У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6971/22

№ 1-кс/183/1686/22

08 листопада 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), підозрюваного ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотанняслідчого, слідчого відділу Куп`янського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 06 квітня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Куп`янськ Харківської області, з середньо-спеціальною освітою, одруженому, працевлаштованому, маючому на утриманні малолітню дитину, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого, СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000254 від 06 квітня 2022 року про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 02.04.2022 року близько 20:00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , запросив до себе додому для сумісного розпиття спиртних напоїв сусіда, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на той час мешкав в квартирі АДРЕСА_4 цього будинку, на що ОСОБА_5 погодився та прийшов на запрошення. Приблизно о 20:10 до місця мешкання ОСОБА_7 прийшли також дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зі своїм малолітнім сином, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 втрьох на кухні розпивали спиртні напої, а малолітній ОСОБА_9 перебував в залі квартири та дивився телевізор.

Під час спільного розпиття спиртних напоїв, між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник конфлікт через різні політичні переконання, який згодом переріс у бесіду і вони продовжили разом розпивати спиртні напої. Близько 20:20 ОСОБА_8 з сином, малолітнім ОСОБА_9 , пішли додому, а ОСОБА_5 залишився та продовжив і далі з ОСОБА_7 на кухні розпивати спиртні напої.

Далі, близько о 20:40 ОСОБА_8 зайшла через незачинені двері до квартири ОСОБА_7 разом з малолітнім ОСОБА_9 та в цей час ОСОБА_7 , діючи у присутності вищевказаних осіб, наніс один удар кулаком правої руки в область правої сторони обличчя ОСОБА_5 . Від отриманого удару ОСОБА_5 втримав рівновагу та продовжив сидіти на стільці. Побачивши це, ОСОБА_7 , бажаючи настання більш тяжких наслідків для ОСОБА_5 , спробував нанести ще один удар кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_5 , однак останній, ухиляючись від удару, правою рукою відштовхнув ОСОБА_7 . Таким чином, потерпілий опинився в положенні лежачи на спині на підлозі.

В подальшому, скориставшись уразливим положенням потерпілого ОСОБА_7 , який лежав на підлозі, ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , схопив двома руками сидіння з кухонного стільця та наніс ним не менше трьох ударів в область голови ОСОБА_7 , який на момент нанесення ударів, лежав на спині на підлозі.

В цей час, ОСОБА_8 , з метою припинення протиправних дій ОСОБА_5 , намагалася відтягнути останнього від ОСОБА_7 , щоб завадити насильницьким діям, однак їй це не вдалось. Далі, розуміючи неможливість завадити насильницьким діям, ОСОБА_5 забравши малолітнього ОСОБА_9 , вийшли з квартири.

Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 та бажаючи настання саме таких наслідків для потерпілого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з поверхні столу взяв кухонний ніж та наніс ОСОБА_7 , який лежав на підлозі на спині, вістрям клинка ножа та лезом ножа не менше трьох ударів в область шиї, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних, різаних ран шиї з пошкодженням крупних судин. Після вчинення злочину ОСОБА_5 з місця події зник.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть, виданого відділенням КЗОЗ ХОБСМЕ Куп`янського відділення №12-17/88-КПт/22 від 07.04.2022 смерть ОСОБА_7 настала внаслідок геморагічного шоку, масивної зовнішньої кровотечі, множинних колото-різаних, різаних ран шиї з пошкодженням крупних судин.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, не працює, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, з огляду на тяжкість можливого покарання за вчинення якого у вигляді позбавлення волі, вбачається ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та змінив місце свого проживання (на час вчинення кримінального правопорушення підозрюваний проживав за адресою: АДРЕСА_5 , в будинку, у якому мешкав і потерпілий).

Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 відомо місце проживання потерпілої ОСОБА_10 та свідків вчинення кримінального правопорушення, в тому числі присутньої на місці події ОСОБА_8 , яка є дружиною підозрюваного, тому існує ризик того, що підозрюваний може здійснити спробу незаконного впливу на потерпілу та свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою надання ними неправдивих свідчень.

Про наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , будучи допитаним в якості підозрюваного, надав покази, що суттєво відрізняються від відомостей, які повідомляв останній у своїх раніше наданих поясненнях, від проведення слідчого експерименту за своєю участю підозрюваний відмовився, а тому може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я, відсутність джерела доходів у підозрюваного дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інший злочин. Характер та фактичні обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Крім того, ОСОБА_5 неодноразово був судимим за вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, оскільки їх уникнення за наведених обставин можливо лише через обмеження свободи пересування підозрюваного шляхом тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримала, просила його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в ньому.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Вказала, що навесні 2022 року їх місто було окуповано, після деокупації її підзахисного було привезено до смт. Шевченково та були відібрані пояснення без захисника. Тому він підписав все, що йому сказали. Свідків та очевидців не було. Підозра не обґрунтована, ризики не доведенні. Крім того, вказала, що покази, які відібрані до початку досудового розслідування не можуть бути покладенні в основу обвинувачення. Щодо його дружини ОСОБА_8 то на неї також було вчинено тиск. Просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого. У повному обсязі підтримав позицію свого захисника.

Прокурор заперечувала проти думки захисника зазначила, що пояснення дані ОСОБА_5 надавалися добровільно.

Слідчий суддя, вислухавши позицію учасників судового провадження, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку.

06.04.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000254 внесено відомості за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

24.10.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

За положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання застосування підозрюваному запобіжного заходу, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим КПК України.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, на переконання слідчого судді довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З приводу наявності ризиків, на які посилається прокурор, слідчий суддя відзначає, що на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, і розуміючи наявність вагомих доказів та невідворотність покарання за вчинене кримінальне діяння, може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду.

Таким чином, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування.
Проте цей ризик істотно зменшується, оскільки підозрюваний має постійне місце реєстрації й проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину. Отже, у нього є міцні соціальні зв`язки, крім того, після деокупації міста, підозрюваний самостійно з`явився до слідчого, тому ризик переховування знижується.

Щодо ризиків, передбачених п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя приходить до переконання, що їх наявність в судовому засіданні доведена не була, оскільки будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 буде незаконно впливати на свідка чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суду надано не було.

Згідно повідомлення про підозру, долучену до матеріалів кримінального провадження подія, яка інкримінується ОСОБА_5 , мала місце 02.04.2022 року.

З клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор звернувся 31.10.2022 року, тобто більше, ніж через 6 місяців з дня події кримінального правопорушення.

Таким чином, протягом більш, ніж 6 місяців у ОСОБА_5 була потенційна можливість впливати на свідків, зокрема на свою дружину, однак доказів того, що такий вплив здійснювався, прокурор в судовому засіданні не надав.

Не надано доказів і того, що ОСОБА_5 якимось чином перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо вчинення інших кримінальних правопорушень, то суд приходить до переконання, що зазначений ризик також не був доведений в судовому засіданні.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, про який просить сторона обвинувачення, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Інкриміноване підозрюваному ОСОБА_5 кримінальне правопорушення передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі, зокрема, на строк до п`ятнадцяти років, тобто запобіжний захід може бути застосований до підозрюваного.
Вирішуючи питання про міцність соціальних зв`язків підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно працевлаштований.
Підстави для застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, у вигляді застави чи особистого зобов`язання відсутні, оскільки. Більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру 24.10.2022 року, строк дії ухвали про домашній арешт встановити до закінчення строку досудового розслідування.
Перевіряючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, виходжу з того, що домашній арешт у певний період доби є також достатньо тяжким запобіжним заходом, оскільки підозрюваний не може залишати житло у певний час, він втрачає певні зв`язки у соціумі тощо.

В даному випадку цей запобіжний захід повністю запобігає ризику, що доведений прокурором, а саме ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Отже, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, є виправданим і доцільним.

У своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним (це висвітлено в рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 12369 від «26» червня 1991 року по справі «Латальє проти Франції», п. 51, за скаргою № 5522/04 від «20» січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою № 38717/04 від «14» жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України», п. 29, 41, за скаргою № 37466/04 від «20» травня 2010 року по справі «Москаленко проти України».

Таким чином, слідчий суддя вважає, що підстав для застосування виняткового запобіжного заходу немає, оскільки прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, його вік, слідчий суддя доходить висновку, що підозрюваному ОСОБА_5 має бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

У зв`язку з цим, клопотання слідчого необхідно залишити без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого, слідчого відділу Куп`янського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 06 квітня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.
Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком до 13 грудня 2022 року включно з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період з 21:00 години до 06:00 години та покладенням на нього обов`язків строком до 13 грудня 2022 року включно:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого та прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утриматися від спілкування в будь-якій формі зі свідками.

По закінченню строку дії запобіжного заходу та за відсутністю клопотання прокурора в порядку ст. 199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборона залишати житло припиняє свою дію і запобіжний захід, заборона та обов`язок вважаються скасованими.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Куп`янському районному відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області (Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Харківська, 14).

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено, підписано та оголошено о 09 год. 50 хв. 11 листопада 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1