У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 Куценко ОСОБА_2 Кушнірової ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївської області проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- підозрюваного за п.1, 12 ч. 2. ст. 115 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 змінено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, заборонивши залишати будинок АДРЕСА_1 , за виключенням переміщення до найближчого укриття під час оголошення повітряної тривоги, та зобов`язати підозрюваного прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою строком.

Покладено обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, з у рахуванням абзацу другого резолютивної частини ухвали,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або для місця роботи,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

- носити електронний засіб контролю

Попереджено підозрюваного ОСОБА_7 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, роз`яснено, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановлено строк дії ухвали на 60 днів, з 06 грудня 2022 року по 03 лютого 2023 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ ВП №4 в Миколаївської області про продовження стосовно ОСОБА_7 08.08.1986 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в приміщені ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», без права внесення застави.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Вважає, що вказана ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню. Зазначив, що відмовляючи в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 слідчим суддею не враховано, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Вказав, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює ЄСПЛ вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень суспільства.

Вважає, що з метою запобігання встановленим ризикам, обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, був належним чином обґрунтований, обставини, що вказували б на істотне зниження ризиків на час розгляду питання про його продовження не встановлено.

Акцентує, що застосування до ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не може запобігти встановленим ризикам та забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків підозрюваного.

Встановлені слідчим суддею обставини.

06 грудня 2022 року старший слідчий СВ відділення поліції №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді з клопотанням про продовження дії раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000396 за п. п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Клопотання слідчого вмотивовано тим, що СВ відділення поліції №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000396 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. У вказаному кримінальному провадженні 07.09.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. На думку слідчого, необхідність продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлена наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя вказала, що заявлені ризики не зменшилися та наявні об`єктивні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, зокрема, необхідно отримати висновки дев`яти призначених експертиз, додатково допитати підозрюваного, провести слідчий експеримент.

Разом з цим, належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена за умови застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор просив апеляційну скаргу задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 просили залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив таке.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин, а продовження строку тримання під вартою в певній справі може бути виправданим лише тоді, коли наявні конкретні ознаки того, що вимога громадських інтересів важить більше - попри презумпцію невинуватості, - ніж правило поваги до особистої свободи.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 визначено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин.

У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії», п. 30).

ЄСПЛ у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, де в ст. 183 КПК України зазначено, що прокурор має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1, 12 ч.2 ст. 115 КК України.

Слідчий суддя при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою врахував, що заявлені ризики, які передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися. Але на думку слідчого судді належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена у разі застосування до нього іншого альтернативного запобіжного заходу

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчим суддею під час прийняття рішення дотримано зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо можливості замінити підозрюваному ОСОБА_7 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю є правильними.

Питання щодо продовження існування ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України знайшло своє підтвердження під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає висновки слідчого судді обґрунтованими.

Застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для зміни підозрюваному ОСОБА_7 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю. За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками, зробленими слідчим суддею, та вважає, що застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде достатнім для запобігання ризикам, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч.3, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 О ОСОБА_10 Т ОСОБА_11