У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2023 Справа №607/3804/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000295 від 17 листопада 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 190 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт на мобільний телефон Iphone, який був вилучений 30.12.2022 в ході проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000295 від 17 листопада 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що на даний час слідчі дії із вказаним майном проведені, а перебування майна під арештом тривалий час фактично позбавляє його, як власника майна, конституційного права, на законних підставах користуватися ним. Враховуючи наведене, оскільки в подальшому потреба в застосуванні арешту мобільного телефону відпала, відтак, просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні адвоката ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту підтримав повністю та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі. Вказав, що вказаний вище мобільний телефон є речовим доказами у кримінальному провадженні, однак не заперечує проти скасування арешту.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Згідно з ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судової процедури для забезпечення гарантій дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 06 січня 2023 року (ЄУНСС №607/282/23) задоволено клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, зокрема, мобільний телефон Iphone, який поміщений в спеціальне упакування «Національна поліція України» KIV2125039 та був вилучений 30.12.2022 в ході проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак такий строк має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

Поряд з тим, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, зважаючи на обставини справи, тривалість проведення досудового розслідування, що, в свою чергу, призводить до порушення права власника на користування мобільними телефонами, а також відсутність обставин, які б вказували, що у разі передачі вказаних мобільних телефонів їх власнику, таке майно може бути знищене чи приховане, слідчий суддя вважає, що потреба в застосуванні подальшого арешту майна в частині заборони користування відпала.

Відтак, права та законні інтереси володільця майна підлягають захисту із застосуванням належної правової процедури.

За наведених обставин, враховуючи думку прокурора та адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя не вбачає підстав для подальшої заборони власнику майна володіти належним йому майном., а саме мобільним телефоном Iphone.

Крім того, будь-яких доказів, які б вказували слідчому судді на протилежне, а також, що в разі скасування арешту в цій частині існуватимуть будь-які ризики, які б перешкоджали виконанню завдань в даному кримінальному провадженні, передбачених ст. 2 КПК України, під час розгляду клопотання, надано не було.

Враховуючи викладене, клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, підлягає задоволенню, а мобільний телефон Iphone поміщений в спеціальне упакування «Національна поліція України» KIV2125039, поверненню власнику ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 131, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000295 від 17 листопада 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 190 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт на мобільний телефон Iphone, який поміщений в спеціальне упакування «Національна поліція України» KIV2125039, що накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 січня 2023 року (ЄУНСС №607/282/23), передавши останній власнику майна ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1