печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001136 - прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001136 - прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що майно є доказом кримінального правопорушення. Метою накладення арешту є збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора розслідується кримінальне провадження № 0001136 від 22.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

З отриманих матеріалів вбачається, що службові особи ПАТ «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» () усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, в порушення встановленого порядку передано в адресу ТОВ «КАТЕРПІЛЛЕР» () право користування земельною ділянкою, внаслідок чого розтрачено майно, яке перебувало у її віданні, тобто вчинені в особливо великому розмірі.

Згідно отриманих відомостей встановлено, що з кінця 2015 року у службових осіб ПАТ «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» () виник злочинний умисел на особисте збагачення шляхом розтрати майна підприємства. У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел службові особи ПАТ «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» вступили у злочинну змову із службовими особами ТОВ «КАТЕРПІЛЛЕР», з якими досягли домовленості про відчуження земельної ділянки, на якій знаходились приміщення підприємства, під будівництво житлового комплексу «Stanford».

З метою реалізації злочинного умислу 27.11.2015 між ПАТ «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» () та ТОВ «СТОУН БРІДЖ» () укладено договір № 43 про оцінку ринкової вартості 9 будівель. Сторона обвинувачення вважає, що вартість будівель умисно мінімізована та не відповідала об`єктивно встановленій на той період.

У подальшому, між ПАТ «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» () та ТОВ «КАТЕРПІЛЛЕР» () укладено договір від 15.01.2016 № УХ.1.16 про пайову участь у капітальному будівництві житлового комплексу, згідно з яким державним підприємством передано право користування земельною ділянкою, а також списання і знесення державних виробничих корпусів за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, буд. 35.

Згідно з науково-правовим висновком від 15.11.2022 Міжнародного інституту «Актіо - експерт» вартість пайового внеску Заводу повинна бути розрахована із врахуванням вимог ст. 13 Закону України «Про оцінку земель», а саме мала бути обов`язково проведена експертна грошова оцінка земельної ділянки, а не оцінка вартості права користування земельної ділянки.

Ураховуючи вищевикладене, частка держави в особі Заводу повинна була бути понад 153 млн. грн. Окрім того, відповідно до отриманих матеріалів будівництво ЖК «СТЕНФОРД» здійснено в порушення ЗУ «Про управління об`єктами державної власності» шляхом незаконного списання дев`яти виробничих корпусів.

Так, проведеними заходами встановлено, що замовником будівництва житлового комплексу «Stanford» є ТОВ «ПЕЧЕРСЬКБУДІНВЕСТ» () (колишня назва КАТЕРПІЛЛЕР).

Водночас, отримано відомості що до діяльності та функціонування протиправної діяльності можуть бути причетні наступні суб`єкти підприємницької діяльності, а саме: ТОВ «ПЕЧЕРСЬКБУДІНВЕСТ» (), ТОВ «СПЕЦМЕХБУД 21» (), ТОВ «БОРИСПІЛЬМІСЬКБУД» (), ТОВ «СПЕЦБУДІНВЕСТ-17» (), ТОВ «НІКА ЛТД» (), ТОВ «УКБ ПЕРФЕКТ ГРУП» (), ТОВ «ПЕРФЕКТ ГРУП ІНВЕСТ» (), АТ «ЗНВКІФ «КНЯГИНЯ ЯРОСЛАВНА» (), ПРАТ «ФК «КНЯГИНЯ ЯРОСЛАВНА» (), ТОВ «КУА ТА АПФ «ДАЛІЗ-ФІНАНС» ().

Додатково отримані відомості свідчать, що особи, які контролюють господарську діяльність указаних підприємств, документально оформлюють операції з реалізації квартир та акумулювання коштів з використанням ТОВ «КУА ТА АПФ «ДАЛІЗ-ФІНАНС», АТ «ЗНВКІФ «КНЯГИНЯ ЯРОСЛАВНА», ПРАТ «ФК «КНЯГИНЯ ЯРОСЛАВНА», а не з ТОВ «ПЕЧЕРСЬКБУДІНВЕСТ».

Під час реалізації квартир ТОВ «КУА ТА АПФ «ДАЛІЗ-ФІНАНС» виступає від імені та в інтересах АТ «ЗНВКІФ «КНЯГИНЯ ЯРОСЛАВНА» на підставі договору про управління активами, де передбачаються поняття «майбутній покупець» та «майбутній продавець».

Таким чином особи, які контролюють господарську діяльність указаних підприємств користуються нормами ЗУ «Про інститути спільного інвестування» та п. 136.1 Розділу 3 Податкового кодексу України в частині користування пільгами з оподаткування.

Однак, вищеописані операції не відносяться до інвестиційної діяльності, а фактично являють собою купівлю-продаж квартир, які ще не введено в експлуатацію.

Окрім того, встановлено, що на засіданні Наглядової ради АТ «Київський завод «РАДАР», яке відбулося 03.12.2021, та оформлено протоколом № 95, Наглядова рада погодила запропоновані Правлінням Заводу пропозиції, викладені у Протоколі від 23.11.2021 (б/н), щодо відчуження майнових прав на офісні приміщення загальною площею 1503,83 кв.м., які розміщені в об`єкті будівництва «Реконструкція майнового комплексу на вул. Предславинська, 35, у Печерському районі м. Києва».

Зважаючи на викладене, з метою збереження речей і документів, як речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на наступні об`єкти, а саме:

1.Земельна ділянка з кадастровим номером :79:045:0003, що на праві власності зареєстровано за «Територіальна громада містка Києва в особі Київської міської ради»;

2.Об`єкт незавершеного будівництва ТОВ «ПЕЧЕРСЬКБУДІНВЕСТ» (), АТ «ЗНВКІФ «КНЯГИНЯ ЯРОСЛАВНА» () що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :79:045:0003 за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, буд. 35;

3.Майнові права на офісні приміщення окремі нежитлові приміщення ПАТ «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» () загальною площею 1503,83 кв.м., в об`єкті незавершеного будівництва що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :79:045:0003 за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, буд. 35.

Указані об`єкти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до отриманих відомостей, є підстави вважати, що земельна ділянка здобута внаслідок вчинення кримінального правопорушення, об`єкт незавершеного будівництва також. Окрім того, отримано відомості щодо можливого відчуження майнових прав ПАТ «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» ().

Прокурор до судового засідання не з`явився. Прокурор надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, доводи клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт на земельну ділянку, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчий суддя не вбачає.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення спеціальної конфіскації як виду покарання, запобігання можливості його приховування та зникнення, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання в частині накладення арешту на майно.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :79:045:0003, що на праві власності зареєстровано за Територіальна громада містка Києва в особі Київської міської ради.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_4 ОСОБА_5