У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Зі змісту клопотання з`ясовано, що 07.11.2022 до ЧЧ Ужгородського РУП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою м. Ужгород, проспект Свободи біля Нової Пошти №2 було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовець ЗСУ, в/ч НОМЕР_1 бригада, у якого було виявлено посилку в якій знаходився, один зіп-пакет із вмістом кристалоподібної речовини, білого кольору, ззовні схожу на наркотичну. В ході огляду місця події від 07.11.2022, виявлений у картонній коробці один зіп-пакет із вмістом кристалоподібної речовини, білого кольору, ззовні схожої на наркотичну, було вилучено та поміщено в спецпакет «НПУ» INP № 1015881.

Прокурор в клопотанні зазначає, що вищевказані речі, предмети та речовини є речовими доказами по даному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність накласти арешт, без можливості відчуження, на дані речі, предмети та речовини, оскільки незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Тож, з метою збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на вищевказане.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить таке задовольнити.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З витягу з ЄРДР видно, що сектором дізнання Ужгородського управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001402 від 08.11.2022, з визначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення ч. 1 ст. 309 КК України.

В протоколі огляду місця події від 07.11.2022 вказано, що означена слідча дія проведена за адресою м. Ужгород, біля відділення Нової Пошти №2, що знаходиться на проспекті Свободи, 63, під час поверхневої перевірки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , було виявлено у картонній коробці один зіп-пакет із вмістом кристалоподібної речовини, білого кольору, ззовні схожої на наркотичну, який згодом було вилучено та поміщено в спецпакет «НПУ» INP № 1015881.

Вказані предмети, вилучені під час огляду місця події, за постановою дізнавача від 08.11.2022 визнано речовими доказами.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції) до вилучених з обігу належать: предмети, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством.

Пунктом 20 означеної Інструкції регламентовано, що при розслідуванні кримінальних справ підлягають вилученню наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, що перебувають у незаконному обігу, а також обладнання, яке застосовується для їх незаконного виготовлення.

Прокурором на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України доведено слідчому судді необхідність арешту вищевказаних об`єктів з метою збереження таких як речового доказу, оскільки за допомогою вказаного можуть бути встановлені обставини розслідуваного кримінального правопорушення.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на речі, які були виявлені та вилучені 07.11.2022 під час проведення огляду місця події за адресою м. Ужгород, проспект Свободи,63, поблизу відділення Нової Пошти №2, а саме на: один зіп-пакет із вмістом кристалоподібної речовини, білого кольору, ззовні схожої на наркотичну, який поміщено в спецпакет «НПУ» INP № 1015881.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1