Справа № 697/2601/21
Провадження № 1-кп/697/23/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Каневі Черкаської області кримінальні провадження № 0000338 від 01.12.2021, № 0000018 від 01.02.2022, № 0000402 від 21.12.2021, № 0000021 від 26.01.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Черкаси, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

08.02.2006 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

25.09.2015 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

25.08.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

06.09.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 26.04.2019 умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 25 днів;

16.12.2021 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік;

ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15.11.2022 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.12.2021 у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

маючий відповідно до ст. 89 КК України не зняту та не погашену судимість,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 08.02.2006 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, 25.09.2015 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, 25.08.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 06.09.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, 26.04.2019 звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 2 місяці 25 днів; 16.12.2021 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік, маючий відповідно до ст. 89 КК України не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий проступок.

Так, постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2021 ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік із наступними обмеженнями: заборона виїзду за межі району без дозволу відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області; заборона виходу з місця постійного проживання в період з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня; зобов`язання явкою на реєстрацію до відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області чотири рази на місяць кожної п`ятниці з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. Однак, ОСОБА_5 , будучи ознайомленим 18.02.2021 з вказаною постановою суду та встановленими йому обмеженнями, діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, всупереч вимогам ст.ст. 9, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», вкінці жовтня 2021 року, самовільно, без дозволу ВП № 1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області, залишив місце свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , і виїхав за межі району свого проживання до м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, після чого направився в м. Одеса, Одеської області, де фактично і перебував до 26.11.2021, і таким чином, порушив правила адміністративного нагляду, встановлені ухвалою суду.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 08.02.2006 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, 25.09.2015 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, 25.08.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 06.09.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, 26.04.2019 звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково на не відбутий строк на 1 рік 2 місяці 25 днів; 16.12.2021 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік, маючий відповідно до ст. 89 КК України не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий проступок.

Так, постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2021 ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік із наступними обмеженнями: заборона виїзду за межі району без дозволу відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області; заборона виходу з місця постійного проживання в період з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня; зобов`язання явкою на реєстрацію до відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області чотири рази на місяць кожної п`ятниці з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. Однак, ОСОБА_6 , будучи ознайомленим 18.02.2021 з вказаною постановою суду та встановленими йому обмеженнями, діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, всупереч вимогам ст.ст. 9, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», вкінці грудня 2021 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), самовільно, без дозволу ВП № 1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області, залишив місце свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , і виїхав за межі району свого проживання до м. Київ, де фактично і перебував до 19.01.2022, і таким чином, порушив правила адміністративного нагляду, встановлені постановою суду.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 25.09.2015 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, 25.08.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 06.09.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненим 26.04.2019 умовно-достроково на не відбутий строк на 1 рік 2 місяці 25 днів; 16.12.2021 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік, маючий не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив злочин проти власності.

Так, ОСОБА_4 , 19.12.2021, близько 11:00 год., зайшов до незачиненого навісу для зберігання дров, що розташований на необгородженій частині території домоволодіння ОСОБА_7 , що розташоване по АДРЕСА_3 , де виявивши металеві вироби та усвідомивши, що за його діями ніхто не спостерігає в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, таємно викрав якір металевий вагою 50 кг, вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи №СЕ-19/124-21/14917-ТВ від 24.12.2021 271 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 25.09.2015 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, 25.08.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 06.09.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненим 26.04.2019 умовно-достроково на не відбутий строк на 1 рік 2 місяці 25 днів; 16.12.2021 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік, маючий не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив злочин проти власності.

Так, ОСОБА_4 , 26.01.2022, близько 13 год. 40 хв., перебуваючи біля магазину «Продукти-889» ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: вул. Героїв Дніпра, 2/1, в м. Каневі, Черкаського району, Черкаської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав з-під магазину візок закупівельний вартість якого згідно довідки вартості товару магазину «Продукти-889» ТОВ «АТБ-маркет» складає 2967 грн. 40 коп., чим спричинили ТОВ «АТБ-маркет» майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, факт і обставини вчинення кримінальних правопорушень підтвердив, розкаявся у вчиненому та просив суд суворо його не карати. По епізодах самовільного залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду зазначив, що вкінці жовтня 2021 року поїхав до м. Києва, де зустрів своїх знайомих та вони разом поїхали до м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, після чого направився в м. Одеса, Одеської області де влаштувався на роботу і пробув там до 26.11.2021, допоки працівники поліції не повернули його за місцем проживання. Вказав, що жодних повідомлень працівникам поліції, зокрема дільничного про те, що покидає місце свого проживання не здійснював. По наступному епізоду самовільного залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду зазначив, що вкінці грудня 2021 року поїхав до м. Києва де збирався влаштуватися на роботу, однак не влаштувався та залишився в м. Києві, де фактично і перебував до 19.01.2022. По епізоду крадіжки металевого якоря зазначив, що 19.12.2021 зайшов до незачиненого навісу для зберігання дров, що розташований на необгородженій частині території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 , де виявив металевий якір та він його взяв, потягнув і вкинув в кущі. Після чого на наступний день забрав якоря з кущів і здав його на металобрухт. Грошовими коштами розпорядився на власні потреби. По епізоду крадіжки візка закупівельного, який належить ТОВ «АТБ-маркет» зазначив, що 26.01.2022 зайшов до магазину «АТБ», щоб купити продукти харчування, взяв візок, після чого купивши необхідне вийшов з магазину з візком і покотив його по алеї не повернувши його назад до магазину.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви про розгляд вказаного кримінального провадження у їх відсутність. Щодо міри покарання ОСОБА_4 покладаються на розсуд суду (а.с.159, 162).

Учасники судового провадження не заперечували щодо проведення судового засідання без участі потерпілих.

За вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 325 КПК України, суд вважає можливим за відсутності потерпілого ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_8 з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести судовий розгляд у відсутності потерпілого та представника потерпілого.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не здобуто.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи показання обвинуваченого, наданими ним в судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлені обвинувачення ОСОБА_4 доведено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 395 КК України самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, за ч. 2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 395 КК України є кримінальним проступком та за ч. 2 ст. 185 КК України нетяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, суд не встановив.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, непрацюючий, вчинив кримінальні правопорушення в період іспитового строку, визнав вину повністю, щиро розкаявся, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин.

Враховуючи наведене, виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст. 65 КК України, та з метою попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що процес виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливий без ізоляції його від суспільства, тому вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Також судом встановлено, що вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.12.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнено від відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15.11.2022 скасовано відносно ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування призначеного покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.12.2021 у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України вчинено вкінці жовтня 2021 року, тобто до ухвалення щодо нього попереднього вироку від 16.12.2021, яким обвинуваченого засуджено до покарання зі звільненням від його відбування з іспитовим строком.

Інші інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення передбачені ст. 395, ч. 2 ст. 185 КК України вчинено після ухвалення вироку від 16.12.2021.

Частиною 3 статті 78 КК України визначено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст. 71, 72 цього Кодексу.

Постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 25 червня 2018 року (справа № 511/37/16-к, провадження № 51-830км18) зроблено висновок про застосування норм права, згідно з яким коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК, потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу.

Проте цей висновок про застосування норм законодавства про кримінальну відповідальність не охоплює випадки, коли особою вчинено кілька кримінальних правопорушень як до постановлення вироку, так і після, які передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу, тобто має місце "розірвана" засудженням повторність кримінальних правопорушень, які у доктрині кримінального права отримали назву тотожних.

Таким чином, якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька - після його ухвалення, то спеціальні правила ч. 4 ст. 70 КК не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст. 71 КК за сукупністю вироків.

Вказана правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду по справі № 390/235/19 від 08.02.2021.

Таким чином, покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за ст. 395 КК України та за ч. 2 ст. 185 КК України, потім за правилами складання покарань на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, а потім за сукупністю вироків, відповідно до положень ст. 71 КК України, з вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.12.2021.

Зважаючи на наявність обґрунтованого ризику переховування від суду у зв`язку з призначеним покаранням, суд вважає за можливе і необхідне обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати по справі в сумі 514,86 грн. за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/14917-ТВ від 22.12.2021 підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2021 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 10 (десять) місяців.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_4 під варту в залі суду негайно після проголошення вироку.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 12.03.2023.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/14917-ТВ від 22.12.2021 в сумі 514,86 грн. (п`ятсот чотирнадцять гривень, 86 копійок).

Речові докази:

- якір, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 під зберігальну розписку залишити потерпілому ОСОБА_7 ;

- візок закупівельний, який передано на відповідальне зберігання представнику ТОВ «АТБ-маркет» залишити у його користуванні;

- DVD-диск на якому міститься відео з камер відеоспостереження магазину ТОВ «АТБ-маркет» в м. Каневі Черкаської області за 26.01.2022, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1