У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2023 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.04.2023.

Визначено розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 536800 грн.

У разі внесення застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки: - прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про змін свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 у задоволенні клопотання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник, вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та наводить наступні доводи:

- жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений;

- до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував законність та необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді триманні підозрюваного під вартою;

- підозрюваний раніше не судимий, знаходиться у цивільному шлюбі, дружина вагітна та перебуває на стаціонарному лікуванні, що підтверджується відповідними довідками. Частково визнав вину, надав показання у суді, зазначивши, що придбав для себе наркотичний засіб, тому що став його вживати. Від сусідів та знайомих характеризується позитивно. Винаймає разом із дружиною житло у місті Миколаєві, а місце реєстрації його та дружини знаходиться у тимчасовій окупації на лівому березі Дніпра;

- прокурором не доведено, що даний злочин є винятковим, та до підозрюваного неможливо застосувати заставу в розмірі, меншому, ніж 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 536800 грн.

Також зазначає, що у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 немає жодної оперативної закупки, або будь-якої закупки взагалі. Є тільки свідчення підставних осіб, які зазначені у протоколах з виправленими датами, що ставить під сумнів дані свідчення, а також протоколи допитів двох свідків є ідентичними, різні сторінки протоколів виготовлені на різних принтерах (підставлені листи з показами). Ці дані, на думку апелянта, повинні викликати сумнів щодо достовірності доказів, та мають слугувати підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, або зменшення суми застави до мінімальної.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження №0000072 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 02.03.2023 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є обґрунтованою.

З урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винним в інкримінованому правопорушенні, беручи до уваги обставини його вчинення, а також особу підозрюваного, слідчий суддя вважав, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя визначив розмір застави, врахувавши вчиненого кримінального правопорушення, загальний розмір неправомірної вигоди, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу та існування трьох ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та визначив заставу у розмірі 536 800 грн.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_7 повідомлений про апеляційний розгляд, але заяву про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги не подавав.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом «с» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Зокрема, у п. 126 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18), Суд зазначив, що особа може бути затримана відповідно до п. 1 (с) ст. 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення. Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Також не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання.

Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є правильними.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, а саме відсутності жодної оперативної закупки щодо ОСОБА_7 , колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання доказами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

Також колегією суддів, всупереч доводам апелянта в поданій апеляційній скарзі, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, мають місце.

Також колегією суддів, всупереч доводам апелянта в поданій апеляційній скарзі, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, мають місце.

У клопотанні слідчий зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Є правильним висновок слідчого судді, що прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

Суд погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею щодо наявності цих ризиків, оскільки слідчий суддя навів з цього приводу достатньо мотивів.

Також слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Всупереч доводам апелянта про те, що раніше не судимий, знаходиться у цивільному шлюбі, дружина вагітна та перебуває на стаціонарному лікуванні, частково визнав вину, характеризується позитивно, колегія суддів зауважує, що ці обставини не є визначальними при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, з огляду на ступінь тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 . При розгляді клопотання слідчим суддею в повній мірі було враховано в сукупності всі обставини, в тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, обґрунтованість підозри. За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Відповідно до ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя належним чином умотивував визначений розмір застави.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на зазначені вимоги закону, колегія суддів вважає, що слідчий суддя належним чином мотивував прийняте рішення в частині вирішення розміру застави, врахувавши суспільну небезпечність інкримінованого злочину та його обставини. Всупереч доводам апелянта, немає підстав вважати розмір застави завищеним.

Тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, про що просить захисник, не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10