Справа № 455/1025/22
Провадження № 1-кс/455/443/2022
У Х В А Л А

15 грудня 2022 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу захисника - адвоката ОСОБА_3 яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 05.10.2022 у кримінальному провадженні №0000035 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09.12.2022 року захисник - адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із зазначеною скаргою в порядку ст.303 КПК України, у кримінальному провадженні №0000035, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2022 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, покликаючись на те, що 05 жовтня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні службової недбалості, тобто у неналежному виконанні своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 KK України.

Вказує, що згідно повідомлення про підозру, злочин вчинено за наступних фактичних обставин: ОСОБА_4 , обіймаючи посаду спеціаліста другої категорії (землевпорядником) відділу містобудування, архітектури житлово-комунального господарства та земельних відносин Стрілківської сільської ради, тобто будучи службовою особою, зобов`язаною керуватись у своїй діяльності Конституцією та законами України, в порушення вимог Земельного кодексу України і Водного кодексу України, посвідчила особистим підписом Відомість про встановлені межові знаки земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_5 , яка розташована за межами населених пунктів Самбірського району Лвівської області, а саме без належного розгляду технічної документації із землеустрою щодо оформлення документів з надання земельної ділянки на праві власності громадянину ОСОБА_5 , не переконавшись у тому, що земельна ділянка може надаватись у приватну власність органом місцевого самоврядування для ведення особистого селянського господарства, а саме маючи реальну можливість та будучи зобов`язаною встановити такі дані, що вищезазначена земельна ділянка знаходиться в межах земель лісового фонду (квартал 23 виділи 2, 3, 4 Дністрянського лісництва), які перебувають у постійному користуванні Старосамбірського ДЛГП OKC ЛГП «Галсільліс» згідно рішення Львівської обласної ради №409 від 28.12.2000р. та матеріалів лісовпорядкування 2017р. (в т.ч. планово-картографічними матеріалами), земельна ділянка покрита багаторічними насадженнями породи ялина, ялиця, сосна та ін. та на момент передачі земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0070 у власність на ній знаходилась та на даний час знаходиться значна кількість лісових насаджень по всій площі. Крім того, не переконалась у тому, що на даній ділянці міститься водний об`єкт (потічок) та відповідна межа прибережної смуги потічка. Підписання спеціалістом - землевпорядником Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_4 наведеної відомості про встановлені межові знаки земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_5 , стала підставою для передачі у власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, внаслідок чого із земель державної власності неправомірно вилучено земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0070, площею 2,0000 га вартістю 411 565,53 грн., чим спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Вважає, що оскаржуване повідомлення про підозру не відповідає ч.1 ст.276 КПК України, тобто така не ґрунтується на наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, крім того, повідомлення про підозру не містить відомостей, що вимагаються п.6 ч.1 ст.277 КПК України, а саме викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру, зазначені в повідомленні про підозру твердження не можуть свідчити про об`єктивність досудового слідства та законність повідомлення про підозру, адже не містить жодної конкретики, як того вимагає п.6 ч.1 ст.277 КПК України.

Зазначає, що факти, які вказані у повідомленні про підозру не відповідають зібраним досудовим слідством доказам, як до пред`явлення підозри, так і після, а докази, наявні в органу досудового розслідування та відомі такому обставини - підтверджують відсутність вини Підозрюваного у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Вказує, що щодо результатів залучення спеціалістів у даному кримінальному провадженні - Державної екологічної інспекції у Львівській області від 18.08.2022 року №02-2685, на яких ґрунтується повідомлення про підозру, такі чітко вказують про наявність ряду порушень вимог земельного законодавства, що були допущені, проте іншими особами і мали наслідком внесення до державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, що не дають можливості встановити наявність лісових насаджень та водного об`єкту на ділянці, чим порушено вимоги Земельного кодексу України. У Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0070, який є єдиним офіційним документом, що визначає цільове призначення ділянки - відсутні відомості про належність ділянки до земель лісогосподарського призначення чи водного фонду, наявність на такій обмежень, лісових насаджень, водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, земель водного фонду чи водних об`єктів. У спеціаліста - землевпорядника відсутнє право переустановлювати статус такої землі. Органом досудового розслідування залишено поза увагою той факт, що 11.12.2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області (Наказ 33-ОТГ від 11.12.2020 року), передано разом з іншими, сформовану земельну ділянку, тобто земельну ділянку з визначеною площею, координатами, межами та внесеною про неї інформацією до Державного земельного кадастру. Більше того, в 2019 р. (до моменту згаданої вище передачі) на замовлення Головного управління Держгеокадастру у Львівській області було проведено інвентаризацію даної земельної ділянки, про що виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель. Жодних відомостей про наявність лісових насаджень та водойми чи прибережної смуги, як і застережень щодо неможливості відчуження земельної ділянки в технічній документації, та відповідно, в Державному земельному кадастрі не міститься. Тим самим, Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області підтверджено відсутність обмежень щодо розпорядження даною земельною ділянкою.

Зазначає, що описані вище обставини вказують на ймовірні недоліки землевпорядної документації, можливі допущені помилки при проведенні інвентаризації земельної ділянки та виготовленні Технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель, що здійснювалась в 2019 році на замовлення Головного управління Держгеокадастру у Львівській області. Однак ці обставини також не прийняті до уваги у повідомленні про підозру, їм не надано правову оцінку, як таким, що свідчать про відсутність безсумнівних підстав вважати особу винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 KK України.

Крім того вказує, що в повідомленні про підозру не міститься вказівки на рішення органу державної влади, чи органу місцевого самоврядування, яким відчужену земельну ділянку було віднесено до земель лісогосподарського призначення чи водного фонду хоча, приналежність земельної ділянки до тієї чи іншої категорії земель підтверджується не лише фактичним розташуванням на ній тих чи інших природних (в даному випадку лісових та водного) об`єктів, але й відповідним рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про присвоєння земельній ділянці відповідної категорії. В Державному земельному кадастрі категорія земельної ділянки згідно земельного кадастру не зареєстрована як землі лісогосподарського призначення чи водного фонду, а зазначена інша категорія земель - землі сільськогосподарського призначення. Серед відомостей, внесених до ДЗК відсутні обмеження щодо земельної ділянки, зокрема відсутня інформація про лісові насадження, водоохоронні зони, прибережні захисні смуги чи наявність водного об`єкту в експлікації угідь. Ці дані в обов`язковому порядку підлягали внесенню згідно Положення «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» та ст.111 ЗК України.

Крім того, висновки щодо того, що підозрювана повинна була знати про наявність на ділянці лісових насаджень та водного об`єкту, а відтак заборону відчуження земельної ділянки, з документів, визначених у повідомленні про підозру є непідтвердженими і повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим вказує, що всупереч ч.1 ст.277 КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні службової недбалості не містить змісту підозри, зокрема в частині твердження слідчого про невиконаний (неналежно виконаний) службовий обов`язок підозрюваного. Не зазначено в чому такий обов`язок полягав і в якому документі чи нормативному акті такий обов`язок був закріплений, що є фактичною обставиною кримінального правопорушення, оскільки є елементом об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 KK України.

Також зазначає, що в повідомленні про підозру ОСОБА_4 за ч.2 ст.367 KK України формально наведено правову кваліфікацію інкримінованого підозрюваному діяння, однак не міститься грошового виразу тяжких наслідків інкримінованого підозрюваному діяння.При цьому, кваліфікація дій особи за ч.2 ст.367 KK України з кваліфікуючою ознакою «спричинення тяжких наслідків», як злочину із матеріальним складом, вимагає встановлення розміру таких наслідків. Згідно диспозиції цієї статті і п.4 примітки до ст.364 KK України тяжкими наслідками у статтях 364 - 367 вважаються наслідки виключно у грошовому еквіваленті, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. У тексті повідомлення про підозру зазначено, що підписана спеціалістом землевпорядником Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_4 наведена Відомість про встановлені межові знаки земельної ділянки, стала підставою для передачі у власність земельної ділянки, площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, внаслідок чого із земель державної власності неправомірно вилучено земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0070, площею 2,0000 га вартістю 411565,53 грн., чим спричинено тяжкі наслідки державним інтересам. При цьому, не вбачаємо жодних підстав ототожнювати поняття «вартість земельної ділянки» із розміром «тяжких наслідків». У повідомленні про підозру відсутні відомості, що розмір тяжких наслідків утворює саме 411565,53 грн. або будь-яку іншу суму в грошовому виразі. Вартість земельної ділянки в тексті повідомлення про підозру (411565,53 грн.) не визначена слідством як грошовий еквівалент тяжких наслідків.

Враховуючи наведене просить скасувати повідомлення про підозру від 05.10.2022 у кримінальному провадженні №0000035 оголошену ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 367 КК України та зобов`язання ВП№1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області виключити з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні №0000035 про повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України .

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_3 підтримала вимоги скарги в повному обсязі з вищенаведених підстав.

Слідчий ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій просить справу розгляди та її відсутності та відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали скарги, аналізуючи все у своїй сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно з ч.1 ст.42 КПК підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його невручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст.ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності. Підтвердженням цього є положення п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України.

Подання скарги на повідомлення про підозру є реалізацією підозрюваним прав закріплених в КПК, а саме: пунктом 16 ч. 3 ст. 42 та пунктом 10 частини 1 статті 303. Відповідну скаргу слідчому судді може подати підозрюваний, його захисник або законний представник.

Главою 22 КПК України визначено порядок повідомлення особі про підозру.

Відповідно ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 КПК України.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 КПК України.

Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ч.1 ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч.1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до вимог ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ст.279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

Аналіз положень п.10 ч.1 ст.303 КПК дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру положень Глави 22 КПК, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.277-278 КПК.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст.303 ч.1 п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Виходячи зі змісту ст.368 КПК, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Отже, на стадії досудового розслідування обґрунтованість повідомлення про підозру має перевірятися слідчим суддею не з точки зору доведеності вини, а з точки зору того, що після повідомлення особи про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення органом досудового слідства дотримуються вимоги кримінального процесуального закону щодо розумних строків проведення досудового слідства, дотримання органом досудового слідства прав та свобод підозрюваної особи під час слідства (чи у передбачених ст. 276 КПК України випадках повідомлено про підозру; чи дотримано вимог щодо змісту письмового повідомлення про підозру (ст. 277 КПК України); чи повідомлення про підозру здійснено належним суб`єктом (слідчим або прокурором); чи дотримано порядку вручення письмового повідомлення про підозру).

Однак, подана скарга не містить належних доводів стосовно порушення органом досудового розслідування вимог ст.276-279 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 05.10.2022. Зазначені в скарзі підстави, з яких скаржник просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 , фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 05.10.2022, дане повідомлення відповідає вимогам закону, зокрема, таке складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посада слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру. Крім того, у повідомленні міститься підпис слідчого, який здійснив повідомлення, підпис прокурора, який його погодив, підпис підозрюваного, якому вручено повідомлення, а також відмітка про те, що пам`ятку про процесуальні права і обов`язки підозрюваний отримав, права підозрюваного їй роз`яснено і такі зрозумілі. Повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 05 жовтня 2022 року вручено підозрюваній в день його складення слідчим, а саме 05.10.2022.

При цьому слідчим суддею на даній стадії провадження не перевіряється наявність всіх елементів складу кримінального правопорушення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового провадження.

Враховуючи викладене, слідчим суддею встановлено, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 05 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні №0000035 органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-279 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені у скарзі доводи та підстави, з яких скаржник просить скасувати повідомлення про підозру, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, оскільки фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікації її дій, адвокатом не доведено, що при складенні та врученні повідомлення про підозру ОСОБА_4 було допущено порушення норм чинного КПК, а тому слідчий суддя приходить переконання, що оскаржуване повідомлення про підозру від 05.10.2022 є законним та обґрунтованим, а тому скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги захисника - адвоката ОСОБА_3 яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 05.10.2022 у кримінальному провадженні №0000035 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України, - відмовити.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти діб з моменту її проголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 20.12.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_7 ОСОБА_8