Справа № 344/4402/23
Провадження № 1-кс/344/1886/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по його заяві від 17.02.2022 разом із клопотанням про поновлення строків на подання скарги, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшла скарга в порядку ст. 303 КПК України. Скаржник звернувся із зазначеною скаргою, в якій прохає зобов`язати внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по його заяві від 17.02.2022, яка була подана до ГУНП в Івано-Франківській області 21.02.2022 поштовим зв`язком. Вказує, що 01.12.2022 повторно звернувся із заявою від 29.11.2022 до Луцького УП ГУНП в Волинській області про хід листа від 17.02.2022. А тому прохає зобов`язати внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по його заяві від 17.02.2022 та клопотав про поновлення строків на подання скарги, а причиною пропуску строків на звернення до суду зазначає, те що лише 06.03.2023 дізнався про невнесення відомостей до ЄРДР по його заяві від 17.02.2022, а відтак просив поновити строки на її оскарження.

Свою скаргу скаржник обґрунтовує тим, що належного реагування щодо його заяви не відбувалось. Оскільки до Єдиного реєстру досудових розслідувань не було внесено відомостей по заяві скаржника, то скаржник просить зобов`язати внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення по вказаній заяві.

Скаржник в судове засідання не з`явився, ним подано заяву про розгляд скарги без участі. Відтак враховуючи вимоги КПК щодо часових меж розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу по суті з постановленням ухвали, враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Представник Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області в судове засідання будучи повідомленим не з`явився, представив слідчому судді матеріали ЖЄО №7839 від 15.03.2022 та подав заяву, в якій просив розгляд проводити без його участі, а в задоволенні скарги відмовити.

Вивчивши матеріали скарги слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У відповідності до вимог ч. ч. 1,2 ст. 304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення чи бездіяльності має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Необхідно звернути увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Тобто окрім принципу правової визначеності важливим також є і принцип добросовісності, як загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

З наданих матеріалів вбачається, що скаржником оскаржується бездіяльность, при цьому вже поза строком її оскарження, порушивши питання про його поновлення.

Розглядаючи питання поважності пропуску строків звернення зі скаргою, слідчий суддя виходить з того, що поновлення пропущеного строку в даному випадку буде не можливим виходячи з такого.

Скаржник зазначає, що лише після сплину понад річного строку він довідався про невнесення відомостей по його заяві. Слідчий суддя не може в повній мірі погодитися із таким твердженням, як достатнім для поновлення пропущеного строку.

Так, із системного аналізу норм КПК слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у встановлений КПК строк.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 по справі № 5-117кс(15)17.

Підстави пропуску строку на оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання скарги, проте такого слідчим суддею не встановлено.

Такого ж висновку дійшла і колегія Івано-Франківського апеляційного суду під час розгляду справи №344/18163/21, провадження №11-сс/4808/307/22 за подібними правовідносинами.

Правові висновки покликані забезпечувати сталість та єдність судової практики.

За таких обставин, враховуючи часову тривалість пропуску понад один рік (замість встановленого законодавцем 10 денного строку), відсутності доказів, що протягом цього річного строку скаржник діяв сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право, а саме : в розумні інтервали часу цікавився і/або вживав заходів, щоб дізнатися про стан ініційованої ним заяви/повідомлення про злочин, то на переконання слідчого судді поза будь-яким розумним сумнівом, навіть під час воєнного стану, за відсутності жодних доказів поважності пропуску, відсутні достатні правові підстави для такого поновлення.

Відтак, оскільки скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 304 КПК України, і слідчий суддя за заявою особи не знайшов достатніх правових підстав для його поновлення в порядку ст. 117 КПК України, то необхідно на підставі п.3 ч. 2 ст. 304 КПК України повернути скаргу скаржнику.

Керуючись ст. ст. 117,303, 304,307 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження бездіяльності- залишити без задоволення.

Скаргу ОСОБА_2 в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по його заяві від 17.02.2022 разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути скаржнику ОСОБА_2 .

Ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Слідчий суддя: ОСОБА_1