Провадження №1-кп/638/525/23

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0000466 від 098 вересня 2020 року за обвинуваченням :

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, українки, громадянки України, освіта 9 класів, офіційно не працевлаштованої, офіційно не заміжньої, неповнолітніх дітей не має, інвалідності, хронічні захворювання спростовує, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої, до кримінальної відповідальності не притягувалася, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

встановив:

07 вересня 2020 року, приблизно у період часу о 06 години 00 хвилин по 07 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебувала у квартирі розташованій за адресо: АДРЕСА_2 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , де з останніми та раніше їй знайомими ОСОБА_7 і ОСОБА_8 розпивала алкогольні напої. Знаходячись у приміщенні кухні ОСОБА_4 побачила, належний ОСОБА_7 мобільний телефон Xiaomi Mi Play, 64 GB, модель: М1901F9E, IMEI: НОМЕР_1 , IME12: НОМЕР_2 , який лежав на столі, та у неї раптово виник протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_4 , пересвідчившись, що ОСОБА_7 знаходиться у іншому приміщені та за її діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу викрала належний ОСОБА_7 мобільний телефон Xiaomi Mi Play, 64 GB, модель: М1901F9E, IMEII: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 вартістю, згідно з висновком експерта за результатами товарознавчої експертизи №1 від 18.09.2020 -2350,00 гривень.

Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення - проступку зникла та обернула викрадене майно на свою користь та розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_7 , у розмірі 2350.00 гривень.

ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями, скоїла кримінальне правопорушення - проступок, передбачений, ч.1 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 визнала свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснила про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останній обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Розкаялася у скоєнні кримінального правопорушення, та пояснила, що 06 вересня 2020 року, вона разом з подругами поїхали до нічного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у подальшому у клубі вони познайомились з хлопцями, які їх запросили додому за адресою АДРЕСА_2 . Вранці 07 вересня 2020 року всі вони перебували у вказаній квартирі, вживали спиртні напої. У подальшому ОСОБА_4 вирішила покинути вказану квартиру, та коли зайшла до кухні побачила телефон на столі, який забрала та поїхала додому. Пояснити причину своїх дій не змогла. Зазначила, що більше не вчиняла та не має наміру вчиняти кримінальні правопорушення. Потерпіла ОСОБА_7 претензій не має.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, надала заяву, де просила справу розглядати за його відсутності, вказала, що позовні вимоги не заявлені та заявляти їх не буде.

Показання обвинуваченої є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачена та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченої.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченій та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Позовні вимоги у кримінальному провадженні не заявлені.

Відповідно до п. 6 Перехідних положень до Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог ст. 381,382 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працює, має вищу освіту, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не притягалася до кримінальної відповідальності, раніше не судима.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена вчинив кримінальний проступок.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин які обтяжують покарання суд не встановив.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід не обирався.

Речовий доказ телефон, вважати повернутим ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, прокурору, потерпілому негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_10