УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000461,

встановив:

02.12.2022 року прокурор Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням про накладення арешту на банківський рахунок НОМЕР_1 , відкритий у АТ «ПУМБ», який належить ТОВ «ГРОСБІЗ» з метою його збереження як речового доказу та із позбавленням права користуватися ним (знімати кошти, здійснювати перекази, розрахунки).

В обґрунтування клопотання вказує, що група осіб, які представились працівниками ТОВ «ГРОСБІЗ», за попередньою змовою між собою, на території Хмельницької області шляхом обману заволоділи грошовими коштами ТОВ «Адамівка АГРО» у сумі 1400000 гривень, чим завдали матеріального збитку в особливо великих розмірах.

26.10.2022 працівники ТОВ «ГРОСБІЗ» зателефонували до ОСОБА_4 та шляхом обману запропонували придбати у них аміачну селітру по ціні 35 000 грн. за одну тонну зі складу ст. Дунаївці, на що директор ТОВ «Адамівка АГРО» ОСОБА_4 погодився.

27.10.2022 ТОВ «Адамівка АГРО» із свого банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого у банку AT «Райфайзен Банк Аваль» перерахували грошові кошти в сумі 1400000,16 грн. за мінеральне добриво, а саме аміачну селітру, на банківський рахунок ТОВ «ГРОСБІЗ» НОМЕР_3 , відкритий у AT «Райфайзен Банк Аваль», про що свідчить платіжне доручення № 7735 від 27.10.2022.

В подальшому ТОВ «Адамівка АГРО» та ТОВ «ГРОСБІЗ» домовились про відгрузку вказаного товару 31.10.2022. Далі ОСОБА_4 мав на меті домовитись із ТОВ «ГРОСБІЗ» щодо постачання продукції, на що службові особи ТОВ «ГРОСБІЗ» повідомили, що у зв`язку із повітряною тривогою, 31.10.2022 здійснити вигрузку товару не представилось за можливе та вона переноситься на 02.11.2022.

02.11.2022 зв`язок із працівниками ТОВ «ГРОСБІЗ» було обірвано, товару для ТОВ «Адамівка АГРО» доставлено не було та грошових коштів повернуто не було, тим самим працівники ТОВ «ГРОСБІЗ» шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами ТОВ «Адамівка АГРО» в сумі 1 400 000, 16 коп.

В ході допиту як свідка ОСОБА_5 , головного бухгалтера ТОВ «Адамівка АГРО», який спілкувався із шахраями стосовно купівлі селітри, встановлено, що під час розмови із особою на ім`я « ОСОБА_6 », останній запропонував на вибір рахунки, на які можна було перевести грошові кошти: НОМЕР_3 , відкритий у банк «Райфайзен Банк Аваль»; НОМЕР_4 , відкритий у банку «ОТР» та НОМЕР_1 , відкритий у банку «ПУМб». Вказані реквізити рахунків він записав у свій робочий блокнот про всяк випадок. Однак, враховуючи, що у ТОВ «Адамівка - АГРО» рахунок відкритий в «Райфайзен Банк Аваль», він переказав кошти саме на цей банк.

Ухвалою слідчого судді було накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку НОМЕР_3 в «Райфайзен Банк Аваль», однак станом на момент накладення арешту грошових коштів на вказаному рахунку не було.

Проведеним розслідуванням встановлено, що у ТОВ «ГРОЗБІЗ» наявні банківські рахунки в різних банках, зокрема в АТ «ПУМБ» - НОМЕР_5 , який вони використовують у своїй злочинній діяльності та можуть на ньому зберігати кошти, отримані злочинним шляхом.

Прокурор вважає, що грошові кошти за придбання мінеральних добрив, перераховані ТОВ «ГРОСБІЗ», могли бути перераховані з рахунку НОМЕР_3 , відкритому в банку «Райфайзен Банк Аваль» на рахунок НОМЕР_1 , що відкритий в AT «ПУМБ», а тому з метою збереження речового доказу просить накласти арешт на зазначений рахунок.

Прокурор у судове засідання не з`явився, у клопотанні зазначив, що просить проводити судовий розгляд у його відсутності, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

Крім того, прокурор просив у своєму клопотанні розглядати його без повідомлення ТОВ «ГРОСБІЗ» з метою забезпечення арешту майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З урахуванням наведеного, для запобігання спробам вжиття власником майна заходів, які зашкодять досудовому розслідуванню кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

СУ ГУНП у Хмельницькій області 03.11.2022 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000461, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 4 ст. 190 КК України.

Вирішуючи клопотання, слідчим суддею установлено, що воно ініційоване з метою збереження речового доказу.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У зв`язку з цим, відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно вимогам частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частин 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладено у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Отже, чинне кримінальне процесуальне законодавство дозволяє накладення арешту лише на гроші з метою збереження речових доказів та виключно у випадку наявності достатніх підстав для їх віднесення до кримінально-процесуальної категорії речових доказів (відповідності критеріям, визначеним у ст.98 КПК України).

В клопотанні прокурор поставив питання про накладення арешту не на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «ГРОСБІЗ» № НОМЕР_1 , відкритому в AT «ПУМБ», як то визначено в нормі закону (ч. 10 ст. 170 КПК України), а на сам банківський рахунок цього суб`єкта господарювання, що Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено.

А тому, у слідчого судді не існує жодних підстав для задоволення клопотання прокурора і накладення арешту банківський рахунок вказаного товариства.

Окрім вказаного, слід звернути увагу і на наступне.

Зміст самого клопотання свідчить про те, що воно побудоване у формі припущення про те, що грошові кошти за придбання мінеральних добрив, перераховані ТОВ «ГРОСБІЗ», могли бути перераховані з рахунку НОМЕР_3 , відкритому в банку «Райфайзен Банк Аваль» на рахунок НОМЕР_1 , що відкритий в AT «ПУМБ».

Ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що до клопотання про арешт майна мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Проте жодних доказів, зокрема відомостей про перерахування грошових коштів, оплачених ТОВ «Адамівка АГРО» у сумі 1400000 грн. на рахунок НОМЕР_3 , на банківський рахунок, відкритий в AT «ПУМБ», прокурором до клопотання не долучено, тоді як ухвала слідчого судді не може ґрунтуватися лише на суб`єктивному баченні прокурора про ймовірність перерахунку грошових коштів ТОВ «ГРОСБІЗ» саме на рахунок НОМЕР_1 .

Про те, що сторона обвинувачення не обізнана із тим, на який саме рахунок із тих, які відкриті ТОВ «ГРОСБІЗ», були перераховані грошові кошти у сумі 1400000 грн. із рахунку НОМЕР_3 , відкритого в банку «Райфайзен Банк Аваль», свідчить і те, що також 02.12.2022 прокурором ініційоване клопотання про накладення арешту на банківський рахунок НОМЕР_4 , відкритий в АТ «ОТП банк».

А тому, дійти висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права володільця майна, неможливо.

Також, слідча суддя критично оцінює посилання прокурора у змісті клопотання на те, що при спілкуванні ОСОБА_5 із шахраями останні зазначали рахунок НОМЕР_1 , що відкритий в AT «ПУМБ» на ім`я ТОВ «ГРОСБІЗ», оскільки вказане жодним чином на підтверджує подальший переказ коштів, здобутих злочинним шляхом, саме на указаний рахунок. Належними доказом у даному випадку була би виписка руху коштів по рахунку НОМЕР_3 чи інший документ подібного роду.

Стороною обвинувачення також не надано доказів того, що банківський рахунок є речовим доказом у даному кримінальному провадженні №0000461 та взагалі не здобуто інформації про те, чи містяться грошові кошти на рахунку НОМЕР_1 , відкритому у АТ «ПУМБ», який належить ТОВ «ГРОСБІЗ», а якщо так, то у якому розмірі, що позбавляє слідчого суддю можливості оцінити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та обов`язково має враховуватися при вирішенні питання про арешт майна (п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України).

Фактично, окрім того, що рахунки відкрито на ім`я однієї юридичної особи, жодних об`єктивних даних, які би підтверджували викладені у клопотанні обставини, до матеріалів не долучено.

При вирішенні клопотання окремо слід звернути увагу на те, що відомостей про те, що банківський рахунок чи кошти на ньому (розмір грошових коштів) є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, слідчому судді не надано.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Отже, висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України, може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.

Однак, постанову про визнання рахунку речовим доказом стороною обвинувачення до клопотання не долучено.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор серед іншого не доведе, що потреба досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні та чи може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000461 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя