ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/26621/22

Провадження № 11-сс/4820/132/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 представника заявника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницький в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2023 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, щодо судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_7 в ході розгляду справ за участю ОСОБА_6 .

Слідчий суддя обґрунтовував своє рішення тим, що при дослідженні матеріалів звернення ОСОБА_6 підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування не встановлено, а тому, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР у зв`язку із відсутністю ознак які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник заявника ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та прийняти нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Вважає, що вищевказана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя залишив поза увагою імперативність норми ст.214 КПК України та об`єктивно не дослідив обставини справи, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення. Не дотримався процесуальних строків та вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, здійснивши оцінку обґрунтованості заяви про кримінальне правопорушення на наявність обов`язкових ознак кримінального правопорушення, тоді як норми кримінального процесуального закону передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надала усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представника заявника, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оскаржувана ухвала слідчого судді винесена з дотриманням вказаних вимог кримінального процесуального закону, містить належне мотивування і обґрунтування.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів скарги вбачається, що 26.09.2022 ОСОБА_6 звернувся до Прем`єр-міністра України та Верховної Ради України із заявою про вчинення кримінального правопорушення суддею Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Бондарем, який порушує його права у ході розгляду справ за участю ОСОБА_6 .

Дану заяву-повідомлення щодо можливих неправомірних дій судді Кам`янець- Подільського міськрайонного суду ОСОБА_7 05.10.2022 з Апарату Верховної Ради України було направлено до Офісу Генерального прокурора України, звідки супровідним листом № 31/Б-16986-29 від 17.10.2022 року було направлено до Хмельницької обласної прокуратури.

З Хмельницької обласної прокуратури заяву ОСОБА_6 направлено за належністю для розгляду до ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому, де вона зареєстрована за №1669зкп від 28.10.2022.

У відповідь на рапорт старшого слідчого першого СВ (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_8 від 28.10.2022 року за вих. № 14-01-01/189/22 від 22.11.2022, у зв`язку із тим, що аналогічне звернення ОСОБА_6 за №1652зкп від 27.10.2022 уже перебувало на розгляді слідчого, надано дозвіл на приєднання звернення ОСОБА_6 за №1669зкп від 28.10.2022. до звернення за №1652зкп від 27.10.2022.

У подальшому, слідчим суддею витребувано інформацію про результати розгляду звернень ОСОБА_6 за №1669зкп від 28.10.2022 та №1652зкп від 27.10.2022 та з`ясовано, що листом старшого слідчого першого СВ (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_8 №1652зкп/14-01-01 -3328/2022 від 22.11.2022 відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР у зв`язку із відсутністю ознак, які би свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30 червня 2020 року № 298). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність .

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необгрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність-ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч. 1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «..положеннями ст. З КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

В ухвалі слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що в заяві ОСОБА_6 жодних відомостей про обставини кримінальних правопорушень, які б підлягали внесенню до ЄРДР не викладено, по суті скарга зводиться до незгоди із процесуальними діями судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_7 в ході розгляду ним справ за участю ОСОБА_6 .

Частинами 1, 2 ст.126, ч.1 ст.129 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється; суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Законність процесуальних актів суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Намагання зробити це під час розгляду конкретної справи шляхом ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом впливу на суд.

Тобто, процесуальна діяльність вищевказаних суб`єктів владних повноважень в межах їх посадової дискреції не може бути підставою для їх кримінального переслідування.

Підстави для дисциплінарної відповідальності судді визначені ст.106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

За наявності обґрунтованих підстав, що визначені вище, скаржник наділений правом ініціювати питання про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності за допущені процесуальні порушення.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Слідчим суддею місцевого суду не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.405, п.1 ч.3 ст.407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді