Номер провадження: 11-сс/813/1409/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2022 року Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001066 за апеляційною скаргою прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2022 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Подільськ Одеської області, громадянина України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.368-4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2022 року застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування.

Визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 49 620 грн.

Строк дії ухвали слідчого судді визначено з 29.09.2022 року з моменту фактичного затримання особи до 27.11.2022 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу , якою клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Визначити ОСОБА_8 розмір застави достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України , у разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:

-прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатись з місця проживання без дозволу прокурора, суду;

-повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну;

-утримуватися від спілкування з свідками обставин скоєння кримінального правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки висновки суду, викладені в судовому рішенні, не свідчать, що призначений судом розмір застави зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Посилається на те, що для України та Одеського регіону , зокрема питання боротьби з вимаганням неправомірної вигоди службовими особами та особами, що проводять професійну діяльність, пов`язану із наданням публічних послуг є актуальним, оскільки кількість вчинених злочинів вказаної категорії і суспільна небезпека наслідків від цього злочину постійно зростає.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначеним розміром застави 80 прожиткових мінімумів стосовно підозрюваного мав бути попереджальним заходом для інших осіб , щоб припинити корупційні факти та не вчиняти їх.

Слідчий суддя при визначені розміру застави не врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні корупційного, тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

Суд визначив мінімальний розмір застави, передбачений п. 2 ч.5 ст. 182 КПК , а саме 20 прожиткових мінімумів , тобто у сумі 49620 грн.

Вказаний розмір не є достатнім для запобігання вчиненню як підозрюваним так і іншими особами нових злочинів, не сприяє профілактичній роботі, оскільки оцінюється іншими особами як фактичне уникнення справедливого покарання в разі вчинення дій, пов`язаних із незаконним вимаганням неправомірної вигоди та не зможе забезпечити покладених на ОСОБА_8 процесуальних обов`язків.

Позиції учасників судового розгляду.
Прокурор підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційних вимог , посилаючись на їх необґрунтованість.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема : вік та стан здоров`я підозрюваного ; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного , дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.
Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Оцінюючи кожен факт, викладений на підтвердження заявлених стороною обвинувачення ризиків, суд має оцінювати його у контексті чинників, перелічених у ч. 1ст. 178 КПК . Вказане вбачається не лише зі змісту відповідної норми, але й практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено: «… Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368-4 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраних на цій стадії досудового розслідування.
Висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в апеляційній скарзі під сумнів не ставиться.
На даній стадії кримінального провадження лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу.

29.09.2022 року ОСОБА_8 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

30.09.2022 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 368-4 КК України.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя, як видно, встановив існування на цьому етапі кримінального провадження ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення .

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 у разі доведеності його вини, відомості про його особу, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків слідчий суддя дійшов висновку , що запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти встановленим на цій стадії кримінального провадження ризикам.
Такий висновок слідчого судді в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК.

На виконання цих вимог закону , як видно, слідчий суддя визначив альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 49 620 грн.
З апеляційної скарги вбачається, що прокурор не погоджується із рішенням слідчого судді саме в частині визначення розміру застави.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді від 01.10.2022 року в межах доводів і вимог апеляційної скарги відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Положення ч. 4 ст. 182 КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Як видно із матеріалів провадження та додаткових матеріалів , долучених на стадії апеляційного розгляду, визначений слідчим суддею розмір застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб був внесений заставодавцем 01.10.2022 року, що підтверджується копією квитанції від 01.10.2022 року.
03.10.2022 року ОСОБА_8 був звільнений з установи попереднього ув`язнення.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Слідчий суддя у випадку внесення застави поклав на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, зокрема:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з свідками обставин скоєння кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя роз`яснив підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків.
Як видно із матеріалів провадження ОСОБА_8 має зареєстроване місце проживання і постійне фактичне місце проживання, одружений, офіційно працевлаштований та має законне джерело доходів.

На його утриманні перебуває двоє дітей ОСОБА_9 2007 року народження та ОСОБА_10 2013 року народження, а також мати ОСОБА_11 , яка досягла пенсійного віку.

ОСОБА_8 раніше не судимий, негативної репутації не має. Хворий на сахарний діабет II типу .
Отже зазначені відомості про особу підозрюваного дають підстави для висновку , що він має міцні соціальні зв`язки, у нього є сім`я, яку він утримує, він має позитивну репутацію, законне джерело доходів, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що встановлені слідчим суддею ризики є мінімальними.
Також матеріали провадження доводять, що відразу після звільнення з СІЗО після внесення застави , ОСОБА_8 виконав покладений на нього обов`язок здати до органів ДМС паспорт для виїзду за кордон.
Крім того, апеляційний суд враховує, що з моменту внесення застави та звільнення ОСОБА_8 з під варти, останній належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, не перешкоджав досудовому розслідуванню жодним чином, що не спростовувалося і прокурором під час апеляційного розгляду та за першою вимогою з`явися в судове засідання апеляційного суду.
Ці обставини свідчать про те, що визначений слідчим суддею розмір застави , в межах , які передбачені ч.5 ст. 182 КПК здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного , а відтак і забезпечити дієвість кримінального провадження щодо нього.
Під час апеляційного розгляду також з`ясовано , що 05.10.2022 року ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про про тимчасове обмеження ОСОБА_8 у користуванні спеціальним правом у вказаному кримінальному провадженні.
На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження , відомостей про особу підозрюваного , які підлягають врахуванню відповідно до ст. 178 КПК, з урахуванням обставин та тяжкості кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого та інших даних про його особу, а також встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказаний в ухвалі слідчого судді розмір застави є достатнім і прийнятним також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином вчиняти дії, передбачені ст. 177 КПК.

Визначений слідчим суддею розмір застави є співмірним із майновим станом підозрюваного, сумою грошових коштів, яка є предметом кримінально-протиправних дій , та розумним із огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти встановленим ризикам кримінального провадження та не є завідомо непомірним для підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор, мотивуючи свою незгоду із висновком слідчого судді в цій частині та вказуючи на необхідність визначити для ОСОБА_8 заставу у максимальному розмірі , передбаченому ч.5 ст. 182 КК , як видно, посилався лише на те , що слідчим суддею не було враховано тяжкість інкримінованого корупційного злочину , а також те, що визначений слідчим суддею розмір застави не є достатнім для запобігання вчиненню як підозрюваним так і іншими особами нових злочинів, не сприяє профілактичній роботі, оскільки оцінюється іншими особами як фактичне уникнення справедливого покарання в разі вчинення дій , пов`язаних із незаконним вимаганням неправомірної вигоди та не зможе забезпечити покладених на ОСОБА_8 процесуальних обов`язків.

Інших доводів незаконності чи необґрунтованості ухвали слідчого судді апеляційна скарга прокурора не містить.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не було враховано тяжкість інкримінованого корупційного злочину, є безпідставними, оскільки як видно слідчий суддя визначив заставу у межах передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України саме для тяжких злочинів.
Сам по собі факт, що інкримінований злочин віднесено до корупційних злочинів , не є достатньою підставою для визначення ОСОБА_8 застави у максимальному розмірі передбаченому для тяжких злочинів, оскільки розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, рівня його соціальних зв`язків та інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК.
Відомості про особу підозрюваного , з урахуванням всієї сукупності обставин, що визначені ст. 178 КПК, а також встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, процесуальна поведінка ОСОБА_8 після звільнення його у зв`язку із внесенням застави , свідчать про те, що застава у визначеному слідчим суддею розмір здатна забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Жодних посилань на конкретні відомості про особу підозрюваного , чи неналежність його процесуальної поведінки, чи неврахування ступеню встановлених ризиків на обґрунтування вимоги щодо встановлення максимального розміру застави щодо ОСОБА_8 , крім тяжкості інкримінованого злочину та його корупційну складову, апеляційна скарга прокурора не містить.
Натомість на думку колегії суддів , тяжкість інкримінованого злочину та покарання , яке загрожує підозрюваному у разі доведення його винуватості було взято до уваги слідчим суддею та фактично було враховано при визначенні розміру застави.
Не можна визнати підставою для задоволення вимог прокурора і посилання в апеляційній скарзі на те , що визначений слідчим суддею розмір застави не є достатнім для запобігання вчиненню як підозрюваним так і іншими особами нових злочинів, не сприяє профілактичній роботі, оскільки оцінюється іншими особами як фактичне уникнення справедливого покарання в разі вчинення дій, пов`язаних із незаконним вимаганням неправомірної вигоди.
Такі доводи колегія суддів вважає неприйнятними.
Метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження , і зокрема запобіжних заходів , є досягнення дієвості цього провадження.
Натомість запобігання вчинення нових злочинів підозрюваним та іншими особами , а також формування суспільної думки щодо невідворотності покарання , на що посилається прокурор , є метою покарання , що призначається за результатами судового розгляду кримінального провадження , що визначено ст. 50 КК.

Тому такі доводи апеляційної скарги не є прийнятними при вирішенні питання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Доводи апелянта про те, що визначення застави для ОСОБА_8 у розмірі 80 прожиткових мінімумів стосовно необхідний для того , щоб бути попереджальним заходом для інших осіб , щоб припинити корупційні факти та не вчиняти їх, не ґрунтуються на положеннях ст. 131 КПК та не доводять необґрунтованість висновків слідчого судді.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновки , що викладені в апеляційній скарзі доводи не можна визнати підставами для скасування ухвали слідчого судді від 01.10.2022 року , а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 182, 183, 196, 176, 406, 407, 409,422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2022 року, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.368-4 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначеним розміром застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 грн. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3