КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру від 03.02.2022 року у кримінальному провадженні №0000397 відомості, щодо якого внесені до єдиного реєстру досудового розслідування 02.02.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296 КК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 03.02.2022 року у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні №0000397 від 02.02.2022 року

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята слідчим суддею не на підставі об`єктивних з`ясованих обставин, є необґрунтованою, невмотивованою та такою, що винесена з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт вказує на те, що слідчий суддя дійшов до помилкового висновку, що надані стороною обвинувачення матеріали є достатніми для висновку про наявність в діях ОСОБА_6 ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра є обґрунтованою.

Також апелянт зазначає, що у діях ОСОБА_6 відсутній склад інкримінованого йому кримінального правопорушення, прокурором не було надано жодних доказів на доведення протилежного.

Прокурором надано відеозапис щодо обґрунтованості підозри та слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі зазначено, що наданий прокурором відеозапис було досліджено, однак, не зазначено, що із даного відеозапису взагалі вдалось встановити, та які обставини, відображені на даному відеозаписі, підтверджують причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчим суддею було проігноровано як надані адвокатом ОСОБА_5 протоколи затримання, що підтверджують відсутність будь-яких заздалегідь заготовлених предметів для нанесення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, так і ненадання прокурором доказів, які б спростовували б доводи адвоката ОСОБА_5 . У своїй скарзі адвокат ОСОБА_5 звертала увагу на неоднозначність та протиріччя в показаннях потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 . Проте слідчий суддя не надав вказаним обставинам жодної оцінки, що свідчить про упередженість та необ`єктивність судового розгляду.

Крім того апелянт вказує на те, що зазначаючи в оскаржуваній ухвалі про те, що обґрунтованість повідомлення про підозру щодо ОСОБА_6 вже неодноразово перевірялась слідчими суддями, суддями апеляційної інстанції, слідчий суддя надав преюдиційного значення висновкам інших слідчих суддів щодо обґрунтованості підозри, наданих ними під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 .

В судове засідання представник підозрюваного ОСОБА_6 , - захисник ОСОБА_5 , та прокурор не з`явилися. Однак останніми подано клопотання про відкладення судового розгляду.

На обґрунтування вимог клопотання про відкладення судового розгляду прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , зазначив, що апеляційний розгляд призначено на 08.12.2022 об 11 годині 10 хвилин, однак, у зв`язку із тим, що з 10 години 30 хвилин ним заплановані проведення ряду слідчих (процесуальних) дій, в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000072, відомості відносно якого 07.01.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, із залученням експерта, а також спеціалістів Північного офісу Держаудитслужби. Проте доказів на підтвердження даної обставини останнім не надано. Крім того не зазначено про неможливість прибуття в судове засідання іншого прокурора з групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000072.

На обґрунтування вимог клопотання про відкладення судового розгляду захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , зазначила, що їй стало відомо про те, що прокурором у даному кримінальному провадженні було подано клопотання про відкладення судового розгляду, а тому просила відкласти судовий розгляд. Проте, останньою не враховано того, що неявка прокурора не є безумовною підставою для відкладення судового розгляду.

З урахуванням зазначеного, а також, що сторонами у кримінальному провадженні № 0000072 не надано доказів про не можливість прибуття в судове засідання відповідно до вимог ч. 4 ст. 405, ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе провести судовий розгляду у відсутність вище вказаних учасників судового провадження.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевірившита обговоривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями сторони захисту не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи та ухвали слідчого судді, 18.08.2022 адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення про підозру від 03.02.2022 року у кримінальному провадженні №0000397 відомості, щодо якого внесені до єдиного реєстру досудового розслідування 02.02.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296 КК України.

Скаргу мотивовано тим, що в провадженні СВ відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0000397, відомості відносно якого 02 лютого 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 03.02.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Захисник ОСОБА_5 також вважала вказану підозру ОСОБА_6 необґрунтованою, невмотивованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України. Так, захисник вказала на невірну кваліфікацію кримінального правопорушення слідчим, твердження сторони обвинувачення, щодо застосування підозрюваними заздалегідь заготовлених предметів для нанесення тілесних ушкоджень - газових балончиків не відповідає дійсності, що підтверджує відсутність складу інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Крім того, у органа досудового розслідування, відсутності достатні належні докази для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.

02.11.2022 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні зазначеної скарги адвоката ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру від 03.02.2022 року у кримінальному провадженні №0000397 відомості, щодо якого внесені до єдиного реєстру досудового розслідування 02.02.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296 КК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в скарзі адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 підстави для скасування повідомлення про підозру від 03.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні № 0000397 від 02.02.2022 року, перевірялись слідчим суддею при розгляді даної скарги, при цьому, з`ясовані обставини, які мають значення при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя встановив, що з наявних даних, що містяться в матеріалах скарги вбачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості, отже слідчим та прокурором були дотримані вимоги закону в повному обсязі.

Звертаючись до суду зі скаргою, адвокат ОСОБА_5 фактично посилається на відсутність у повідомленні про підозру належних та допустимих доказів, однак такі обставини повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати такі питання та на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

При цьому, слідчий суддя зазначив, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Викладені адвокатом ОСОБА_5 доводи не містять даних, які б спростовували висновок слідчого щодо причетності ОСОБА_6 , до вчинення кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування.

Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 03.02.2022 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України в рамках кримінального провадження № 0000397 є законним, вмотивованим та відповідає вимогам ст. 277 КПК України, а у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено, у зв`язку з чим, у задоволенні скарги відмовив.

Дане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час перегляду оскаржуваної ухвали апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 03.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні № 0000397 від 02.02.2022 року, в повній мірі дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, що на час повідомлення підозри існували факти та інформація, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 міг бути причетний до вчинення кримінального правопорушення про яке йому було повідомлено.

Перевіряючи доводи скарги сторони захисту щодо оскаржуваного повідомлення про підозру слідчим суддею встановлено, що наведені захисником у скарзі відомості не спростовують даних, що ОСОБА_6 не причетний до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Як встановлено з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, в ході розгляду скарги, слідчим суддею, встановлено, що за своїм змістом повідомленняОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_6 міг бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Враховуючи зазначене колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

Доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали не можуть бути визнані переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, які стосуються повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, про обґрунтованість такої підозри, при цьому всупереч твердженням апелянта навів мотиви та обґрунтування прийнятого рішення.

Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №761/16532/22

провадження № 11-сс/824/4450/2022

Категорія: ст. 303 КПК України

Слідчий суддя у суді першої інстанції - ОСОБА_10

Доповідач в суді апеляційної інстанції - ОСОБА_1 .