Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/9855/22
Провадження № 1-кс/552/3697/22
У Х В А Л А

іменем України

28.12.2022 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 22.12.2022 надійшла скарга ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Скарга обґрунтована тим, що 16.12.2022 заявником особисто до ВП № 1 Полтавського РУП РУНП в Полтавській області було подано повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_5 відносно своєї матері ОСОБА_6 , зокрема, повідомлялося про те, що ОСОБА_5 будучи зацікавленим у смерті своєї матері, з метою заволодіння її квартирою регулярно залишає її в небезпеці та у безпорадному стані у зв`язку з тяжкою хворобою, а також перешкоджає іншим родичам доглядати за нею. Просила внести відомості до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення за ст. ст. 135, 356 КК України. Але відповідні відомості не були внесені до ЄРДР.

В своїй скарзі просила визнати бездіяльність уповноважених осіб відділу поліції та зобов`язати внести відомості до ЄРДР по заяві про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 135, 356 КК України.

Представник заявника просила проводити розгляд без її участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, матеріали заяви ОСОБА_4 , приходить до таких висновків.

У статті 303 КПК України визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати, зокрема, в бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В поданій до слідчого судді скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на норми КПК України, оскаржує бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданою заявником заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР, їх перелік визначені ч. 5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити такі відомості.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

В поданій до правоохоронних органів заяві, що надійшла до ВП 16.12.2022, заявник вказувала, ОСОБА_6 є її сестрою, проживає в АДРЕСА_1 , та наприкінці липня 2022 року, перебуваючи сама в квартирі, впала на підлогу і перебувала в такому стані понад добу, син про неї в цей час не турбувався. Окрім того, в грудні 2022 року стан здоров`я ОСОБА_6 погіршився, її госпіталізували в лікарню. Вказувала, що ОСОБА_6 потребує стороннього догляду, який надає заявник, а син ОСОБА_5 матері не допомагає, а зі своєю родиною переїхав до квартири матері. Зазначала, що вона не має доступу до квартири сестри.

Вважає, що має місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 135, 356 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 135 КК України кримінальним правопорушенням є завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, старість, хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Згідно зі ст. 356 КК України кримінальним правопорушенням є самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Враховуючи зміст заяви ОСОБА_4 , з якою вона зверталася до органів поліції, зміст скарги до слідчого судді, слідчий суддя приходить до висновку, що вказані заяви за своїм змістом та суттю не містять в собі достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 та/чи ст. 356 КК України.

Натомість, з матеріалів скарг вбачається, що заявник не є власником жилого приміщення в квартирі АДРЕСА_2 та не знаходиться за вказаною адресою на реєстраційному обліку. Зазначена квартира не є її місцем проживання.

Також з тексту поданих скарг вбачається, що ОСОБА_5 є особою, яка зареєструвала своє постійне місце проживання в квартирі АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи вимоги своєї скарги, фактично заявник ОСОБА_4 вказує на ту обставину, що не має можливості користуватися жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є її сестра ОСОБА_6 . Зазначає, що ОСОБА_5 в цьому чинить їй перешкоди.

Зазначені питання можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства та не підлягають вирішенню в порядку кримінального судочинства.

Окрім того, об`єктивна сторона залишення в небезпеці характеризується двома видами злочинної бездіяльності:

1) бездіяльність-невтручання, що полягає у невиконанні особою обов`язку щодо надання необхідної допомоги потерпілому, який перебуває у небезпечному для життя стані й позбавлений можливості вжити заходів для самозбереження, коли небезпека виникла незалежно від суб`єкта цього злочину;

2) змішана бездіяльність - бездіяльність щодо надання допомоги потерпілому особою, яка сама поставила його в небезпечний для життя стан.

Бездіяльність - це пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), яку вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах. Бездіяльність за своїми соціальними та юридичними властивостями тотожна діянню, тобто вона суспільно небезпечна і протиправна, є свідомим і вольовим актом поведінки людини.

Кримінальна відповідальність за злочинну бездіяльність настає лише за таких умов:

а) на особу було покладено спеціальний обов`язок вчинити активні дії, якими було б відвернене настання суспільно небезпечного наслідку;

б) у особи була реальна можливість у даній конкретній ситуації вчинити відповідні активні дії і запобігти настанню суспільно небезпечних наслідків.

Обов`язок вчинити певні дії (діяти певним чином) може випливати з різних підстав: із закону або з іншого нормативного акта; із професійних або службових функцій особи; із договору; із родинних відносин; із попередньої поведінки особи, якщо вона своїми діями створює небезпеку для іншої особи і внаслідок цього зобов`язана надати їй допомогу.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.135 КК, завжди характеризується прямим умислом щодо самого діяння. Що стосується наслідків, ставлення суб`єкта злочину до них завжди характеризується необережністю (злочинною недбалістю чи злочинною самовпевненістю).

Вольовий момент вчинення злочину, передбаченого ст.135 КК, полягає у небажанні суб`єкта злочину надати допомогу безпорадній особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані. Мотиви вчинення цього злочину можуть бути різними (прагнення уникнути кримінальної відповідальності, небажання обтяжувати себе, байдуже ставлення до долі іншої людини, егоїзм, небажання допомогти через брак часу, неприязнь до потерпілого, легкодухість, ревнощі, помста тощо), але на кваліфікацію вони не впливають.

З матеріалів звернень ОСОБА_4 не вбачається підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 135 КК України.

Той факт, що заявнику ОСОБА_4 не відомо про місцезнаходження сестри ОСОБА_6 та її сина ОСОБА_5 жодним чином не може бути оцінено як вагома обставина, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 135 КК України.

Встановивши дані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави згідно ч.5 ст.214 КПК України для внесення відомостей по даних заявах до ЄРДР.

Слідчий суддя приходить до висновку, що відсутня бездіяльність уповноваженої особи Відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, яка полягає в невнесенні відомостей до ЄРДР, не встановлена наданими до слідчого судді матеріалами.

Тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303 307, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1