Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1687/22
Справа № 711/5356/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2022 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , що внесене у кримінальному провадженні №0000278 від 19.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не є особою з інвалідністю, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , що внесене у кримінальному провадженні №0000278 від 19.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_5 ..

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000278 від 19.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених обставин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на набуття права власності на майно шляхом обману, а саме житлової квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин отримав інформацію про факт смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала та була зареєстрована у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та про те, що вказана квартира не приватизована і відсутні будь-які особи, які мають право на її успадкування.

Реалізуючи злочинний умисел направлений на набуття права власності на майно шляхом обману, 28.12.2017 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 прибув до офісу державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де використав завідомо заготовлений підроблений документ, а саме довідку № 432-к від 11.12.1999, Черкаського міського виконавчого комітету Ради народних депутатів у якій містились завідомо неправдиві відомості про дозвіл на внесення грошових коштів в сумі 7250 (сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень за квартиру АДРЕСА_4 .

Тобто, надав дану довідку державному реєстратору ОСОБА_8 як підтвердження його права власності на зазначене майно, переслідуючи корисливий мотив завершити вчинення кримінального правопорушення, здійснивши державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Державний реєстратор виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області ОСОБА_8 , будучи введеним в оману ОСОБА_5 ,, не підозрюючи злочинних намірів останнього, не знаючи, що надані ОСОБА_5 документи, а саме: довідка №432-к від 11.12.1999, є підробленою, сформував друковану форму заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від 28.12.2017, а також рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №39018606 від 28.12.2017, яким засвідчено факт передачі ОСОБА_5 - ОСОБА_8 оригіналу підробленої довідки № 432-к від 11.12.1999 р, після чого ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий умисел на набуття права власності на майно шляхом обману, вчиненому у великих розмірах, особисто підписав вказані документи, а саме: заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Надані ОСОБА_5 державному реєстратору завідомо підроблені документи, а також підписана ОСОБА_5 заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від 11.12.2017, стали підставою для проведення ОСОБА_8 28.12.2017 державної реєстрації права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 , шляхом обману набув право власності на майно, а саме квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та яка належала територіальній громаді м. Черкаси, вартість якої, згідно з висновком експерта CЕ-19/124-22/7763-ОБ від 06.10.2022 станом на 28.12.2017, може складати 329 900 грн. (триста двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот гривень), що у більше ніж у 250 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на час вчинення злочину.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме набуття права власності на майно шляхом обману (шахрайство), вчиненому у великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_5 переслідуючи злочинний умисел направлений на набуття права власності на майно шляхом обману, а саме квартирою, отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи підроблену довідку № 432-к від 11.12.1999, видавник: Черкаський міський виконавчий комітет Ради народних депутатів у якій містились завідомо неправдиві відомості про дозвіл на внесення грошових коштів в сумі 7250 (сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень за квартиру АДРЕСА_4 , та факт сплати вартості квартири станом на 11.12.1999.

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел використовуючи завідомо підроблений документ, 28.12.2017 більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи в офісі державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , використав завідомо підроблений документ шляхом надання його державному реєстратору виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області ОСОБА_8 , з метою набуття права власності на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_4 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.

Крім того, ОСОБА_5 реалізуючи злочинний умисел направлений на набуття права власності на майно шляхом обману, 28.12.2017 у невстановлений досудовим розслідуванням час, прибув до офісу державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , де використав завідомо заготовлений підроблений документ, а саме довідку № 432-к від 11.12.1999, Черкаського міського виконавчого комітету Ради народних депутатів у якій містились завідомо неправдиві відомості про дозвіл на внесення грошових коштів в сумі 7250 (сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень за квартиру АДРЕСА_4 . Тобто надав дану довідку державному реєстратору ОСОБА_8 як підтвердження його права власності на зазначене майно, переслідуючи корисливий мотив завершити вчинення кримінального правопорушення, здійснивши державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Державний реєстратор виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області ОСОБА_8 , будучи введеним в оману ОСОБА_5 , не підозрюючи злочинних намірів останнього, не знаючи, що надані ОСОБА_5 документи, а саме: довідка №432-к від 11.12.1999, є підробленою, сформував друковану форму заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від 28.12.2017, а також рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №39018606 від 28.12.2017, яким засвідчено факт передачі ОСОБА_5 - ОСОБА_8 оригіналу підробленої довідки № 432-к від 11.12.1999р., після чого ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий умисел на придбання права на майно шляхом обману, вчиненому у великих розмірах, особисто підписав вказані документи, а саме: заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Надані ОСОБА_5 державному реєстратору завідомо підроблені документи, а також підписана ОСОБА_5 заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від 11.12.2017, стали підставою для проведення ОСОБА_8 28.12.2017 державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 , шляхом обману набув право власності на майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала територіальній громаді м. Черкаси.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 30.01.2018 з метою легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, будучи власником квартири, умисно, протиправно, продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на отримання матеріальних благ на свою користь або на користь інших осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, маючи право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка є майном одержаним злочинним шляхом, та яка належала до кооперативного житлового фонду м. Черкаси, з метою приховування незаконного походження права власності на вказане майно, вчинив суспільно небезпечне протиправне діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів (предикатний злочин) а саме: здійснив продаж квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, ОСОБА_5 30.01.2018, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи у приміщенні офісу приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_9 , офіс якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , уклав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6 від 30.01.2018 з ОСОБА_10 , відповідно до якого останній набув право власності на квартиру АДРЕСА_4 .

Таким чином, ОСОБА_5 здійснив продаж отриманої в ході незаконних дій квартири АДРЕСА_4 , тобто вчинив легалізацію (відмивання) вказаної квартири, одержану злочинним шляхом, та отримав від її продажу грошові кошти в сумі 329 900 грн. (триста двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот гривень), що у більше ніж у 250 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на час вчинення злочину, тобто заподіяв шкоду інтересам територіальної громади м. Черкаси на вищевказану суму.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України (в редакції від 12.01.2018 року), а саме: вчинив правочин з майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України

Причетність ОСОБА_5 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами: даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 27.06.2022; даними відповіді з Черкаської міської ради від 17.06.2022; даними протоколу тимчасового доступу від 13.07.2022; даними відповіді з Черкаської міської ради від 25.07.2022; даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 08.08.2022; іншими матеріалами кримінального провадження.

Ініціатор клопотання вказує, що на даний час орган досудового розслідування приходить до висновку, що усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення і наступного покарання, останній може умисно ухилятися від явки до органів досудового розслідування, суду або переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Також зважаючи на те, що на даний час у ОСОБА_5 або інших знайомих йому осіб можуть бути документи, які використовувались для незаконного заволодіння нерухомим майном, орган досудового розслідування вважає, що є підстави вважати, що ОСОБА_5 може їх знищити чи спотворити.

Крім цього, після вручення клопотання про обрання міри запобіжного заходу, ОСОБА_5 стало відомо про свідків у даному кримінальному провадженні, на яких він може незаконно впливати з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, органом досудового слідства, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Тому, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, на думку сторони обвинувачення є найбільш доцільним застосування підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , а тому слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ньому та додані до нього докази. Окремо прокурор зазначив, що підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу є існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто: підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість покарання, яке може бути застосовано до нього у разі визнання його винним у вчиненні вказаних злочинів; знищіти чи пошкодити документи, на підставі яких ним було вчинено кримінальні правопорушення, а саме які стали підставою для набуття ним права власності на нерухоме майно; також підозрюваний може незаконно впивати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема, свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , шляхом їх вмовлянь до зміни показів, з метою уникнення покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки саме свідок ОСОБА_12 виготовляла технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна на підставі документів, поданих особисто ОСОБА_5 , а свідок ОСОБА_8 здійснював реєстраційні дії за об`єктом нерухомого майна, а тому вважав, що саме цілодобовий домашній арешт зможе запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність ризиків, на які, як на підставу для обрання запобіжного заходу, посилається сторона обвинувачення. Крім того, захисник зазначила, що підозра повідомлена ОСОБА_5 розмита, стороною обвинувачення не проводилось жодних слідчих дій, в тому числі обшуків з метою виявлення у підозрюваного «підроблених» документів. Також просила врахувати, що підозрюваний раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проживає разом із батьком пенсіонером про якого піклується та матеріально допомагає. Враховуючи викладене, просила застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та підтримав доводи свого захисника. Також підозрюваний зазначив, що просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід та врахувати, що він проживає разом зі своїм батьком, який є пенсіонером та матеріально забезпечує останнього, так як він працює неофіційно укладником плитки, а цілодобовий домашній арешт позбавить його можливості працювати та отримувати доходи для забезпечення себе та свого батька. Крім того, він хворіє на хронічний псоріаз та перебуває на обліку у лікаря-дерматолога.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; листом КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації»; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; листом першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Черкаської міської ради; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; висновком експерта №СЕ-19/124-22/7763-ОБ від 06.10.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані злочини.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України, а саме: набуття права власності на майно шляхом обману (шахрайство), вчиненому у великих розмірах; використанні завідомо підробленого документа; вчиненні правочину з майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України.

Санкцією ч. 3 ст. 190 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років; санкцією ч. 4 ст. 358 КК України передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років; санкцією ч.1 ст.209 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна.

Таким чином, ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 12 КК України, підозрюється у вчиненні кримінального проступку (ч.4 ст. 358 КК України) та тяжких злочинів (ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 209 КК України).

Щодо доводів сторони обвинувачення про існування ризиків, визначених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підстави для обрання запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від правосуддя, слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального правопорушення та особистої поведінки підозрюваного, його сімейного стану, відсутності офіційного працевлаштування, та приходить до висновку, що ризик переховування є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання за яким і зареєстрований, є особою працездатного віку, офіційно не працює, проте має підробітки як укладник плитки, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також проживає разом із батьком пенсіонером про якого піклується, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність постійного зареєстрованого місця проживання та те, що підозрюваний раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що ризик впливу на свідків, з врахуванням обізнаності підозрюваного про місце їх перебування, зокрема свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , та враховуючи, що саме свідок ОСОБА_12 виготовляла технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна на підставі документів, поданих особисто ОСОБА_5 , а саме підробленої довідки №432-к виданої Черкаським міським виконавчим комітетом Ради народних депутатів, а сідок ОСОБА_8 вчиняв реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна, не можна виключити на стадії досудового розслідування.

Разом з тим, посилання прокурора, як на підставу для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту на можливість підозрюваним знищити чи спотворити документи, які використовувались підозрюваним для незаконного заволодіння нерухомим майном, слідчий суддя вважає не доведеними та необґрунтованними, з огляду на те, що стороною обвинувачення слідчому судді не надано належних доказів на підтвердження вказаної обставини, а відтак зазначене є тільки припущенням сторони обвинувачення. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Всі інші фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу: судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами доказів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Отже, підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. 1, 3 ст. 177 КПК України.

Метою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у виді домашнього арешту відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого в цій частині підлягає задоволенню.

Однак, на думку слідчого судді, в судовому засіданні не встановлено достатніх підстав та не доведено стороною обвинувачення доцільності заборони підозрюваному залишати підозрюваним житло цілодобово, а тому з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, за яким зареєстрований в установленому законом порядку, де мешкає разом із батьком, який є особою похилого віку, пенсіонером, а також враховуючи, що підозрюваний має неофіційні підробітки, які на даний час є єдиним джерелом його доходів, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22-00 години до 06-00 години, в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 грудня 2022 року, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду, прокурора та слідчого СУ ГУНП в Черкаській області, який здійснюватиме досудове розслідування, за першою вимогою; не відлучатися із м. Черкаси Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, необхідність яких була доведена прокурором в судовому засіданні, та які будуть пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, викладену у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 року), оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, визначених частиною 5 ст.194 КПК України та який в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України..

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану. В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_5 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 199, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , що внесене у кримінальному провадженні №0000278 від 19.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюван ому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22-00 години до 06-00 години, в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 грудня 2022 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

- прибувати до суду, прокурора та слідчого СУ ГУНП в Черкаській області, який здійснюватиме досудове розслідування, за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Черкаси Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Дана ухвала в частині обрання запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків діє до 21 грудня 2022 року включно.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_5 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити працівникам СУ ГУНП в Черкаській області.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурору та начальнику ГУ НП в Черкаській областей, - для відому та виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 27.10.2022 о 13-15 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1