Провадження № 1-кс/344/4937/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження за №0000021 від 29.06.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим відділом Управління розслідується кримінальне провадження №0000021 від 29.06.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що в 2010 році в Румунії прийнята національна програма «По відновленню румунського громадянства особам та їх нащадкам, які його втратили, проживали на історичних територіях Румунії до 1940 року і були позбавлені громадянства насильницьким шляхом окупації», яка передбачає можливість набуття (відновлення) національного громадянства громадянами України та їх нащадками, котрі були народженні до 1940 року на території Чернівецької та Одеської областей нашої держави, які іноземна сторона вважає історичними територіями т.зв. «Великої Румунії».

Зокрема встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спільно з невстановленими особами, впродовж останніх років почали активно впроваджувати зазначену схему набуття іноземного громадянства серед мешканців Івано-Франківської, Львівської та Тернопільської областей, шляхом виготовлення фіктивних документів про те, що близькі родичі таких громадян України народжені до 1940 року на території Чернівецької або Одеської областей.

При цьому, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою діяльність в першу чергу зосереджують передусім у середовищі державних службовців, представників органів самоврядування, військового управління та правоохоронних структур, що призводить до формування іноземною стороною вигідних позицій впливу та створює умови для вербувальної вразливості вказаної категорії громадян, оскільки набуття ними іноземного громадянства є підставою для їх негайного звільнення з займаних посад.

В той же час, масове набуття громадянами України, які не залучені до сфери державного управління чи самоврядування, громадянства іноземних держав створює прямі загрози суверенітету та територіальній цілісності нашої держави, оскільки такий елемент зовнішньої політики активно застосовувався РФ впродовж 1991-2013 в АР Крим та призвів до анексії нашої території шляхом прихованого військового втручання (декларувалось, як вимушений захід для захисту прав та свобод т.зв. «громадян Росії»).

Окрім цього, встановлено, що свою протиправну діяльність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснюють спільно із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме виготовляють фіктивні витяги органів юстиції України про те, що близькі родичі іноземців (дідусь, бабуся) були народженні до 1940 року на території Чернівецької області та на окремих районах Одеської області.

Водночас, за наявними даними ОСОБА_8 здійснює пошук «клієнтів» серед громадян російської федерації (рф) та республіки білорусь (рб). Так, ідентифіковано 109 громадян рф та 9 громадян рб, які скористались «послугами» ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та, за їх сприяння подали документи до Міністерства юстиції Румунії для отримання громадянства.

В подальшому, останні виготовляють фіктивний документ під назвою «Апостиль», який засвідчує справжність підпису особи під документом і відбитку печатки яким скріплено документ, для цього використовують підроблені печатки «Міністерства юстиції України» та «Приватного нотаріуса».

Враховуючи санкції міжнародного співтовариства застосовані до рф після початку повномасштабної агресії проти України, в т.ч. прийняті візові обмеження для громадян рф та рб, вказаний канал легалізації на території держав ЄС можуть використовувати спецслужби країни агресора.

Водночас, подібний метод легалізації громадян рф та рб на території держав ЄС на підставі фіктивних документів виданих від «імені» державних органів України, також може призвести до негативних наслідків для міжнародного іміджу України.

В той же час, громадяни рф та рб, які за сприяння ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 набудуть/набули громадянства Республіки Румунія можуть безперешкодно потрапити в Україну на підставі безвізового режиму, який діє з країнами ЄС та використовуватись для протиправної діяльності в інтересах ворога.

Під час проведення 11.11.2022 обшуку в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його дружина ОСОБА_9 , було вилучено грошові кошти в загальній сумі 15600 Євро номіналами «500» Євро у кількості 3 штуки, номіналами «200» Євро у кількості 33 штуки, номіналами «100» Євро у кількості 56 штук, номіналами «50» Євро у кількості 38 штук, які належать ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Окрім цього, під час проведення вищевказаного обшуку було вилучено мобільний телефон білого кольору марки «Хiaomi», моделі «Mi A1», IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 та мобільний телефон сірого кольору марки «VIVO», моделі «Y53s», IMEI 1 НОМЕР_3 , IMEI 2 НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_9 .

Враховуючи, що вказані банкноти було відшукано за адресою фактичного проживання ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та беручи до уваги що вищевказані особи тривалий час ніде не працювали не надали документи щодо виявлених у них коштів є наявні підстави вважати, що вони здобуті протиправним шляхом внаслідок виготовлення фіктивних документів а саме, витягів органів юстиції України про те, що близькі родичі громадян російської федерації та Республіки Білорусь (дідусь, бабуся) були народженні до 1940 року на території Чернівецької області та на окремих районах Одеської області та подачі в подальшому цих документів для отримання громадянства Румунії.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказані грошові кошти можуть бути набуті або отримані кримінально-протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального правопорушення а мобільні телефони є способом вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, обставини яких встановлюються у кримінальному провадженні №0000021, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

При цьому, з огляду на наявні в матеріалах провадження дані, в разі залишення вищевказаних грошових коштів у володінні, розпорядженні та/або користуванні особи та мобільних телефонів, які були знаряддям вчинення злочину, існує можливість їх зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження.

Враховуючи викладене, слідчим 12.11.2022 винесено постанову про визнання вищевказаних грошових коштів та мобільних телефонів речовими доказами.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів викладених у ньому та просив клопотання задовольнити.

Власники майна у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись слідчим про час і дату судового засідання.

Заслухавши прокурора, дослідивши подане клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, майно, а саме: паперові банкноти на загальну номінальну суму 15600 Євро номіналами «500» Євро у кількості 3 штуки, номіналами «200» Євро у кількості 33 штуки, номіналами «100» Євро у кількості 56 штук, номіналами «50» Євро у кількості 38 штук, які належать ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та на мобільний телефон білого кольору марки «Хiaomi», моделі «Mi A1», IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , мобільний телефон сірого кольору марки «VIVO», моделі «Y53s», IMEI 1 НОМЕР_3 , IMEI 2 НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_9 - було вилучено 11.11.2022 під час обшуку.

Згідно копії постанови старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 12.11.2022 року майно, а саме: паперові банкноти у сумі 15600 Євро номіналами «500» у кількості 3 штуки, номіналами «200» Євро у кількості 33 штуки, номіналами «100» Євро у кількості 56 штук, номіналами «50» Євро у кількості 38 штук, які належать ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та мобільний телефон білого кольору марки «Хiaomi», моделі «Mi A1», IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , мобільний телефон сірого кольору марки «VIVO», моделі «Y53s», IMEI 1 НОМЕР_3 , IMEI 2 НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_9 - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено строки подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання слідчого подано до суду у строки визначені ст.171 КПК України, та в повній мірі відповідає вимогам встановленим цією статтею.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Так, щодо позиції сторони захисту, то як вірно зазначив слідчий у судовому засіданні, накладення арешту на банківську картку не є накладенням арешту на наявні та відкриті банківські рахунки фізичної особи, що не позбавляє ОСОБА_10 користуватись такими коштами в порядку визначеному банківськими операціями, окрім того зняття готівки в банкоматах чи касі банку, якщо такі кошти є дійсно особистою власністю фізичної особи, що також буде встановлюватись слідством, можливе і без наявності картки за необхідними даними фізичної особи.

Враховуючи те, що майно, на яке згідно клопотання просить накласти арешт слідчий, погоджене прокурором, а саме: паперові банкноти у сумі 15600 Євро номіналами «500» у кількості 3 штуки, номіналами «200» Євро у кількості 33 штуки, номіналами «100» Євро у кількості 56 штук, номіналами «50» Євро у кількості 38 штук, які належать ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та мобільний телефон білого кольору марки «Хiaomi», моделі «Mi A1», IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , мобільний телефон сірого кольору марки «VIVO», моделі «Y53s», IMEI 1 НОМЕР_3 , IMEI 2 НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_9 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000021 від 29.06.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно є підставним та доцільним.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження майна, як речового доказу накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме - паперові банкноти на загальну номінальну суму 15600 Євро номіналами «500» Євро - у кількості 3 штуки, номіналами «200» Євро - у кількості 33 штуки, номіналами «100» Євро у кількості 56 штук, номіналами «50» Євро - у кількості 38 штук, які належать ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та на мобільний телефон білого кольору марки «Хіаоmі», моделі «Мі А1», ІМЕІ 1- НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 , мобільний телефон сірого кольору марки «VIVO», моделі «Y53s», ІМЕІ 1- НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_9 до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 23.11.2022 року.

Слідчий суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА