Справа № 606/2306/21
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2023 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі кримінальне провадження №0000202, внесене 23 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Яричів Кам`янка-Бузького району Львівської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, учасника бойових дій, несудимого

за ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 23 травня 2020 року біля 01.00 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21062», д.н.з. НОМЕР_1 , із одним пасажиром, без вантажу, рухався зі швидкістю близько 30 км/год. автодорогою в с.Соснів Тернопільського району (колишнього Теребовлянського) Тернопільської області в напрямку с.Раковець Тернопільського (колишнього Теребовлянського) району Тернопільської області.

Рухаючись у вказаному напрямку, ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п.1.5, п.2.3(б,д), 10.1 Правил дорожнього руху України, які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміну, не врахував дорожню обстановку, щоб не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Так, під час руху водій ОСОБА_4 , проїхавши декілька метрів зазначеної автодороги, всупереч вимогами п.12.3 ПДР України, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_7 , який знаходився в цей час на проїзній частині дороги, а саме на правій смузі руху ближче до центру автодороги, не зменшив швидкості руху та не надав йому дороги, тобто продовжив рух і таким чином вчинив на нього наїзд, після чого відбулось зіткнення керованого ним транспортного засобу із огорожею будинковолодіння, розміщеного неподалік місця наїзду, де і зупинився.

У результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді ран волосистої частини голови і правої брови, чисельних синців і саден голови та саден лівого колінного суглоба, закритої травми грудей у вигляді лівобічних переломів ребер, закритого перелому лівої стегнової кістки та кісток тазу, які належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення водієм автомобіля марки «ВАЗ-21062», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинно- наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, не визнав і суду показав, що вдень напередодні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23 травня 2020 року біля 01 год., він знаходився за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_8 у с.Золотники Тернопільського району Тернопільської області, де до них приєднались ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . На прохання ОСОБА_11 відвезти його додому у с.Соснів Тернопільського району, він погодився та всі вони учотирьох сіли в його автомобіль марки «ВАЗ-21062», д.н.з. НОМЕР_1 , і почали рухатись в напрямку зазначеного села. Зупинившись біля магазину в с.Соснів, до його автомобіля під`їхав і зупинився впритул до лівого заднього крила автомобіль марки «DAEWOO Lanos» під керуванням потерпілого ОСОБА_7 , на що він зробив йому зауваження з приводу такого маневру. В той час ОСОБА_7 наніс йому удар рукою в голову, а він, у свою чергу, його відштовхнув і потерпілий впав на землю, після чого він разом із ОСОБА_8 сіли а автомобіль марки «ВАЗ-21062», д.н.з. НОМЕР_1 . Коли він почав керувати вказаним автомобілем зі швидкістю приблизно 15 км/год., через вікно з боку водія, яке було відчинено наполовину, ОСОБА_7 вчепився руками за кермо керованого ним автомобіля, в результаті чого він в`їхав в огорожу одного із будинковолодінь, і вже тоді потерпілий залишив кермо. Коли він вийшов із автомобіля, то біля нього вже нікого не було. Також пояснив, що, коли ОСОБА_7 вчепився за кермо руками, він не встиг затормозити. Після ДТП він побіг у кущі, де пробув там деякий час, а коли повернувся, то його автомобіля вже не було. Тілесні ушкодження потерпілий отримав від того, що він вдарився об огорожу. Крім того, вказав, що саме неправомірна поведінка потерпілого, який схопив кермо при русі його автомобіля, спричинила такі наслідки, на нього він жодного наїзду не вчиняв. Цивільного позову потерпілого не визнає, оскільки його вини у вчиненні ДТП немає.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчиненні ним злочину, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, доведена наступними доказами.

Будучи допитаним у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що в ніч на 22 травня 2020 року він знаходився біля воріт на подвір`ї свого будинку в с.Соснів Тернопільського району Тернопільської області, де почув крик, підійшов ближче до воріт і побачив автомобіль марки «ВАЗ-21062» білого кольору. У салоні вказаного автомобіля знаходились ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які вийшли із автомобіля та безпричинно нанесли йому декілька ударів по обличчю, від яких він впав на проїжджу частину дороги, де вони йому нанесли ще декілька ударів по тілу. Після цього, ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля і почав ним рухатись на нього, ОСОБА_8 знаходився на передньому сидінні біля водія. Він намагався піднятись, будучи обернутим обличчям вперед до руху автомобіля, але не зміг і в той час відчув удар лівою частиною по тілу. Також вказав, що наїзд на нього автомобілем відбувся на проїжджій частині автодороги, у водія автомобіля ОСОБА_4 була можливість від`їхати в іншу сторону. У цей вечір його автомобіль знаходився на подвір`ї. Тілесні ушкодження внаслідок наїзду він отримав із лівого боку. При вирішенні цивільного позову до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, покладається на думку суду.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що потерпілий ОСОБА_7 є її чоловіком. Близько опівночі на 23 травня 2020 року вона знаходилась у своєму житловому будинку в с.Соснів Тернопільського району Тернопільської області і проснулась на крик. Коли вибігла із будинку, то побачила на під`їзді до воріт до будинку на землі лежить її чоловік, зверху на ньому ОСОБА_4 , а інший, тобто ОСОБА_8 , наносив йому удари ногами. Оскільки вона була у натільній білизні, то повернулась до будинку одягнутись, а коли повернулась, то побачила, як автомобіль білого кольору рухався і в щось в`їхав, почувши звук храпотіння. Підтвердила, що бачила, як із автомобіля вийшов водій ОСОБА_4 , а із сторони від водійського сидіння- ОСОБА_8 . Автомобіль під керуванням ОСОБА_4 знаходився на цетральній автодорозі навпроти воріт до її будинку. Не могла пояснити, чому автомобіль в`їхав в огорожу. Також пояснила, що належний її сім`ї автомобіль, у час настання дорожньо-транспортної пригоди, знаходився на подвір`ї. Самого моменту початку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_4 та наїзду автомобілем на чоловіка вона не бачила. Зазначила, що внаслідок наїзду автомобілем на чоловіка йому були спричинені тілесні ушкодження, у зв`язку із чим його доставили в лікарню, де він тривалий час лікувався.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що ОСОБА_8 є її сином, який розповів їй про конфлікт, що мав місце у кінці травня 2020 року у с.Соснів Тернопільського району Тернопільської області та який виник через неправомірну поведінку потерпілого ОСОБА_7 , котрий, будучи в стані алкогольного сп`яніння, вискочив із свого автомобіля, наблизився до автомобіля під керуванням ОСОБА_4 і через вікно схопив кермо в той час, коли автомобіль рухався.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що обвинувачений ОСОБА_4 є його сином. У травні 2020 року біля 3 год. ночі його викликали в поліцію і повідомили про те, що син вчинив дорожньо-транспортну пригоду, запропонували поїхати на місце настання ДТП в с.Соснів Тернопільського району Тернопільської області і вказати, чи дійсно автомобіль належить його синові. Коли він приїхав на місце події, то підтвердив, що дійсно автомобіль належав синові. Зі слів сина може підтвердити, що він разом із своїми друзями підвозив когось із них додому в с.Соснів, де в той час під`їхав потерпілий, почав шарпатись із сином, після чого через відчинене вікно схопився за кермо автомобіля сина, внаслідок чого останній в`їхав в огорожу.

Даючи показання суду, свідок ОСОБА_8 пояснив, що близько двох років назад він разом із ОСОБА_4 на його автомобілі відвозили спільних знайомих у с.Соснів Тернопільського району Тернопільської області та зупинились біля житлового будинку потерпілого ОСОБА_7 . В той час до них під`їхав потерпілий на своєму автомобілі, «підрізавши» автомобіль ОСОБА_4 . Потерпілий, який був у стані алкогольного сп"яніння, вийшов із свого автомобіля та почав першим безпричинно наносити удари ногами ОСОБА_4 . Обвинувачений, захищаючись, також наносив потерпілому удари, однак, в які частини тіла, він не бачив. Словесної перепалки між ними не було. Після того, як ОСОБА_4 сів у свій автомобіль та почав ним керувати, рухаючись по автодорозі, дверки він не зачинив і тоді потерпілий схопився за дверку, пізніше ніби за за кермо, хоча конкретно цього не бачив, а потім настала дорожньо-транспортна пригода, проте як саме вона настала, він не пам`ятає. Вказав, що вони в`їхали в кам`яну огорожу. Крім того, зазначив, що ОСОБА_7 перешкоджав руху їхнього автомобіля, він не пам`ятає, щоб автомобіль наїхав на потерпілого, однак травми, які були у нього, настали від цієї ДТП.

Також вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, доведена і такими письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення:

-даними з витягу з кримінального провадження № 0000202, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2020 року, про настання 23 травня 2020 року близько 01.00 год. на відрізку автодороги в с.Соснів по вул.Центральній,33 Теребовлянського (вданий час Тернопільського) району дорожньо-транспортної пригоди, під час якої водій автомобіля марки «ВАЗ-21062», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 не впорався із керуванням та здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому стегнової кістки, тазу та ЗЧМТ (а.к.п.1);

-даними, відображеними в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23 травня 2020 року, план-схемі до нього, фотоілюстрацій, відповідно до яких дорожньо-транспортна пригода наїзд на пішохода відбулась на відрізку автодороги в с.Соснів, вул.Центральна,33, Теребовлянського району, з участю автомобіля марки «ВАЗ-21062», д.н.з. НОМЕР_1 , зі сторони с.Надрічне в напрямку центра с.Соснів Теребовлянського району від електроопори № 24, яка розміщена з лівої сторони біля господарства ОСОБА_15 , автодорога складається із двох смуг руху, які лінією дорожньої розмітки не переділені, ширина дороги становить 5,6 м, покриття грунтово-кам`яне, наявні невеликі ями та вибоїни, дозволена швидкість руху до 50 км/год. Безпосередньо до проїжджої частини дороги примикають обочини, ширина лівої обочини становить 2,3 м, а правої -1,3 м, на ділянці огляду будь-які дорожні знаки відсутні. Автомобіль марки «ВАЗ-21062», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходиться на середині дороги і дещо повернутий передом до лівої обочини, а задом до правої, у ньому розбите лобове скло та скло водійської дверки, повністю ліва передня частина та наявні інші пошкодження. Також зафіксовано сліди лакофарбового покриття автомобіля та сліди пошкодження каменю огорожі, які ймовірно утворились від в`їзду автомобіля в бордюр(огорожу). Крім того, виявлено сліди осипів та частин автомобіля відповідних розмірів, зазначених у протоколі огляду місця події, а також сліди крові над місцем огорожі в місці зіткнення на блясі (паркані), з місця події вилучено мобільний телефон (а.к.п.125-136);

-даними, вказаними у висновку судово-медичного експерта від 26 травня-01 червня 2020 року № 617, з яких випливає, що у крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт у концентрації 1,56 проміллє (а.к.п.137-139);

-даними, зафіксованими у висновку судово-медичного експерта від 26 травня-01 червня 2020 року № 618, з яких випливає, що у крові ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт у концентрації 3,26 проміллє (а.к.п.140-142);

-даними, зазначеними у висновку судово-медичного експерта від 11 вересня-22 жовтня 2020 року № 834, з яких випливає, що у потерпілого ОСОБА_7 при вступі 23 травня 2020 року у КНП ТРР «Теребовлянська ЦРЛ» та наступному стаціонарному лікуванні з 25 травня 2020 року по 16 червня 2020 року в ортопедичному відділенні КНП «Тернопільська університетська лікарня» ТОР виявлено рани волосистої частини голови і правої брови, чисельні синці і садна голови та садна лівого колінного суглобу, закриту травму грудей у вигляді лівобічних переломів ребер, закриті переломи лівої стегнової кістки та кісток тазу. Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 з огляду на вид ушкоджень та описання ран «як забійні» спричинені внаслідок дії тупих предметів, незадовго до його первинної госпіталізації, не виключено у термін та за обставин, наведених у постанові - 23 травня 2020 року, при наїзді (ударі виступаючими частинами) транспортного засобу на пішохода. Виявлена у ОСОБА_7 травма грудей і тазу належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а усі інші тілесні ушкодження до легких та легких із короткочасним розладом здоров`я (а.к.п.156-158);

-даними, вказаними у висновку експерта, який проводив судову автотехнічну експертизу від 05 червня 2020 року № 4/6-294/20, згідно з якими система рульового керування автомобіля марки «ВАЗ-21062», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходиться у стані повної відмови та не відповідає вимогам п.31.1 та 31.4.2 г ПДР, робоча гальмівна система вказаного автомобіля знаходиться у стані часткової відмови та не відповідає вимогам п.31.1, 31.4.1 а ПДР, колеса та шини автомобіля не відповідають вимогам п.31.1 та 31.4.5 г «Колеса і шини» ПДР України, зовнішні світлові прилади автомобіля, а саме переднього дальнього та ближнього світла, перебувають в стані часткової відмови та не відповідають вимогам п.31.4.3 «Зовнішні світлові прилади» ПДР України. Виявлені несправності (невідповідності) системи рульового керування, які носять аварійний характер, утворені в ході ДТП. Виявлені несправності (невідповідності) робочої гальмівної системи, які виникли до моменту ДТП та могли бути виявлені водієм до початку руху(непередбачений конструкцією контакт трубопроводів гідроприводу задньої осі із елементами транспортного засобу), не могли мати впливу на керування транспортним засобом та бути технічною причиною виникнення ДТП, виявлена несправність (невідповідність), що полягає у зміні конструкції гальмової системи могла мати вплив на керування транспортним засобом, проте перебування даної несправності (невідповідності) щодо технічної причини виникнення ДТП є малоймовірним, виявлені невідповідності стану коліс та шин, які виникли до ДТП, зокрема, встановлення дисків на задній осі, які не відповідають вимогам заводу виробника, детелей кріплення заднього лівого колеса, не могли впливати на керування транспортним засобом та бути технічною причиною виникнення ДТП, невідповідності встановлених у транспортному засобі шин, зокрема, пов`язаних зміною напрямку обертання шини, різних розмірів, різних моделей з різними малюнками, могли мати вплив на керування, проте перебування даної несправності (невідповідності) щодо технічної причини виникнення ДТП є малоймовірним. Виявлені несправності(невідповідності) світлових приладів, а саме переднього дальнього та ближнього світла, відсутність лівих фар головного світла, носить ймовірно аварійний характер та утворена в ході ДТП, під час дії динамічного зусилля. Встановити причину та час виникнення виявленої несправності (невідповідності) правої фари ближнього світла не надається можливим (а.к.п.145-155);

-даними, зазначеними у висновку експерта, який проводив транспортно-трасологічну експертизу від 05 червня 2020 року № 4/6-291/20, відповідно до яких на автомобілі марки «ВАЗ-21062», д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено пошкодження, які утворились внаслідок контактування із твердим шорстким предметом обмеженої ширини, наймовірніше, внаслідок контактування транспортного засобу із кам`яним муром паркану, пошкодження якого зафіксовані на план-схемі до протоколу огляду місця ДТП та описані у протоколі огляду ДТП. Під час безпосереднього огляду експертом зазначеного автомобіля інформативних слідів, які б свідчили про контактування даного транспортного засобу з тілом пішохода не виявлено. Під час наїзду на перешкоду (наймовірніше кам`яний мур паркану), автомобіль контактував з нею своєю передньою лівою частиною, зокрема, переднім бампером, передньою панеллю, лівим переднім крилом, лівим переднім металевим підкрилком та переднім лівим колесом. В лівій боковій частині та лівій задній частині днища автомобіля виявлено сліди, які характерні при контактуванні з відносно тупими предметами обмеженої ширини, однак, через малоінформативність виявлених слідів, встановити механізм їх утворення та вказати, з чим саме контактував вказаний автомобіль в момент утворення цих слідів, зокрема з тілом пішохода, трасологічними методами не надалось можливим. Також експертним шляхом не вдалось встановити місце наїзду на пішохода через мало інформативність слідової інформації (а.к.п.161-171);

-даними, вказаними у висновку експерта, який проводив судово-медичну експертизу речових доказів-одягу та взуття потерпілого ОСОБА_7 від 20 січня 2021 року-22 липня 2021 року №6, відповідно до яких на лівій полі куртки у середній і нижній третинах виявлено ділянки тертя з накладанням білих фарбоподібних та металоподібної частинок, які утворились від короткочасної відносно щільної динамічної дії тупих обмежених слідоутворюючих поверхонь з відповідними накладаннями, із основним напрямком руху в момент утворення зверху вниз та справа наліво. На лівій полі в середній третині виявлено ділянку тертя з двома лінійними пошкодженнями, які утворились від дії гострих (щодо родової належності) предметів у косо-вертикальному напрямку. На ходових поверхнях обох підошов кросівок виявлено виразні майже поперечні смужки тертя, які утворились одномоментно від короткочасної та щільної динамічної дії тупих слідоутворюючих поверхонь із майже поперечним напрямком ковзання підошов зліва направо. Слабовиразні лінії та смужки тертя у різних частинах ходових поверхонь обох кросівок утворились від відносно щільної динамічної дії тупої переважаючої слідоутворюючої поверхні у поздовжньому та косо поздовжньому напрямку і є характерними для слідів ношення. Виявлені на лівій полі куртки сліди тертя свідчать про те, що автомобіль, яким вчинено наїзд на ОСОБА_7 був білого кольору (поверхні кузова автомобіля, які контактували з курткою ОСОБА_7 ), покриті білою фарбою). Механізм утворення слідів та пошкоджень, виявлених на куртці та взутті ОСОБА_7 не є характерним для падіння, та свідчить, що вони не могли утворитись внаслідок падіння потерпілого із капота автомобіля на проїзну частину дороги. В момент первинного контакту з автомобілем ОСОБА_7 перебував у вертикальному чи близькому до нього положенні, був повернутий до автомобіля лівою передньо-боковою поверхнею тіла та стояв на місці (не перебував у русі). Будь-які характерні для переїзду колесом (колесами) транспортного засобу у вигляді відбитків малюнка протектора бігової поверхні колеса (коліс), а також сліди волочіння на наданому на дослідження одязі та взутті ОСОБА_7 відсутні (а.к.п.173-178);

-даними, вказаними у висновку експерта, який проводив судову автотехнічну експертизу від 28 серпня 2021 року № СЕ-19/120-21/78403-ІТ, згідно з якими при заданому слідством комплексі вихідних даних, в умовах цієї дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля марки «ВАЗ-21063» повинен був діяти відповідно до вимог п.1.10 (в частині значення терміну «маневрування(маневр)»), 10.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «ВАЗ-21063» мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання вимог п.10.1 ПДР України. При встановлених слідством обставинах розвитку ДТП і заданому комплексі вихідних даних, невідповідність дій водія автомобіля марки «ВАЗ-21063» вимогам п.10.1 ПДР України привела до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, тобто причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, були обставини, які пов`язані із невідповідністю дій водія автомобіля марки «ВАЗ-21063» вимогам вказаного пункту ПДР України (а.к.п.180-186).

У захисній промові захисник на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України просив суд закрити провадження у справі з підстав відсутності в діянні ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, оскільки стороною обвинувачення не наведено достатньо доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт вчинення останнім зазначеного злочину. Так, захисник звернув увагу суду на те, що ОСОБА_4 23 травня 2020 року, перебуваючи в с.Соснів Теребовлянського району Тернопільської області та керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21063», не порушував вимоги п.10.1 ПДР України, як про це стверджує сторона обвинувачення, а дорожньо-транспортна пригода за участю обвинуваченого та потерпілого сталась через протиправну поведінку потерпілого, який під час руху автомобіля в темну пору доби, на неосвітленій ділянці дороги через відкрите скло у лівих передніх дверках автомобіля схопився за кермо руками, внаслідок чого автомобіль «повело» вліво і він в`їхав у кам`яний мур, а за декілька метрів до наїзду на мур ОСОБА_7 відпустив руки від керма та дверок автомобіля і попав під днище автомобіля (заднє ліве колесо), отримавши таким чином тілесні ушкодження. Саме такі обставини підтвердили допитані у судовому засіданні обвинувачений, свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 . Крім того, у своєму виступі захисник вказав на суперечність висновків експертів, які проводили у справі експертизи, зокрема, судово-медичного експерта (висновок від 11 вересня-22 жовтня 2020 року № 834), судового експерта з правом проведення експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» (висновок від 05 червня 2020 року № 4/6-294/20), судового експерта з правом проведення експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» (висновок від 05 червня 2020 року № 4/6-291/20), судового експерта з правом проведення судово-медичної експертизи за спеціальністю «судово-медична криміналістика» (висновок експерта від 20 січня-22 липня 2021 року №6), судового експерта з правом проведення експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» (висновок від 28 серпня 2021 року № СЕ-19/120-21/8403-ІТ) фактичним обставинам справи, зокрема, показанням обвинуваченого, свідків, наявній слідовій інформації, іншим письмовим доказам, зібраним органом досудового розслідування.

Також просить суд визнати недопустимим доказом висновок експерта від 28 серпня 2021 року № СЕ-19/120-21/8403-ІТ ОСОБА_16 , який проводив у провадженні судову автотехнічну експертизу, оскільки слідчий у постанові про призначення експертизи (у вихідних даних) не вказав момент виникнення у ОСОБА_4 небезпеки для руху та органом досудового розслідування надано експерту неправильні вихідні дані.

Відповідно до ст.85,86 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд, дослідивши безпосередньо у судовому засіданні висновки експертів, які проводили у провадженні експертизи, протокол огляду місця події із долученою до нього план-схемою, який є додатком до протоколу огляду місця події, вважає, що вказані докази є належними, отримані стороною обвинувачення (слідчим та прокурором) у порядку, встановленому ст.69,101,102, 237, 242-244 КПК України, тобто на підставі постанов слідчого СВ Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області (відділення поліції № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РУ ГУНП в Тернопільській області) експертами Тернопільського НДЕКЦ, які попереджені про кримінальну відповідальність за ст.384,385 КК України, при наявності підстав, що мають значення для з`ясування обставин у кримінальному провадженні, для яких необхідні спеціальні знання та із використанням необхідних для цих експертиз даних (матеріалів кримінального провадження, даних огляду місця події, одержаних у порядку, передбаченому ст.237 КПК України).

Наведені у промові захисника порушення при складенні висновків експертів, на думку суду, не є такими, що порушують фундаментальні права і свободи особи обвинуваченого, при недотриманні яких такі докази можуть визнаватись недопустимими.

Таким чином, зазначені докази, в тому числі висновок експерта від 28 серпня 2021 року № СЕ-19/120-21/8403-ІТ ОСОБА_16 , який проводив у провадженні судову автотехнічну експертизу, є належним чином аргументовані, містять в собі докладні описи виявлених та зафіксованих відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, проведених досліджень, зроблені за результатами таких досліджень висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо, об`єктивно та які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення досліджень, не викликають сумнівів в їх достовірності, правильності та повноти.

Крім того, згідно з ч.5 ст.356 КПК України кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновку експерта має право надати відомості, які стосуються знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки експерта, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлено. Не було заявлено стороною захисту суду клопотань про допит експертів, про призначення повторної експертизи.

Враховуючи наведене, підстав для визнання висновку експерта від 28 серпня 2021 року № СЕ-19/120-21/8403-ІТ ОСОБА_16 , який проводив у провадженні судову авто технічну експертизу недопуситим доказом, немає.

Усі інші письмові докази є належними та допустимими доказами, одержані відповідно до вимог КПК України, клопотань про їх виключення з обсягу доказів не надходило.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 , дані ним у судовому засіданні, які полягають в тому, що він Правил дорожнього руху не порушував, він не вчиняв наїзду на пішохода, твердження його захисника ОСОБА_5 , викладені в його захисній промові, про відсутність в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, оскільки вони повністю спростовуються вищевикладеними доказами і вважає їх такими, що спрямовані на уникнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за фактично вчинені дії.

Також суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , оскільки вони не були очевидцями вказаного злочину і під час їх допиту судом вказали на обставини, що їм стали відомі від дітей, а показання свідка ОСОБА_8 про обставини настання дорожньо-транспортної пригоди через неправомірну поведінку потерпілого спростовуються дослідженими у судовому засіданні показаннями потерпілого, висновками експертів та іншими доказами.

Суд, аналізуючи досліджені у судовому засіданні фактичні обставини, зокрема, дані протоколу огляду місця події, план-схеми дорожньо-транспортної пригоди, показання потерпілого, дані ним безпосередньо у суді і які узгоджуються із висновками експертів, показання свідка ОСОБА_8 , який був очевидцем настання дорожньо-транспортної пригоди і який на запитання представника потерпілого вказав, що конкретно не бачив, щоб потерпілий схопився за кермо керованого ОСОБА_4 автомобілем, висновки експертів, що грутуються на відомостях, які стали їм відомі під час дослідження матеріалів, наданих для проведення досліджень, із обґрунтованими відповідями на запитання слідчого, а також відсутність у суду будь-яких доказів, які б вказували на недостовірність таких фактичних даних, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_4 порушено вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, які перебувають у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої відбувся наїзд транспортного засобу на потерпілого та йому спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Таким чином, аналізуючи докази у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ознаками ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він до дня смерті проживав у с.Бурканів Тернопільського району Тернопільської області, однак був зареєстрований в АДРЕСА_2 , не судимий, є учасником бойових дій.

Під час розгляду судом кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер від вибухової травми внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

Кримінальне провадження здійснювалось у зв`язку із заявою ОСОБА_14 , батька обвинуваченого, у якій він наполягав на реабілітації свого сина, заперечивши тим самим закриття кримінального провадження судом на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 слід визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, без призначення йому покарання, оскільки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 200 000 грн.

Згідно із ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Оскільки кримінальним процесуальним законодавством врегульовано вирішення цивільного позову шляхом його задоволення, відмови у задоволенні чи залишення позову без розгляду, однак не врегульовано питання вирішення цивільного позову у зв`язку із смертю обвинуваченого, який є цивільним відповідачем, суд вважає, що в даному випадку слід застосувати норми ЦПК України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, яка була однієї із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Процесуальне правонаступництво за вимогою про відшкодування моральної шкоди не допускається.

За таких обставин суд вважає, що провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 200 000 грн., слід закрити.

Також суд вважає, що у зв`язку із смертю обвинуваченого витрати, пов`язані із залученням експертів Тернопільського НДЕКЦ у кримінальному провадженні, зокрема, вартості судової автотехнічної експертизи від 05 червня 2020 року № 4/6-294/20 у розмірі 1961.40 грн., вартості судової транспортно-трасологічної експертизи від 05 червня 2020 року № 4/6-291/20 у розмірі 1797.95 грн., вартості судової автотехнічної експертизи від 28 серпня 2021 року № СЕ-19/120-21/78403-ІТ в розмірі 1716.20 грн., стягненню не підлягають.

Керуючись ст.374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, без призначення йому покарання, у зв`язку із його смертю.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 200 000 грн., закрити.

Скасувати арешт на автомобіль марки «ВАЗ-21062», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який накладено ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року.

Скасувати арешт на мобільний телефон марки «Iphone, належний ОСОБА_4 , який накладено ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року.

Речові докази у провадженні: автомобіль марки «ВАЗ-21062», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 після вступу вироку в законну силу повернути їх законному володільцю.

Речовий доказ у провадженні: мобільний телефон марки «Iphone, належний ОСОБА_4 , після вступу вироку в законну силу повернути батькові власника телефона ОСОБА_14 .

Речові докази у провадженні: дві куртки, кофту та кросівки потерпілого ОСОБА_7 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, після вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_7 .

На вирок може бути апеляцію до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Головуюча суддя