1Справа № 335/8145/21 1-кп/335/197/2023
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2023 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
процесуального прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого повну середню освіту, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 Кримінального кодексу України,
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, з корисливих мотивів особистого збагачення, діючи в порушення вимог законодавства України, що регламентує використання природних ресурсів, зокрема ст.ст. 26, 27 Закону України «Про тваринний світ», п.п. 3.13, 3.14, 3.15, 4.14, 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.01.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 за № 269/3562 (що втратили чинність 09.12.2022 на підставі Наказу Міністерства аграрної політики і продовольства № 700 від 19.09.2022, але були чинні на момент вчинення кримінального правопорушення), якими, зокрема, заборонено лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, у період весняно-літньої заборони лову риби, в період часу з 06.05.2021 по 11.06.2021, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою сіткоснастевого знаряддя лову «павук» з дерев`яних гаток, що є забороненим знаряддям лову, штучно перегородив русло р. Суха Московка, в результаті чого через неможливість рибою подолати штучно створену перешкоду незаконно виловив 1 247 екземплярів особин «карася сріблястого», вартість якого згідно з розрахунком матеріальної шкоди такс, затверджених Кабінетом Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» становить 17,00 гривень за одну особину, на загальну суму 21 199,00 гривень, чим заподіяв істотну шкоду рибному господарству України.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України (далі КК України), а саме незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого злочину та цивільний позов не визнав, від надання пояснень відмовився, посилаючись на ст. 63 Конституції України. Зазначив, що винуватим себе не вважає, шкоди довкіллю він не наніс і доходу не отримав.
Разом із тим, вина обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження та доводиться поза розумним сумнівом такими доказами.
З протоколу огляду відеозапису від 06.05.2021 з додатком у вигляді оптичного DVD-R-диску, що проводився слідчим СВ відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 в період часу з 22:00 год. до 22:50 год., випливає, що на оглянутому відео, знятому за допомогою камери коптеру, зафіксовано вид земельної ділянки, яка має доступ до ріки на території СК «Запоріжжя-1» по вул. Перемоги в м. Запоріжжі. По вказаній ділянці пересувається чоловік з відром та виливає вміст відра в штучний басейн. Також на відеозаписі зафіксовано предмет, схожий на риболовну сітку, яка закріплена на палиці та впродовж відео рухається до води та від неї (т. 1 а.с. 110112).
Постановою слідчого СВ відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 від 06.05.2021 оптичний DVD-R-диск, на якому знаходиться відеоматеріали з квадрокоптеру, надані в ході досудового розслідування, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні (т. 1 а.с. 113).
Свідок ОСОБА_8 , допитаний судом 29.06.2022, пояснив, що він проживає по вул. Яценка в м. Запоріжжі, що розташовано недалеко від річки Червоної. Йому подарували квадрокоптер (дрон), який може записувати відео та передавати на телефон, записувати відео у пам`ять телефону. Навесні 2021 р., точної дати не пам`ятає, він гуляв берегом річки та випробував цей дрон, запустив його у повітря та знімав околиці. Передивляючись відеозапис з дрону, він помітив як обвинувачений на цій ділянці місцевості ловив рибу у великій кількості. Також він помітив на відео ванну чи басейн з рибою та «павука», що, наскільки йому відомо, є забороненим знаряддям лову. Це було два рази. Після цього він вирішив проявити відповідальність та звернувся до органів поліції. Чи надавав відеозаписи співробітникам поліції, не пам`ятає.
Однак, після відтворення та демонстрації змісту вищезазначеного оптичного DVD-R-диску в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 підтвердив, що вказані відеозаписи здійснював саме він за допомогою свого дрону.
Оцінюючи вищезазначені відеозаписи з точки зору їх допустимості суд враховує висновки, сформульовані, у рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення ч. 3 ст. 62 Конституції України від 20.10.2011 № 12-рп/2011р, а саме, що фактичні дані про скоєння злочину чи підготовку до нього можуть бути одержані не тільки в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноважених на це осіб, а й випадково зафіксовані фізичними особами, які здійснювали власні (приватні) фото-, кіно-, відео-, звукозаписи, або відеокамерами спостереження, розташованими як у приміщеннях, так і ззовні. При оцінюванні на предмет допустимості як доказів у кримінальній справі фактичних даних, що містять інформацію про скоєння злочину чи підготовку до нього та подані в порядку, передбаченому частиною другою статті 66 Кримінально-процесуального кодексу України (прим.: тут і далі посилання на попередню редакцію Кодексу 1960 р., що були чинними на час ухвалення рішення Конституційним Судом України; на даний час аналогічні положення передбачені ч. 2 ст. 93 чинного Кримінального процесуального кодексу України), необхідно враховувати ініціативний або ситуативний (випадковий) характер дій фізичних або юридичних осіб, їх мету та цілеспрямованість при фіксуванні зазначених даних. Конституційний Суд України вважає, що подані будь-якою фізичною або юридичною особою згідно з частиною другою статті 66 Кодексу речі або документи (фактичні дані) не відповідають вимогам допустимості доказів, якщо вони одержані з порушенням прав і основоположних свобод людини, закріплених в Конституції України, зокрема внаслідок цілеспрямованих дій із застосуванням оперативно-розшукових заходів, передбачених Законом. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення статті 62 Конституції України спрямовані на забезпечення прав і свобод людини і громадянина. Тому положення першого речення частини третьої цієї статті «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» слід розуміти так, що обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних у результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності (п. 3.4 рішення).
Згідно з ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, у тому числі шляхом отримання від фізичних осіб речей, документів, відомостей.
Враховуючи, що вищезазначені відеозаписи були зроблені фізичною особою свідком ОСОБА_8 ситуативно (випадково) під час здійснення випробування квадрокоптеру (дрону) на ділянці місцевості біля річки, тобто не внаслідок цілеспрямованих дій та без застосування оперативно-розшукових заходів, тому суд доходить висновку, що ці відеозаписи не є недопустимими доказами, а тому приймаються судом як доказ факту виявлення кримінального правопорушення 06.05.2021, що відповідає даті реєстрації даного кримінального провадження в ЄРДР.
При цьому, посилання сторони захисту на те, що відеозаписи одержані із порушенням права на приватність, оскільки здійснені без згоди особи, вищезазначені висновки суду не спростовують. Крім того, ст. 87 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) не містить посилання на таку підставу визнання доказу недопустимим як його одержання із порушенням права на приватність.
Відповідно до протоколу обшуку від 11.06.2021, слідчим СВ відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2021 (справа № 335/4877/21, провадження 1-кс/335/3363/2021), в період часу з 05:11 год. до 08:07 год. 11.06.2021 за участі ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також понятих, було проведено обшук споруд, приміщень та домоволодіння, що знаходяться на території ділянки АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 115, 116123).
Під час проведення обшуку на вказаній ділянці було виявлено та вилучено: три конструкції, які складаються із чотирьох прутів приблизною довжиною півтора метри на кінці кожного з прутів виявлено риболовну сітку; три кущі зеленого кольору з явними слідами культивування та специфічним запахом; блокнот з написом на обкладинці «ТАС» 2007 коричневого кольору; ваги електронні та платформа до них.
Також, цим обшуком виявлено наявність на вказаній ділянці басейну розміром 2 м х 6 м, в якому знаходилась риба «карась» річний. На ділянці ближче до р. Суха Московка з виходом на неї виявлено дві дерев`яні гатки, які розміщені з лівого та правого боку ділянки, на лівій та правій частинах виявлено алюмінієві ванни, по одній на кожній частині, в яких виявлено рибу «карась» річний у загальній кількості 1 247 особин.
Постановою слідчого СВ відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 від 11.06.2021 визнано речовим доказом флеш-носій, на якому знаходиться відеозапис проведення обшуку (т. 1 а.с. 127). Крім того, постановою слідчого СВ відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 від 12.06.2021 вказані вище предмети, вилучені в ході обшуку, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (т. 1 а.с. 124126).
В подальшому, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2021 (справа № 335/4877/21, провадження 1-кс/335/3406/2021) накладено арешт на таке майно, вилучене 11.06.2021 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 : три конструкції, які складаються із чотирьох прутів приблизною довжиною півтора метри на кінці кожного з прутів виявлено риболовну сітку; блокнот з написом на обкладинці «ТАС» 2007 коричневого кольору; ваги електронні та платформу до них. В частині накладення арешту на три кущі зеленого кольору з явними слідами культивування та специфічним запахом відмовлено, оскільки це майно не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, так як не містять ознак кримінального правопорушення та слідчим не доведено необхідність такого арешту (т. 1 а.с. 129130).
При цьому, суд вважає непереконливими доводи сторони захисту про недопустимість доказів, одержаних під час проведення обшуку, через незаконність проведення цього обшуку, з таких підстав.
Так, сторона захисту стверджувала, що обшук проводився за відсутності захисника, був розпочатий у нічний час, слідчий не встановив особу власника земельної ділянки, а також місце проведення обшуку не відповідало дійсному номеру ділянки, що належала дружині ОСОБА_11 .
За змістом ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2021 (справа № 335/4877/21, провадження 1-кс/335/3363/2021) слідчому надано дозвіл на проведення обшуку споруд, приміщень та домоволодіння, що знаходяться на території ділянки АДРЕСА_3 з метою встановлення осіб, причетних до незаконного рибо-добувного промислу та вилучення знарядь для масового знищення риби. Встановлено строк дії ухвали до 09.07.2021. За змістом цієї ухвали, слідчому судді було надано інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 06.05.2021, згідно з якою ця земельна ділянка перебуває у приватній власності громадянина ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 115).
Відповідно до ч. 3 ст. 236 КПК України перед початком виконання ухвали слідчого судді особі, яка володіє житлом чи іншим володінням, а за її відсутності - іншій присутній особі повинна бути пред`явлена ухвала і надана її копія.
Зі змісту протоколу обшуку від 11.06.2021 випливає, що на час проведення обшуку на земельній ділянці був відсутній її володілець ОСОБА_12 , однак був присутній ОСОБА_5 , якому і була пред`явлена ухвала слідчого судді і надана її копія.
Цей протокол та долучений до нього відеозапис не містить даних, що ОСОБА_5 бажав скористатись на час проведення обшуку допомогою захисника та був позбавлений такої можливості. Будь-яких фактичних даних стосовно не допуску слідчим на місце проведення обшуку захисника матеріали кримінального провадження не містять.
Також, суд вважає необґрунтованими посилання захисника на те, що слідчим було допущено порушення ч. 4 ст. 223 КПК України, оскільки вказаний обшук не проводився у нічний час доби (з 22 до 6 год.), як вказував захисник, а проводився згідно з протоколом обшуку з 05:11 год. до 08:07 год., тобто хоча і був розпочатий до 6 години ранку, однак був закінчений у ранковий час доби. Крім того, у даному випадку такий час проведення слідчої дії був доцільним з огляду на характер інкримінованого діяння, а саме вилов риби, який зазвичай здійснюється у ранкові часи, що надавало слідчому підстави вважати про можливу втрату слідів кримінального правопорушення у разі проведення обшуку у більш пізній час.
Доводи сторони захисту про невідповідність дійсного номеру ділянки, на якій проводився обшук, обґрунтовані відповіддю голови СТ «Запоріжсталь-1» № 01 від 06.06.2022, наданої на адвокатський запит захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , а також витягом з Державного земельного кадастру, фотокопією членського квитка на земельну ділянку № НОМЕР_1 , які були досліджені в судовому засіданні. Так, за змістом вказаної відповіді та документів, власником приватизованої ділянки № НОМЕР_2 площею 5,83 соток, яка розташована в СТ «Запоріжсталь-1» є фізична особа ОСОБА_13 , а користувачем не приватизованої ділянки № НОМЕР_1 площею 3,0 соток, яка розташована в СТ «Запоріжсталь-1» є ОСОБА_14 , яка після придбання ділянки № НОМЕР_1 у 2019 році є членом СТ «Запоріжсталь-1» згідно з членським квитком, виданим головою СТ «Запоріжсталь-1» (т. 2 а.с. 6, 78, 9).
Разом із тим, матеріали кримінального провадження не містять даних, що обшук був проведений саме на ділянці № НОМЕР_1 , що перебувала у користуванні дружини обвинуваченого, а не на ділянці № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_15 . Зазначення у протоколі обшуку про те, що він проведений на ділянці № 292 та прилеглій території само по собі не доводить, що на цій прилеглій території розташована інша ділянка № 316.
Враховуючи викладене, підстав для визнання недопустимими доказів, одержаних в ході обшуку від 11.06.2021, суд не знаходить.
Крім того, судом були допитані як свідки особи, які були присутні під час його проведення.
Так, свідок ОСОБА_10 , допитаний у судовому засіданні 07.12.2021, пояснив, що він працює головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області. 11.06.2021 начальник управління йому повідомив, що на річці Суха Московка проводиться обшук на дачній ділянці. Він виїхав та о 6:30 год. прибув на місце. Обстежив ділянку та знайшов на ній 2 ванни з живою рибою «карасем», басейн з водою, в якому також знаходилась риба, а також спорядження для незаконного вилову риби «павук». Відносно ОСОБА_5 було складено протокол за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП), вилучено два «павука». ОСОБА_5 в поясненнях написав, що виловив рибу для розмноження в річці Суха Московка. Після обчислення кількості риби було встановлено наявність у вказаних ваннах і басейні 1 247 карасів загальною вагою 175 кг. Був складений розрахунок по 17 гривень за особину, сума склала 21 199,00 гривень. В подальшому риба була випущена у річку. 11.06.2021 був період нересту на річці Суха Московка. Був дозволений не професійний лов вудкою. Також пояснив, що знаряддя «павук» є забороненим знаряддям лову, що виготовляється самостійно, його ширина та висота становлять більше 1 м, а вічко сітки більше 1 см. Коли «павук» ставиться на дно, в сітку потрапляє риба. Зауважив, що хоча вся риба й була відпущена, однак, шкода полягає в тому, що риба деякий час не знаходилась в своєму природному середовищі, а потрапляючи в сітку, не могла рухатися, псувала луску.
Свідок ОСОБА_16 , допитаний 07.12.2021, суду пояснив, що він є поліцейським сектору поліції діяльності на воді ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Влітку, точної дати не пам`ятає, в час нересту риби, він знаходився в наряді, та направився на ділянку по вулиці Перемоги біля річки Червона приблизно о 05:00 год. Там вже знаходились поліцейські, інспектор. На місці також знаходилась жива риба «карась» у ваннах, знаряддя лову «павуки». Інспектор почав виловлювати та перелічувати рибу поштучно і за вагою. О 09:00 год. його змінив новий наряд у складі поліцейських ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . На час їх приїзду опитували господарів, дружину й чоловіка, анкетні дані яких не пам`ятає. Особисто він бачив дві ванни на березі річки та басейн на території дачної ділянки, два «павуки», що є забороненими знаряддями лову, та знаходились в воді.
Свідок ОСОБА_19 , допитаний 14.02.2022, суду пояснив, що він працює старшим інспектором СПД на воді ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. 11.06.2021 він був на чергуванні разом зі старшим сержантом ОСОБА_16 . Приблизно о 5 год. - на початку 6 год. ранку йому на мобільний телефон зателефонував керівник і попросив допомогти під час проведення обшуку ділянки. Він прибув на місце обшуку, що розташоване нижче вул. Перемоги в районі кафе «Очаг», ближче до річки. Співробітники слідчо-оперативної групи були на вулиці біля цієї території. Під час проведення обшуку він бачив, як на ділянці виявили заборонені знаряддя лову «павуки» у кількості 23 штуки, біля них були 2 ванни, бетонний резервуар і басейн з рибою «карась». «Павуки» були у річці та займали більше 2/3 її ширини. Поліцейські викликали рибоохоронний патруль. ОСОБА_5 та ще якийсь чоловік були на цій території. ОСОБА_5 сказав, що рибу виловлював декілька днів для себе, бажав здійснювати її розведення. В «павуках» на той час риби не було. Рибу «карась», що знаходилась у ванній, зважували та відпускали. Рибу, що була в басейні, при ньому не перераховували та не зважували, оскільки його зміна добігла кінця. Їх з напарником змінили інші співробітники ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .
Свідок ОСОБА_18 , допитана 13.12.2021, суду пояснила, що вона є інспектором з реагування патрульної поліції ГУНП в Запорізькій області. Влітку 2021 року на вимогу керівництва вони з ОСОБА_17 поїхали в дачний кооператив «Запоріжсталь-1», для вилучення риби. Прибули на місце ближче до обіду, змінили інший наряд поліції у складі ОСОБА_16 та ОСОБА_19 . На території ділянки знаходилась дача, 1 басейн та дві ємності з рибою. Вони були присутні, коли перераховували, зважували та відпускали рибу в воду та складали протокол. Також на території вони бачили заборонені знаряддя лову «павуки», 2 штуки, що знаходились біля води. Їх було вилучено. Вудок вона не бачила. Також вона на місці обшуку бачила обвинуваченого ОСОБА_5 , він нічого не пояснював, однак чула, як він казав, що ловив рибу для себе. Слідчий фіксував слідчу дію на відеозапис, також вилучив блокнот, обвинуваченого не затримував.
Свідок ОСОБА_17 , допитаний 13.12.2021, суду пояснив, що він є оперуповноваженим відділу кримінальної поліції ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Приблизно в травні 2021 р., наприкінці весни, точної дати не пам`ятає, під час чергування його групи ближче до 12:00 год. надійшла вказівка щодо забезпечення обшуку на дачній ділянці біля річки, нижче кафе «Очаг». Коли він разом із ОСОБА_18 приїхали на місце обшуку, там вже працювала слідчо-оперативна група Відділу поліції № 1. Слідчий пояснив, що провів обшук. При цьому був присутній власник дачі, його дружина, поняті. Чи був на ділянці обвинувачений, не пам`ятає. Під час обшуку вилучалась риба карась з басейну з бетону, розміром 4х6 м й 1,5м заввишки. Рибу зважили, порахували, інспектор все описав. Було приблизно 150170 кг. Після цього рибу одразу випустили в річку з маленького пірсу. На території також він бачив заборонені знаряддя лову «павуки» у кількості 34 штуки, шириною приблизно 1,5-2 м. Зазначив, що з 1 квітня по 10 червня встановлена нерестова заборона на річці Дніпро та його притоках. Дозволяється лише вилов риби вудкою з берега до 3 кг.
Отже, свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , які були присутні під час проведення обшуку, підтвердили, що на дачній ділянці знаходився обвинувачений ОСОБА_5 на момент проведення обшуку, який не заперечував факту вилову ним риби, проте зазначав, що здійснював вилов риби з метою її розведення.
Суд визнає допустимими доказами показання вищезазначених свідків, оскільки доказів їх недостовірності суду не надано, а сам обвинувачений відмовився давати показання під час судового розгляду кримінального провадження, та вищезазначені показання свідків не спростував. Крім того, вищезазначені свідки не є слідчими, прокурорами, співробітниками оперативного підрозділу під час здійснення кримінального провадження, та їх показання також підтверджуються іншими доказами по справі, зокрема, і відеозаписом проведення обшуку та нижченаведеними документами.
Так, листом т.в.о начальника Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області (Запорізький рибоохоронний патруль) від 19.01.2021 № 10-2-9/1610/21 на адресу СВ відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області передано матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) (т. 1 а.с. 134145).
Дослідженням даних матеріалів підтверджується, що на місці виявлення правопорушення щодо ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 008329 від 11.06.2021, в якому викладено фактичні обставини вчинення останнім діяння у вигляді здійснення ОСОБА_5 протизаконного вилову риби з берега річки Суха Московка на території земельної ділянки № НОМЕР_2 в СТ «Запоріжсталь-1» по вулиці Перемоги у місті Запоріжжі забороненим знаряддям лову сіткою типу «Павук» у кількості 2 одиниці. Виловив 1247 екземплярів риби «карась сріблястий» загальною вагою 175 кг, чим заподіяв матеріальної шкоди рибним запасам України на суму 21 199 грн. У ОСОБА_5 було вилучено дві одиниці знаряддя лову типу «павук» та риба «карась сріблястий» 1 247 екземплярів у живому та неушкодженому виді.
У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 власноруч викладені пояснення, в яких він підтвердив, що здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову у вигляді «павука» (2 шт.) у період часу з 25.05.2021 по 11.06.2021 у р. Суха Московка на своїй дачній ділянці та виловив за вказаний період 1 247 особин риби карась. Ловив рибу для власного вживання та для розведення у басейні.
На підставі п.п. 3.15, 4.7 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.01.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 за № 269/3562, «павук» розміром більше 1х1 метрів, з вічком понад 10 міліметрів, є забороненим знаррядям лову, а згідно із описом вилучених у ОСОБА_5 «павуків» вони перевищували вказані розміри.
Враховуючи, що до адміністративної відповідальності за вищезазначене правопорушення ОСОБА_5 притягнуто не було, оскільки у його діях правоохоронні органи встановили склад кримінального правопорушення, суд вважає можливим використання вказаних матеріалів справи про адміністративне правопорушення як доказів у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , а також змістом вищезазначених матеріалів справи про адміністративне правопорушення спростовується позиція сторони захисту про недоведеність вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_5 .
Разом із тим, суд звертає увагу, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, № 408 від 14.06.2021 (т. 1 а.с. 144) у ОСОБА_5 було вилучено 2 штуки забороненого знаряддя лову «павук». Тобто у матеріалах справи про адміністративне правопорушення вказується про наявність у ОСОБА_5 двох знарядь лову.
У той же час, оглянутим в судовому засіданні відеозаписом обшуку, проведеного 11.06.2021, підтверджено наявність і вилучення саме трьох знарядь лову на місці обшуку. Під час обшуку ОСОБА_5 пояснив, що він здійснював лов риби знаряддями, які знаходились біля дачної ділянки у річці, а іншим «павуком» ловив рибу його сусід.
Отже, у даному випадку суд не вбачає розбіжностей у обставинах вчиненого кримінального правопорушення, а саме у кількості вилучених знарядь лову, про що зауважував захисник у судових дебатах. Більше того, за змістом обвинувального акту ОСОБА_5 інкриміновано вилов риби за допомогою сіткоснастевого знаряддя лову «павук» з дерев`яних гаток, тобто взагалі одним знаряддям.
Той факт, що на місті обшуку було вилучено більше знарядь лову, не свідчить про наявність будь-яких процесуальних порушень у діях слідчого, оскільки згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України зазначені знаряддя підлягали вилученню та входили до переліку речей, на вилучення яких надавався дозвіл ухвалою слідчого судді.
З листа Інституту рибного господарства Національної академії аграрних наук України від 09.07.2021 № 346-07/21, на який міститься посилання в обвинувальному акті, випливає, що шкода рибному господарству України, яка завдана вилученням водних біоресурсів ОСОБА_5 , а саме карась сріблястий 1 247 екз. є істотною (т. 1 а.с. 131132).
Згідно з висновком Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області (Запорізький рибоохоронний патруль) від 20.07.2021 № 10-3-9/1617-21, наданим на запит слідчого СВ відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 щодо матеріалів справи у відношенні ОСОБА_5 , яким було вилучено в Каховському водосховищі 1 247 особин карася забороненим знаряддям лову сіткою типу «павук», Управління вважає, що розрахована за постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» сума збитків (21 199,00 гривень), є істотною у зв`язку з багаточисельністю улову за кількістю вилучених екземплярів водних біоресурсів у перекладі на розмір шкоди в неоподаткованих мінімумах доходів громадян, прийнятих для Каховського водосховища на рівні 418 неоподаткованих мінімумів (7 106,00 гривень), відповідно до «Біологічного обґрунтування кількісних показників визначення істотності шкоди, завданої водним біоресурсам внаслідок заняття протизаконним рибним добувним промислом на період 20212022 років», розробленого Інститутом рибного господарства НААН України Київ, 2020 рік (т. 1 а.с. 133).
Відповідно до висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в Запорізькій області від 15.07.2022 № СЕ-19/108-22/7356-ЕК, складеного на виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2022 про призначення судової економічної експертизи (т. 1 а.с. 169), документально підтверджується розрахунок матеріальної шкоди Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області (Запорізький рибоохоронний патруль) згідно з таксами, затвердженими Кабінетом Міністрів України від 21.11.2011 № 1209, як додаток до протоколу № 008329 від 11.06.2021, завданої виловом риби у сумі 21 199,00 гривень (т. 1 а.с. 177180).
Згідно з висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в Запорізькій області від 21.10.2022 № СЕ-19/108-22/9867-ЕЛ, складеного на виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2022 про призначення судової екологічної експертизи (т. 1 а.с. 196197), шкода, яка була нанесена довкіллю виловом 1 247 екземплярів особин «карася сріблястого» на суму 21 199,00 гривень, вважається істотною (т. 1 а.с. 237242).
Відповідно до роз`яснень, наданих у абз. 4 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», відповідальність за злочин, передбачений ст. 249 КК України настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду. На те, що шкода є істотною, можуть вказувати, зокрема, такі дані: знищення нерестовищ риби; вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі; добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено; тощо.
Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає непереконливим доводи сторони захисту про недоведеність істотності завданої шкоди довкіллю, оскільки вищезазначеними доказами доведено здійснення обвинуваченим добування великої кількості риби.
Крім того, суд також не погоджується із твердженням сторони захисту про неналежність як доказу висновку судової економічної експертизи від 15.07.2022 № СЕ-19/108-22/7356-ЕК, оскільки цей висновок доводить правильність обчислення розміру шкоди, завданої довкіллю, внаслідок протиправних дій обвинуваченого.
Також суд вважає непереконливими посилання захисника на те, що судова екологічна експертиза проводилась на стадії судового розгляду, а не під час досудового розслідування, внаслідок чого не може бути прийнята судом, з таких підстав.
Так, в обґрунтування своєї позиції захисник посилався на постанову Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 708/3920/18, в якій, серед іншого, суд звернув увагу на правильність висновків суду першої інстанції у вказаній справі стосовно обов`язковості проведення судової експертизи з метою визначення розміру шкоди, заподіяної довкіллю, яку на стадії досудового розслідування проведено не було.
Разом із тим, вивчивши зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій у вказаній справі, суд встановив, що у справі № 708/3920/18 така експертиза не була проведена ані на стадії досудового розслідування, ані на стадії судового розгляду, клопотань про призначення такої експертизи прокурором не заявлялось.
Натомість, у даному кримінальному провадженні прокурором на стадії судового розгляду були заявлені відповідні клопотання про призначення у справі судових економічної та екологічної експертиз, висновки яких фактично підтвердили обставини, встановлені органом досудового розслідування, що відображені в обвинувальному акті, щодо розміру шкоди, завданої довкіллю незаконним виловом риби, а також щодо її істотності. Крім того, в силу вимог п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України проведення експертизи щодо визначення розміру шкоди довкіллю є обов`язковим, і проведення такої експертизи згідно з ч. 1 ст. 332 КПК України може бути здійснене під час судового розгляду за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України, що і мало місце у даному випадку.
Згідно з ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Натомість, у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 708/3920/18 було підтверджено обґрунтованість висновків, що наводились у вироку суду першої інстанції у вказаній справі, а висновки щодо застосування відповідних норм права Верховним Судом з окресленого вище питання надані не були. Крім того, як зазначено судом вище, у вказаній справі були наявні інші обставини, а питання застосування правових норм щодо можливості чи неможливості врахування як доказу висновку екологічної експертизи, проведеної на стадії судового розгляду, не досліджувалось.
Крім того, суд також не погоджується із доводами сторони захисту на не встановлення доказів наявності у ОСОБА_5 корисливого мотиву, оскільки сама по собі значна кількість виловленої риби, період її вилову, наявність у ОСОБА_5 знарядь для незаконного вилову риби, ванн та басейну у сукупності доводить його намір одержати саме прибуток від цієї діяльності. Для власного вживання зазначена кількість риби є занадто великою, а планування розведення риби, як він зазначав у поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення, не виключає подальшого наміру ОСОБА_5 одержати від цього прибуток.
Також, визначаючи обставини вчинення кримінального правопорушення, що визнаються судом доведеними, суд знаходить помилковими посилання в обвинувальному акті на порушення ОСОБА_5 вимог ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», оскільки ці положення законодавства містять норми про відповідальність за вже вчинене їх порушення. Крім того, є необґрунтованим також і посилання в обвинувальному акті на порушення ОСОБА_5 п. 4.11 Правил любительського і спортивного рибальства у чинній на момент вчинення кримінального правопорушення редакції, оскільки цим пунктом Правил передбачено заборону лову риби і водних безхребетних, менших за розміри, вказані в додатку цих Правил рибальства. У даному випадку ОСОБА_5 такі дії взагалі не інкримінуються стороною обвинувачення. Отже, вищезазначені посилання на нормативно-правові акти необхідно виключити зі змісту обвинувачення, що визнається судом доведеним.
У той же час, суд погоджується із доводами сторони захисту щодо недоведеності стороною обвинувачення під час розгляду кримінального провадження способу масового знищення риби, що є кваліфікуючою ознакою складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України.
Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» під способом масового знищення звірів, птахів, риби, інших видів тваринного світу (частини 2 статей 248 та 249 КК України треба розуміти такі дії, які здатні спричинити чи спричинили загибель великої кількості представників дикої фауни, знищення популяції або певного виду тваринного світу в тій чи іншій місцевості чи водоймі (застосування отруйних або вибухових речовин, газу, диму, електроструму, автоматичної зброї, спрямування стада тварин на болото, тралення риби за допомогою заборонених прийомів тощо). При вирішенні питання про те, чи здійснювалося незаконне полювання або рибальство способом масового знищення, слід ретельно досліджувати характерні властивості застосованих знарядь, зокрема їхню руйнівну силу, характер взаємодії з оточуючим середовищем, обсяги шкідливого впливу на довкілля тощо.
Так, у обвинувальному акті, викладаючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які орган досудового розслідування вважав доведеними, зазначено, що вилов риби «за допомогою сіткоснастевого знаряддя лову «павук» з дерев`яних гаток» є «способом масового вилову риби». Тобто, стороною обвинувачення не досліджувалось питання, чи є даний спосіб вилову риби таким, що призводить до масового її знищення. Відповідна експертиза знаряддя лову «павук» на відповідність такому критерію як його пристосування для масового знищення риби стороною обвинувачення не призначалась і не проводилась. Натомість матеріали цієї справи підтверджують, що риба була вилучена у ОСОБА_5 у живому та неушкодженому вигляді.
Частиною 3 статті 370 КПК України та частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження.
Приписами статті 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 23 Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.
Пунктом 21 цієї Постанови також зазначено, що суди мають орієнтуватися на те, що відповідно до вимог КПК «виправдувальний вирок постановляється: за відсутністю події злочину, коли судовим розглядом справи встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачувався підсудний, взагалі не мало місця або відсутній причинний зв`язок між діянням підсудного і шкідливими наслідками, настанням яких обумовлюється злочинністю діяння, зокрема, коли шкідливі наслідки настали внаслідок дій особи, якій заподіяно шкоду, або в результаті дії сил природи тощо; за відсутністю в діянні підсудного складу злочину, коли встановлено, що діяння, яке ставилось у вину підсудному, ним вчинено, але кримінальним законом воно не визнається злочинним, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки злочину, але через малозначність не являє суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається злочинним (повторність діяння, попереднє притягнення до адміністративної відповідальності тощо), діяння вчинено у стані необхідної оборони чи крайньої необхідності; мала місце добровільна відмова від вчинення злочину, а фактично вчинене не містить складу іншого злочину; підсудний не є суб`єктом злочину через відсутність спеціальних ознак, встановлених для суб`єкта даного складу злочину; підсудний не досяг віку, з якого він може нести кримінальну відповідальність; за недоведеністю участі підсудного у вчиненні злочину, коли факт суспільно небезпечного діяння встановлено, але досліджені судом докази виключають або не підтверджують вчинення його підсудним».
За змістом висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі 366/3050/16-к, згідно із ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, та за умови, що такі дії особи охоплюються обсягом висунутого їй обвинувачення.
Згідно з рекомендаціями, викладеними у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на статті кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.
Отже, при наявності складу іншого кримінального правопорушення, на підставі статті 337 КПК України, суд має право вийти за межі пред`явленого обвинувачення та перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_5 з частини 2 статті 249 КК України, яка містить кваліфікуючу ознаку цього складу злочину як його вчинення способом масового знищення риби, однак, яка не була доведена стороною обвинувачення під час судового розгляду, на частину 1 статті 249 КК України, що передбачає відповідальність за вчинення кримінального проступку, що є більш м`яким кримінальним правопорушенням.
Отже, дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов до переконання, що вони доводять факт того, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за частиною 1 статті 249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, спричинених наслідків кримінальним проступком завдана матеріальна шкода рибному господарству України.
Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Запоріжжі.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, суд доходить висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів є покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 249 КК України.
Вирішуючи цивільний позов Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області до ОСОБА_5 про відшкодування збитків, завданих рибному господарству розміром 21 199,00 гривень, суд враховує таке.
Позов мотивований тим, що внаслідок порушення правил рибальства незаконними діями ОСОБА_5 державі заподіяно збитки на суму 21 199,00 гривень. Суму шкоди було розраховано Управлінням Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних водних біоресурсів». Посилаючись на положення ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позивач просив стягнути з ОСОБА_5 на користь держави Україна 21 199,00 гривень збитків (т. 1 а.с. 2529).
12.10.2021 ОСОБА_5 в особі представника адвоката ОСОБА_6 подав відзив на цивільний позов. У відзиві зазначав, що позивачем не доведено, що відповідачем з 25.05.2021 по 11.06.2021 здійснювався протизаконний лов риби з берега забороненими знаряддями лову, та що саме ним було виловлено 1 247 екземплярів риби. Отже, позивачем не доведено всіх елементів складу цивільного правопорушення. Відповідач вважає, що він жодних протиправних дій не вчиняв, збитків державі не завдавав. Просив відмовити в задоволенні позову (т. 1 а.с. 4548).
19.09.2022 від представника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області (Запорізького рибоохоронного патруля) надійшли письмові пояснення, в яких звернули увагу на те, що для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу не має значення, чи повернути незаконна вилучена (добута) риба у середовище свого перебування, чи ні. Зазначає, що аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2019 у справі № 541/307/17 (т. 1 а.с. 212).
Від представника цивільного позивача неодноразово надходили клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Цивільний відповідач ОСОБА_5 та його представник (захисник) адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення цивільного позову заперечували з підстав, що викладені у відзиві на цивільний позов.
Судом під час розгляду і вирішення цивільного позову проведено такі процесуальні дії у справі.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2021 прийнято до розгляду у даному кримінальному провадженні цивільний позов Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області, визнано Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області цивільним позивачем, а ОСОБА_5 цивільним відповідачем (т. 1 а.с. 38).
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2023 замінено первинного цивільного позивача Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області на Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області (Запорізького рибоохоронного патруля) (т. 2 а.с. 28).
Вирішуючи цивільний позов, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
За приписами ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки, тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування.
За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади.
У відповідності до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як було зазначено судом вище, згідно з висновком Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області (Запорізький рибоохоронний патруль) від 20.07.2021 № 10-3-9/1617-21, у зв`язку з вилученням ОСОБА_5 1 247 особин карася забороненим знаряддям лову сіткою типу «павук», сума збитків становить 21 199,00 гривень.
При цьому, відповідно до висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в Запорізькій області від 15.07.2022 № СЕ-19/108-22/7356-ЕК документально підтверджується розрахунок матеріальної шкоди Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області (Запорізький рибоохоронний патруль) згідно з таксами, затвердженими Кабінетом Міністрів України від 21.11.2011 № 1209, як додаток до протоколу № 008329 від 11.06.2021, завданою виловом риби у сумі 21 199,00 гривень.
Враховуючи, що вину ОСОБА_5 у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, доведено під час розгляду кримінального провадження, а розмір матеріальної шкоди розміром 21 199,00 гривень підтверджується належними та допустимими доказами, цивільний позов Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області (Запорізького рибоохоронного патруля) до ОСОБА_5 про відшкодування збитків, завданих рибному господарству розміром 21 199,00 гривень, підлягає задоволенню в повному обсязі.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, клопотань про його застосування до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось.
Речовими доказами по зазначеній справі є, серед інших, знаряддя та засоби промислу, які відповідно до ст. 96-1 КК України підлягають спеціальній конфіскації у власність держави.
Долю усіх інших речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2021 (справа № 335/4877/21, провадження 1-кс/335/3406/2021), підлягає скасуванню в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України.
Судові витрати на залучення експерта при проведенні судових експертиз згідно з вимогами ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 368, 369371, 373376 КПК України, суд
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу розміром 2 000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири) тисячі гривень 00 копійок.
Цивільний позов Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області (Запорізького рибоохоронного патруля) до ОСОБА_5 про відшкодування збитків, завданих рибному господарству розміром 21 199,00 гривень задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави Україна збитки, завдані рибному господарству, розміром 21 199 (двадцять одна тисяча сто дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь державного бюджету витрати на проведення судових експертиз від 15.07.2022 № СЕ-19/108-22/7356-ЕК в розмірі 1 510,27 гривень та від 21.10.2022 № СЕ-19/108-22/9867-Ел в розмірі 4 908,28 гривень, а разом 6 418 (шість тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 55 копійок.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2021 (справа № 335/4877/21, провадження 1-кс/335/3406/2021) на майно, вилучене 11.06.2021 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: три конструкції, які складаються із чотирьох прутів приблизною довжиною півтора метра, на кінці кожного з прутів виявлено риболовну сітку; блокнот з написом на обкладинці «ТАС» 2007 коричневого кольору; ваги електронні та платформу до них.
На підставі ст. 96-1 КК України речові докази по кримінальному провадженню, а саме: три конструкції які складаються із чотирьох прутів приблизною довжиною півтора метра на кінці кожного з прутів виявлено риболовну сітку; ваги електронні та платформу до них, які передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, примусово безоплатно вилучити у власність держави.
оптичний DVD-R диск, на якому знаходиться відеоматеріали з квадрокоптеру, долучений до матеріалів кримінального провадження, зберігати в матеріалах судового провадження;
блокнот з написом на обкладинці «ТАС» 2007 коричневого кольору, переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області повернути за належністю ОСОБА_5 ;
флеш-носій «micro SD HC 4GB», на якому знаходиться відеоматеріал з санкціонованого обшуку, долучений до матеріалів кримінального провадження, зберігати в матеріалах судового провадження.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення видати засудженому, захиснику, прокурору. Інші учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1