, став на шлях злочинної діяльності та вчинив кримінальне правопорушення.

ОСОБА_3 у період часу з січня по грудень 2020 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, незаконно, у невстановленої особи, придбав 38 патронів до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6 мм, які належать до категорії бойових припасів. При цьому, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне носіння та зберігання бойових припасів, усвідомлюючи, що вказані предмети є бойовими припасами і маючи намір на їх незаконне придбання, носіння та зберігання, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 р. дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч передбаченому законом порядку, взяв до своїх рук 38 патронів до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6 мм та переніс їх до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав їх, без передбаченого законом дозволу, до 22 серпня 2022 року.

Окрім того, у період часу з 13.04.2022 по 05.08.2022, більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, молодший сержант ОСОБА_3 , проходячи військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, перебуваючи у Луганській та Донецькій областях, виконуючи бойові завдання щодо захисту територіальної цілісності і безпеки України, у лісовому масиві знайшов осколкову гранату Ф-1 із запалом УЗРГМ до ручної осколкової гранати Ф-1, які придатні для здійснення вибуху та відносяться до категорії бойових припасів, вибухових пристроїв промислового виробництва. При цьому, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, усвідомлюючи, що вказані предмети є бойовими припасами та вибуховими пристроями і маючи намір на їх незаконне придбання, зберігання та носіння, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 р. дозволу, шляхом привласнення знайденого бойового припасу та вибухового пристрою, придбав ручну осколкову гранату Ф-1 із запалом УЗРГМ до ручної осколкової гранати Ф-1, які придатні для здійснення вибуху та відносяться до категорії бойових припасів, вибухових пристроїв промислового виробництва, а саме взяв до своїх рук та поклав до своєї сумки і носив їх із собою протягом тривалого проміжку часу без передбаченого законом дозволу. У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.08.2022 №191 молодший сержант ОСОБА_3 вибув у відпустку за сімейними обставинами на дві доби, з 20.08.2022 по 21.08.2022.

У зв`язку з цим, молодший сержант ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне носіння та зберігання бойового припасу та вибухового пристрою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переніс напередодні знайдену у лісовому масиві ручну осколкову гранату Ф-1 із запалом УЗРГМ до ручної осколкової гранати Ф-1 до місця свого проживання, де незаконно зберігав їх, без передбаченого законом дозволу, до 22.08.2022 року до 11 год 49 хв.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1ст. 263 КК України.

24 листопада 2022 року у м.Івано-Франківську між прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно угоди прокурор Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, розміру заподіяної шкоди та порядку її відшкодування, узгодженого сторонами покарання, яке повинен нести ОСОБА_3 за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 (два) роки. Згідно ч.4 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на командира військової частини за місцем проходження військової служби, а у випадку його звільнення на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_3 . Підозрюваний беззастережно погодився на призначення йому обумовленого сторонами угоди вищевказаного покарання. Також угодою передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості підозрюваним ОСОБА_3 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор у підготовчому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та підозрюваним.

Обвинувачений та його захисник у підготовчому засіданні просили затвердити угоду. При цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, розкаявся у вчиненому, дав свою згоду на застосування узгодженої сторонами угоди міри покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Судом встановлено, що кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Укладена угода за своїм змістом відповідає вимогам ст. 468, 469, 470, 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, є такими, що відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості ОСОБА_3 .

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

При затвердженні угоди суд враховує обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, характеризуючі дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше несудимий, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах КНП «Городенківська БЛІЛ» Городенківської міської ради не перебуває, позитивно характеризується за місцем реєстрації проживання та служби у військовій частині, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, слід покласти на обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, ч.1 ст.263 КК України, ст.ст. 314, 369-371, 373-374,468-470, 472-476, 394 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 листопада 2022 року у м.Івано-Франківську між прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до положень ч.4 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_3 покласти на командира військової частини за місцем проходження військової служби, а у випадку його звільнення на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_3 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за проведення комплексної вибухово-технічної експертизи за №КСЕ-19/126-22/5996, балістичної експертизи за № СЕ-19/109-22/9241-БЛ від 16.09.2021 у загальному розмірі 7551,2 гривень (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят одна гривня 20 копійок).

Речові докази :

- спецпакет №5426914, в якому знаходяться металеві фрагменти ручної осколкової гранати Ф-1 та первинна упаковка (квитанція №390); спецпакет №5615964, в якому знаходяться 33 патрони калібру 5,6 мм та попередня упаковка (квитанція №388), які зберігаються у камері зберігання речових доказів відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУ НП у Івано-Франківській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_6