Справа № 170/505/22 Провадження №11-кп/802/226/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

13 січня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на вирок Шацького районного суду Волинської області від 15 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Цим вироком затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 31.10.22 між прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у військовій і оборонній сфері ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника ОСОБА_7 , в межах кримінального провадження, 31.10.22 внесеного до ЄРДР за №0000299.

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишено раніше обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Також вироком вирішено питання щодо речових доказів та арешту на майно.

Не погоджуючись із таким вироком, захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 подав на нього апеляційну скаргу, оскільки вважає, що це судове рішення стосується прав, свобод та інтересів його підзахисного через констатацію у ньому факту вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення у співучасті з ОСОБА_6 .

Перевіривши апеляційну скаргу та матеріали провадження приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, і серед них визначено таку як забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Частиною 1 ст.24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, ст.393 КПК України визначає коло осіб, які мають право подати апеляційну скаргу, де у п.10 передбачено, що апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржено у порядку, передбаченому цим Кодексом, на підставах, передбачених ст.394 цього ж Кодексу.

У частині 4 ст.394 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржено: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Виходячи із положень ст.ст.398, 399 КПК України питання про те, чи подана апеляційна скарга на вирок чи ухвалу суду першої інстанції особою, яка має право її подавати, вирішується суддею-доповідачем суду апеляційної інстанції до прийняття рішення про відкриття апеляційного провадження.

Пунктом 2 ч.3 ст.399 КПК України передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права її подавати.

У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 18.05.2020 року у справі № 639/2837/19 зазначено, що при вирішенні питання, чи є підстави для оскарження рішення суду першої інстанції до суду вищого рівня іншою особою, яка не була учасником судового провадження, ключовим є з`ясування, чи насправді це рішення стосується інтересів конкретної особи.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 вказує саме на порушення оскаржуваним вироком прав, свобод та інтересів його підзахисного.

Проте, як вбачається з матеріалів виділеного в окреме кримінальне провадження №0000299, воно розглянуто судом першої інстанції виключно в рамках обвинувачення ОСОБА_6 , без посилань на ступінь винуватості іншої особи, не містить дослідження та оцінки правомірності її дій і не зачіпає її права, свободи й інтереси.

Проаналізувавши вищенаведені норми законодавства та встановлені обставини, приходжу до висновку, що адвокат ОСОБА_4 не є особою, яка в розумінні як п.10 ст.393 КПК України так і ч.4 ст.394 цього ж Кодексу, має право на апеляційне оскарження вироку в даному провадженні №0000299, яким затверджена угода про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участі його захисника ОСОБА_8 .

Слід також зазначити про те, що відповідно до роз`яснень, які містяться в абз.3 п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.15 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» вирок, ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості щодо однієї із декількох осіб, немає преюдиційного значення для кримінального провадження щодо інших осіб, а визнання винуватості першого не є доказом вини останніх.

Об`єднана палата у вищевказаній постанові наголошує на тому, що дані про осіб, які містяться у процесуальних документах, складених слідчим або прокурором (обвинувальному акті, повідомленні про підозру, тощо) у даному чи іншому кримінальному провадженні, не можуть слугувати підставою для визнання вироку на підставі угоди про визнання винуватості однієї особи таким, що стосується прав, свобод та інтересів інших осіб. Ці процесуальні документи, на відміну від вироку суду, містять твердження сторони обвинувачення про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п.13 ч.1 ст.3 КПК України), з викладенням обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні у відповідності з вимогами ст.ст.91, 92, 277, 291 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладене, вважаю, що апеляційну скаргу в даному випадку слід повернути особі, яка її подала на підставі п.2 ч.3 ст.399 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.399 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на вирок Шацького районного суду Волинської області від 15 листопада 2022 року щодо ОСОБА_6 , яким затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, 31.10.22 внесеному до ЄРДР за №0000299, повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя Волинського

апеляційного суду ОСОБА_2