Справа № 487/829/23
Провадження № 1-кс/487/423/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000144 від 06.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2023 року прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000144 від 06.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події за розташуванням ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)».

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовільнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідується кримінальне провадження №0000144 від 06.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Миколаївською обласною прокуратурою.

Оперативний супровід у кримінальному провадженні забезпечено оперативним підрозділом ТУ ДБР у м. Миколаєві.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.02.2023 у молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки ДУ «Казанківська ВЕ (№93)» ОСОБА_4 , виявлено наркотичні речовини пігулки «Метадон-ЗН» у кількості 32 шт., які останній мав на меті збути у місці позбавлення волі.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про кримінально-виконавчу службу України" (далі - Закон) Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Згідно зі ст. 14 вказаного Закону служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Згідно зі ст. 16 Закону персонал Державної кримінально-виконавчої служби України зобов`язаний неухильно виконувати закони України, додержуватися норм професійної етики, гуманно ставитися до засуджених і осіб, узятих під варту.

Відповідно до ст. 18 Закону посадові та службові особи органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, серед іншого, зобов`язані: застосовувати передбачені законом засоби виправлення і ресоціалізації засуджених; сприяти трудовому та побутовому влаштуванню осіб, звільнених від відбування покарання, та їх соціальній адаптації; забезпечувати правопорядок, додержання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах і на прилеглих до них територіях та вимагати від засуджених і осіб, узятих під варту, інших осіб виконання ними обов`язків, установлених законом; запобігати вчиненню кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків в органах і установах виконання покарань та слідчих ізоляторах; приймати і реєструвати заяви та повідомлення про кримінальні правопорушення і події, своєчасно приймати щодо них рішення; виявляти, припиняти кримінальні правопорушення, вчинені в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах, брати участь в їх розкритті у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Досудовим розслідуванням, встановлено, що наказом від 29.03.2022 за № 109 о/с начальника ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», ОСОБА_4 призначено молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки, присвоївши спеціальне звання «молодший сержант внутрішньої служби» з 30.03.2022.

Згідно з посадовою інструкцією молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки, ОСОБА_4 , серед іншого, мав вилучати у засуджених заборонені предмети, виявляти та попереджувати протиправні дії з боку засуджених.

Однак, молодший інспектор відділу нагляду і безпеки ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», ОСОБА_4 , порушуючи вимоги Закону та посадової інструкції, вступив у позаслужбові стосунки із невстановленою особою шляхом мобільного зв`язку, щодо передачі до колонії заборонених речей за грошову винагороду. На вказану пропозицію ОСОБА_4 погодився та отримав упакування на «Новій Пошті», хоча і розумів про заборону проносити речі засудженим.

У подальшому, 05.02.2023, будучи в складі чергової зміни, яка цього дня, згідно наказу на добу повинна була заступати для несення служби в охоронюваній зоні, ОСОБА_4 , вирішив отримані ним заборонені предмети пронести до колонії. З цією метою він поклав упаковку «Імуновел» в якій знаходяться пластини з пігулками «Метадон-ЗН» в кількості 32 штук, до кишені кофти свого форменного одягу, таким чином продовживши зберігання наркотичного засобу з метою їх подальшого збуту (передачі).

Близько 09 год. 15 хв. 05.02.2023 працівниками оперативного відділу ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», яка розташована за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, с. Новоданилівка, було проведено догляд ОСОБА_4 , який цього дня повинен був заступати на добове чергування, в ході якого в останнього у лівій кишені кофти форменого одягу було виявлено упаковку «Імуновел» в якій знаходяться пластини з пігулками «Метадон-ЗН» в кількості 32 штук.

Надалі про вказану подію повідомлено ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, відомості про, що зареєстровано в журналі єдиного обліку №588 від 05.02.2023. Після чого до місця події прибула СОГ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області та в ході огляду вилучено: прозоре упакування з биркою «Протокол вилучення №11 від 05.02.2023» в якому міститься упаковка «Імуновел» та пластини з пігулками «Метадон-ЗН» в кількості 32 штук. Вказані речі вилучені та поміщені до сейф-пакету WAR1336029.

06.02.2023 слідчим винесено постанову про визнання вилучених предметів - речовими доказами, оскільки зазначені речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України - є матеріальним об`єктом, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протравним шляхом.

Зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення криміналістичних експертиз, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження, є предметом кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити .

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000144 від 06.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на виявлене та вилучене майно в ході проведення огляду місця події 05.02.2023 за розташуванням ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, с. Новоданилівка, вул. Індустріальна, 4, а саме: прозоре упакування з биркою «Протокол вилучення №11 від 05.02.2023» в якому міститься упаковка «Імуновел» та пластини з пігулками «Метадон-ЗН» в кількості 32 штук.

Визначити місце зберігання вилученого майна в ТУ ДБР у м. Миколаєві, для їх подальшого зберігання та використання у якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000144 від 06.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з метою уникнення знищення, перетворення та приховання вказаного майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1