Справа № 545/206/23
Провадження № 1-кп/545/189/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заможне Глобинського району Полтавської області, громадянки України, працюючої директором Агенції регіонального розвитку Полтавської області «Офіс євроінтеграції», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 України

у с т а н о в и в :

Справа підсудна Полтавському районному суду Полтавської області, підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акту або його направлення для визначення підсудності під час підготовчого провадження не встановлено.

Під час підготовчого судового засідання з`ясовані питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді. Клопотань про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, або витребування певних речей чи документів, від учасників судового провадження не надійшло.

Враховуючи думку учасників судового провадження, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Завданням кримінального провадження є захист особи і суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

05.01.2023 внесено відомості до ЄРДР за ч. 3 ст. 201-2, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України за фактом використання групою осіб з числа мешканців м. Полтава благодійних пожертв, безоплатної допомоги, наданої країнами Європейського Союзу та укладення інших правочинів щодо розпорядження таким майном, з метою отримання прибутку під час воєнного стану, за фактом привласнення службовими особами однієї із державних установ товарів гуманітарної допомоги, які були надані Фундацією «Українці в Нідірландах», підробки та використання завідомо підробленого документу Акту видачі гуманітарної допомоги від 31.05.2022.

10.11.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

За поясненням прокурора обрання запобіжного заходу у виді застави обґрунтовується тим, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.11.2022 щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Вказана ухвала на даний час не скасована. Ризики, які встановлені слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави та обумовлювали застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави, не змінились та не зменшились.

Стороною захисту подано заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави. В обґрунтування заперечення посилається на те, що обвинувачена свої процесуальні обов`язки виконує належним чином: від органів досудового розслідування та суду не переховувалась, вчасно прибуває за викликами, за межі області не виїжджала, постійно мешкає за однією адресою, має на утриманні неповнолітнього сина, тобто має стійкі соціальні зв`язки, із свідками у справі стосовно їх показань не спілкується, не може сховати або спотворити будь які із речей або документи, а навпаки надала всі наявні документи органу досудового розслідування. Жодних ризиків не існує, оскільки у суду немає законних підстав вважати, що ОСОБА_4 буде переховуватися від суду, оскільки її попередня поведінка говорить про інше; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, не може, всі документи, що перебували у віданні за власною ініціативою надані слідчому. Ризик незаконно впливати на свідків, також не підтверджений належними доказами. Більш того, свідки стороною обвинувачення вже допитані. Вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, безпідставно зазначено, і протилежному немає жодних доказів. Подане клопотання є необґрунтованим, а ризики не наведеними належними та достатніми доказами, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

До заперечення додані копія свідоцтва про народження дитини, довідка з місця роботи обвинуваченого, довідка про доходи. Також стороною захисту надана довідка про вилучення/тимчасове вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , дата видачі 28.02.2018, орган видачі 5331, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з чинним законодавством громадянин не може мати одночасно більше ніж два діючих закордонних паспорти. Відомостей про відсутність іншого закордонного паспорта суду не надано.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу суд бере до уваги, що як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні Нечипорук і Йонкало проти України (п. 175), термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а, рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.6 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є і запобіжні заходи, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Аналізуючи доводи, зазначені прокурором, суд зазначає на таке.

Прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, яке обґрунтовується тим, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.11.2022 щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Вказана ухвала на даний час не скасована. Ризики, які встановлені слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави та обумовлювали застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави, не змінились та не зменшились. Інших обґрунтувань клопотання не містить. Після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу минув певний час.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, постійне місце роботи, має на утриманні неповнолітню дитину.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. Під час встановлення ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи таку поведінку обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Щодо ризику переховування обвинуваченого від суду, суд вважає даний ризик доведений прокурором, оскільки ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками і суворістю передбаченого покарання.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення ймовірності визнання вини особи з висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду.

Щодо тверджень захисника і обвинуваченої про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слід зауважити, що після відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту, обвинувачена дізналась про обсяг зібраних доказів, у тому числі свідків, показання яких можуть підтверджувати її вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів. Суд при оцінці ризиків зазначає, що судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочато та не закінчено.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків та дослідження їх судом, а також, у разі необхідності і після цих стадій, під час дослідження судом письмових доказів, оскільки у сторін кримінального провадження може виникнути необхідність для повторного допиту деяких свідків, у разі задоволення судом такого клопотання.

Разом із цим, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, а отже і з протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням свідків, обвинувачений обізнаний як про їх персональні дані, так і про зміст наданих ними показань на стадії досудового розслідування.

Свідки обвинувачення перед судом не допитані.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, а тому суд вважає доведеною наявність даного ризику.

Щодо існування інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд зазначає, що не погоджується з доводами прокурора у зв`язку з їх недоведеністю, про їх наявність судді також не надано жодного доказу станом на час розгляду клопотання даним судом, суд приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування інших ризиків та про недоведеність існування таких.

Так, згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 316 КПК України, суд

у х в а л и в:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава на 10 годину 30 хвилин 07 березня 2023.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на ДВА місяці.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такі обов`язки:

-прибувати за кожним усним чи письмовим викликом до суду, в тому числі за допомогою телекомунікаційних послуг;

-не відлучатися із м. Полтава без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення та експертами у даному кримінальному провадженні

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо обвинуваченої може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідче управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Строк дії ухвали - до 01 травня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ