Справа № 336/3030/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретарки судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі подання начальника Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ,

засудженого вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16.01.2020 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76, п.2 ч.3 ст.76 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , представника органу пробації ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_4 , захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:

17.08.2022 заявник звернувся до суду із вказаним поданням, за змістом якого просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16.01.2020 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільненого від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, із покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, та направити засудженого для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на 5 років.

Згідно з поданням, 26.02.2020 вирок суду відносно ОСОБА_4 отриманий Шевченківським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області (далі відділ пробації) для виконання, заведено особову справу №33/2020.

16.03.2020 засудженому роз`яснено під підпис зміст ч.3 ст.166 КВК України, зокрема, порядок та умови відбування покарання з випробуванням, правові наслідки застосування ст.75,76 КК України, обов`язки, покладені на нього судом, попереджено про наслідки ухилення від відбування покарання, відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень, скоєння нових злочинів. Крім того, засудженому роз`яснено, що поважними причинами неявки до органу з питань пробації визнається хвороба, інші обставини, що позбавляють особу можливості своєчасно прибути за викликом, які підтверджені документально, а також правові наслідки ухилення від виконання обов`язків за вироком суду відповідно до змісту ст.166 КВК України. Зі змісту подання також видно, що постановою встановлено дні явки засудженого на реєстрацію, а саме, перший понеділок кожного місяця.

Згідно з поданням, під час перебування засудженого на обліку він двічі притягувався до адміністративної відповідальності, призначене стягнення у виді штрафу сплатив. Також, відділ пробації стверджує, що засуджений працевлаштований. Протягом іспитового строку, який завершується 16.01.2023, допускав порушення обов`язку періодично з`являтись до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації 04.10.2021, 01.11.2021 та 01.08.2022.

На виклики у зв`язку із першими двома неявками засуджений, як зазначає в обґрунтування подання заявник, ОСОБА_4 не з`явився, вперше зателефонував 05.11.2021, повідомив про хворобу, зобов`язався з`явитись 08.11.2021. Поважність причин неявки 04.10.2021 підтверджена документально. Проте, внаслідок інших двох неявок 01.11.2021 та 01.08.2022 відділом пробації відповідно до ч.4 ст.166 КВК України застосовано два письмові попередження за неявку без поважних причин із роз`ясненням наслідків, зокрема, у вигляді надіслання до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання. У вказані дати, як стверджує ініціатор звернення, засуджений не з`явився за викликами без поважних причин. Наголошує, що 11.08.2022 засуджений, з`явившись до відділу пробації, залишив письмові пояснення, проте, поважності причин неявки, допущеної 01.08.2022, не підтвердив.

Враховуючи викладене, оскільки на думку органу пробації засуджений ухиляється від відбування покарання, призначеного вироком суду, не бажає стати на шлях виправлення, з підстав, передбачених ч.2 ст.78 КК України, ст.9, 166 КВК України, п.8 ч.1 ст.537 КПК України, відділ пробації просить задовольнити його.

Представник органу пробації в судовому засіданні подання, скероване до суду, підтримала, а також підтвердила викладені у ньому порушення умов відбування покарання з випробуванням, допущені засудженим. Наголосила, що в якості підстави для задоволення подання зазначає саме про два порушення порядку реєстрації за визначеним графіком, як про це зазначено й у поданні 01.11.2021 та 01.08.2022. Письмові виклики направлялись на адресу засудженого простою кореспонденцією, відповідно, підтверджень отримання листів до відділу пробації не поверталось. З приводу характеристики засудженого, інспектор пояснила, що побутова характеристика ОСОБА_4 цілком позитивна, практично весь період іспитового строку він був працевлаштований офіційно, інших порушень не допускав. Таким чином, інспектор ОСОБА_6 просить задовольнити подання за наведених підстав.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що подання є обґрунтованим, вважає порушення, допущені засудженим, що полягають у нез`явленні ОСОБА_4 для реєстрації до органу пробації систематичними, відповідно, із урахуванням притягнення засудженого до адміністративної відповідальності, що також є підтвердженими та мало місце двічі, оскільки особою не дотримано умов звільнення від призначеного судом покарання з випробуванням, просить задовольнити подання.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_4 під час розгляду подання заперечили проти його задоволення, вважаючи його необґрунтованим. Так, захисник наголосив, що дві неявки для реєстрації не свідчать про систематичність допущених порушень й невиконання умов іспитового строку. Так само, про небажання стати на шлях виправлення не свідчить й вчинення двох адміністративних правопорушень. Враховуючи сплив річного строку з моменту сплати штрафів, ОСОБА_4 вважається таким, що раніше не притягувався до адміністративної відповідальності. Наголосив на підтвердження наданих письмових заперечень й на відсутності доказів умисності порушень умов звільнення від відбування покарання. Крім того, іспитовий строк завершується 16.01.2023, інших порушень після звернення органу пробації до суду із поданням його підзахисний не допускав, з приводу допущених неявок надавав письмові пояснення, намагався своєчасно повідомити про їх причини.

Засуджений додатково пояснив, що з 17.05.2021 його батько тяжко захворів, знаходиться у безпорадному стані, не може самостійно себе обслуговувати у зв`язку із інсультом, що потребувало значних зусиль для його догляду, зокрема, наголосив, що батькові проведено й термінове оперативне втручання. З приводу неявки 04.10.2021 надав докази на підтвердження поважності причин неявки, із запізненням, оскільки не міг своєчасно отримати медичну довідку, про що надавав письмові пояснення. Його стан у зв`язку із гострим зубним болем не дозволяв йому з`явитись. Зауважив засуджений й на тому, що наразі не має постійного місця роботи у зв`язку із воєнним станом останні два місяці, практично протягом всього іспитового строку був офіційно працевлаштований, місце роботи не змінював, що просить взяти до уваги.

Суд поставив на обговорення учасників справи питання про необхідність відкладення розгляду справи, наявність інших клопотань, проте, відповідних заяв від сторін кримінального провадження не надходило.

Розглянувши подання, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали особової справи №33/2020, письмові заперечення сторони захисту, наявні письмові докази в обґрунтування подання, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

За змістом п.3 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено, що вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі №336/3030/15-к, пр.1-кп/336/62/2020 від 16.01.2020 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, відповідно до ст.75 КК України звільнено засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, тобто, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд зауважує, що за нормою ч.3 ст.76 КК України на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені частиною другою цієї статті, необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Шевченківським РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області на підставі розпорядження Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2020 про виконання вироку суду, який набрав законної сили 18.02.2020, заведено особову справу відносно ОСОБА_4 , у зв`язку із чим засуджений перебуває на обліку у органі пробації з 26.02.2020.

За нормою ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, завершується 16.01.2023.

Відповідно вимог ч.2 ст.78 КК України та роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно з ч.1-3 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить з того, що скасування звільнення від призначеного судом покарання з випробуванням є наслідком невиконання засудженим процесуальних обов`язків, покладених на нього відповідно до вироку суду.

При розгляді справи таким чином суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Так, наданими заявником доказами не підтверджено вчинення засудженим нового злочину та систематичного притягнення до адміністративної відповідальності, що не заперечується й учасниками кримінального провадження.

При цьому, як наголосила представниця заявника, підставою для звернення органу пробації до суду, стало порушення з боку засудженого обов`язку, передбаченого п.1 ч.1 ст.76 КК України, допущене двічі, а також вчинення двічі адміністративних правопорушень (в один день).

Суд бере до уваги, що представник органу з питань пробації в судовому засіданні підтвердила, що засуджений дійсно виходив на зв`язок із інспектором в телефонному режимі після отримання виклику (з приводу двох випадків неявки на реєстрацію), надав довідку на підтвердження неявки, допущеної 04.10.2021, сплатив штрафи, призначені як стягнення за вчинення адміністративних правопорушень. Інших обов`язків, визначених судом до виконання під час іспитового строку (звільнення з випробуванням) ОСОБА_4 не порушував, що також суд враховує при розгляді подання.

За матеріалами особової справи, засуджений взятий на облік уповноваженого органу з питань пробації 26.02.2020 (повідомлення від 26.02.2020).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4 від 16.03.2020, виклики органу пробації на 05.03.2020, 13.03.2020 не отримував, самостійно з`явився з метою дізнатись щодо надходження вироку до відділу пробації для виконання. У вказану дату інспектором відділу пробації роз`яснено засудженому його права, уточнено його особисті дані (анкета), під підписку роз`яснено визначені судом обов`язки (підписка) та положення, зокрема, норми ст.164, 166 КВК України.

Крім того, з особової справи видно, що постановою старшого інспектора Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_8 від 16.03.2020 засудженому призначено дні явки на реєстрацію, із зобов`язанням з`являтись на реєстрацію, а саме, перший понеділок кожного місяця. Постанову оголошено засудженому під розпис.

Відповідно до листка реєстрації, дійсно, ані 04.10.2021, 01.11.2021, ані 01.08.2022 засуджений на реєстрацію не з`явився. Слід врахувати, що засуджений усвідомлено з`являвся для реєстрації до відділу пробації й наступного дня, в разі, якщо він припадав на святковий, що передбачено у постанові про встановлення днів явки на реєстрації. Так, з листка реєстрації можна констатувати три таких випадки (05.05.2021, 04.01.2022, 09.03.2022).

Неявку 04.10.2021 представник органу пробації, як вже зазначалось судом, не вказує у якості підстави для звернення до суду. Згадка про вказану дату міститься у поданні в контексті нез`явлення ОСОБА_4 на виклики. На підтвердження поважності причин у особовій справі наявний консультативний висновок лікаря ОСОБА_9 КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР, наданий до відділу пробації 08.11.2021.

Судом також оглянуто довідку (копію залучено до справи), надану представником органу пробації, за змістом якої 12.08.2022 за вих. №721/01-05 заступник медичного директора КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради у відповідь на запит органу пробації повідомив, що в журналі реєстрації амбулаторних хворих пацієнт ОСОБА_4 не зафіксований, період перевірки при цьому не зазначений. В період з липня 2022 року стоматологічна служба у відділенні скорочена, відповідно, відібрати пояснення у персоналу не видається за можливе.

Наголошує суд на тому, що необґрунтованої затримки у наданні відповіді на запит відділу пробації, надісланого ще 08.11.2021, тобто, протягом дев`яти місяців, заявник не пояснив, адже повторні запити у особовій справі відсутні.

Відповідно до пп.2 розділу 3 глави IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом МЮУ від 29.01.2019 за №272/5 зареєстрованого в МЮУ 31 січня 2019 р. за № 120/33091, у разі вчинення звільненим з випробуванням адміністративного правопорушення, що тягне за собою накладення адміністративного стягнення, з ним проводиться індивідуальна профілактична бесіда. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в п.8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

Перед винесенням попередження звільнений з випробуванням викликається до уповноваженого органу з питань пробації, надає пояснення, у якому зазначає обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків або правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Так, суд дійшов висновку, що причини неявок ОСОБА_4 на реєстрацію й 01.11.2021, й 01.08.2022 (із врахуванням письмових пояснень), дійсно не є обґрунтованими та не підтверджуються жодними документами, тому інспектором коректно застосовано два письмових попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тривалість неявки після вказаних дат, на переконання суду, не свідчить про умисне невиконання обов`язків згідно з вироком суду, адже особисте вручення повідомлень про явку (виклики від 05.10.2021, 12.10.2021, 26.10.2021, 28.10.2021, 02.08.2022, 09.08.2022), або вручення членам сім`ї засудженого жодним достатнім та допустимим доказом у особовій справі не підтверджено. Формування певного повідомлення не свідчить про його відправлення та своєчасність й належність вручення. Тому доводи органу пробації в цій частині суд не приймає.

Окремо суд враховує позитивні поквартальні характеристики засудженого за місцем проживання, який в період з квітня 2021 року працевлаштований у юридичну фірму ПП «Досвід» на посаду сторожа (відповідні довідки наявні в особовій справі). Вочевидь, з урахуванням воєнного стану, та обставина, що останні два місяці засуджений не працює, не свідчить про відсутність його бажання стати на шлях виправлення.

Рапортом інспектора відділу пробації ОСОБА_10 від 26.10.2021 підтверджено вихід представника пробації за місцем проживання засудженого, проте, представниця заявника в судовому засіданні пояснила, що такі виходи здійснюються у робочий час, тому відсутність ОСОБА_4 вдома є вочевидь допустимою.

З рапорту інспектора відділу пробації ОСОБА_11 від 05.11.2021 видно, що 05.11.2021 засуджений зателефонував інспекторові, пояснив, що хворіє, одноразово звертався за медичною допомогою, в подальшому лікується самостійно, отримав виклик до відділу, зобов`язується з`явитись 08.11.2021, що узгоджується із матеріалами особової справи, адже саме у вказану дату ОСОБА_4 надав особисті письмові пояснення.

Судом також встановлено, що у зв`язку із двома неявками засудженому оголошені відповідні застереження у виді письмових попереджень, а 17.08.2022 начальник відділу пробації в межах наданих повноважень звернувся до суду з відповідним поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

За результатами розгляду справи суд встановив, що неявки на реєстрацію дійсно мали місце під час іспитового строку, не заперечуються засудженим, проте, вони не носять систематичного характеру, а поведінка засудженого не створює уявлення умисного ухилення від виконання покладених вироком суду обов`язків.

Не свідчать на користь систематичного умисного ухилення ОСОБА_4 від умов звільнення із випробуванням й вчинення двох адміністративних правопорушень протягом одного дня 07.08.2020 (ч.1 ст.178, ст.185 КУпАП), їх вчинення підтверджено матеріалами особової справи, визнається засудженим, штрафи як вид стягнення, застосований за вчинення даних правопорушень, сплачені. Із врахуванням вимог ст.39 КУпАП, враховуючи сплив одного року з дня закінчення виконання стягнення, не вчинення засудженим нового адміністративного правопорушення, він вважається таким, що не був підданий адміністративному стягненню.

Слід зауважити, що сторони не заперечували проти захворювання батька засудженого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте, суд не враховує надані копії медичних документів як достовірні докази, адже вони не засвідчені в належний спосіб, а оригіналів для огляду суду не надано, як і підтвердження споріднення осіб. Сторона захисту не заявляла клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із цією обставиною, мала достатньо часу для підготовки для судового розгляду.

Таким чином, зазначені у поданні підстави для застосування до засудженого положень ч.2 ст.78 КК України, поряд із наявними відомостями щодо особи засудженого (задовільна характеристика за місцем проживання, наявність постійного місця проживання) та відсутністю інших порушень ним покладених зобов`язань (як кримінально караних, так і адміністративних після 07.08.2020), є непереконливими.

Враховуючи вищенаведене, судом не встановлено підстав для скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали суду складений і оголошений 13.01.2023 о 15-00 годині.

Суддя ОСОБА_1