Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/1483/22
Провадження № 1-кс/635/352/2022
Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000968 від 05 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України про арешт майна,
УСТАНОВИВ:
13 грудня 2022 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000968 від 05 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України про арешт майна.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 3 Харківського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування щодо кримінального провадження, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000968 від 05 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 05.12.2022 до ЧЧ ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що на перехресті доріг Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта та Харків-Мерефа-Павлоград, військовослужбовець ОСОБА_4 перевозив зброю.

Так, 05.12.2022, слідчим СВ ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області було проведено невідкладний обшук автомобіля Volkswagen, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який був розташований на перехресті доріг Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта та Харків-Мерефа-Павлоград, біля блокпосту, в багажнику якого було виявлено та вилучено наступні речі: 3 предмети зовні схожий на патрони, саморобний взривний пристрій, 2 паперові коробки з вмістом патронів, у кількості 120 та 30 штук, саморобний взривний пристрій, предмет зовні схожий на корпус ручної гранати без маркувань, предмет зовні схожий на запал ручної гранати з маркуванням 86-76 УЗРГМ 572, предмет зовні схожий на полум`ягасник, пакети метального заряду, предмет зовні схожий на автомат з маркуванням НОМЕР_2 , в патроннику якого був патрон з маркуванням НОМЕР_3 , предмет зовні схожий на підствольний граномет, 4 паперові коробки з вмістом у трьох по 30 патронів і в одному 28.

Вилучені в ході проведення обшуку предмети, можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою встановлення осіб, причетних до вчинення вказаного злочину, у зв`язку з чим прокурор просить накласти на зазначені речі арешт.

Прокурор у судове засідання не з`явився надавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Володылець майна у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суд не повідомив.
Згідно частини 1 статті 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому засіданні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.
Суд, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступних висновків
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають значення при вирішення порушеного питання, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.
Згідно статті 3 КПК України, слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Клопотання про арешт майна подане з додержанням вимог статті 171 КПК України.
Згідно з частиною 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
На підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження.
Вищевказані докази у своїй сукупності доводять обґрунтованість поданого клопотання про арешт майна, з врахуванням мети застосування заходів забезпечення кримінального провадження та кваліфікації кримінального правопорушення, за яким здійснюється кримінальне провадження.
Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження(стаття 131 КПК України).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з частиною 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з частиною 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З протоколу обшуку від 05 грудня 2022 року( а.с 9-15) судом встановлено, що 05 грудня 2022 року слідчим слідчого відділу поліції №3 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 з 17:05 до 18:50 було проведено обшук автомобіля Volkswagen, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_4 .
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000968 від 05 грудня 2022 року щодо кримінального провадження вбачається, що 05 грудня 2022 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України(а.с.4).
Відповідно до постанови про визнання речових доказів від 06 грудня 2022 року старшого слідчого СВ ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 (а.с. 29-30) вбачається, що 3 предмети зовні схожі на патрони, саморобний взривний пристрій, 2 паперові коробки з вмістом патронів, у кількості 120 та 30 штук, саморобний взривний пристрій, предмет зовні схожий на корпус ручної гранати без маркувань, предмет зовні схожий на запал ручної гранати з маркуванням 86-76 УЗРГМ 572, предмет зовні схожий на полум`ягасник, пакети метального заряду, предмет зовні схожий на автомат з маркуванням НОМЕР_2 , в патроннику якого був патрон з маркуванням НОМЕР_3 , предмет зовні схожий на підствольний граномет, 4 паперові коробки з вмістом у трьох по 30 патронів і в одному 28 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000968 від 05 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1статті 263 КК України.

Таким чином, судом встановлено, що майно, вилучене під час обшуку автомобіля 05 грудня 2022 року, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, з врахуванням кваліфікації кримінального правопорушення, за якою здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладання арешту на майно, зазначене у клопотанні, є збереженням речових доказів для забезпечення подальшого проведення судових експертиз.
Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та наведених у клопотанні доводів, суд дійшов висновку, що на цьому етапі досудового розслідування є необхідним та доцільним заходом забезпечення кримінального провадження арешт майна, зазначеного в клопотанні, а саме 3 предмети зовні схожі на патрони, саморобний взривний пристрій, 2 паперові коробки з вмістом патронів, у кількості 120 та 30 штук, саморобний взривний пристрій, предмет зовні схожий на корпус ручної гранати без маркувань, предмет зовні схожий на запал ручної гранати з маркуванням 86-76 УЗРГМ 572, предмет зовні схожий на полум`ягасник, пакети метального заряду, предмет зовні схожий на автомат з маркуванням НОМЕР_2 , в патроннику якого був патрон з маркуванням НОМЕР_3 , предмет зовні схожий на підствольний граномет, 4 паперові коробки з вмістом у трьох по 30 патронів і в одному 28 є обґрунтованою, оскільки дійсно є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, вищевказані предмети мають значення для досудового розслідування, можуть бути речовими доказами у кримінальному проваджені, а також можуть бути необхідними судовим експертам для проведення судової експертизи.
Таким чином, враховуючи завдання кримінального провадження, з метою недопущення приведення до зникнення, втрати або пошкодження тимчасово вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, суд приходить до висновку стосовно необхідності накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 131-132, 170-173, 175 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000968 від 05 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час обшуку автомобіля FORD RANGER D/S4WD, зеленого кольору, VIN: НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на: 3 предмети зовні схожий на патрони, саморобний взривний пристрій, 2 паперові коробки з вмістом патронів, у кількості 120 та 30 штук, саморобний взривний пристрій, предмет зовні схожий на корпус ручної гранати без маркувань, предмет зовні схожий на запал ручної гранати з маркуванням 86-76 УЗРГМ 572, предмет зовні схожий на полум`ягасник, пакети метального заряду, предмет зовні схожий на автомат з маркуванням НОМЕР_2 , в патроннику якого був патрон з маркуванням НОМЕР_3 , предмет зовні схожий на під ствольний граномет, 4 паперові коробки з вмістом у трьох по 30 патронів і в одному 28.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня надіслати прокурору Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_6