Єдиний унікальний № 502/2470/19
Провадження № 1-кп/946/153/22
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

25 листопада 2022 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

провівши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000492, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кілія, Одеської області, офіційно не працюючий, із середньою освітою, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, п. 13, ч. 2, ст. 115 та ч. 1 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_7 надав клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що на даний час не відпали ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України не зникли, а саме є всі підстави вважати що при застосуванні до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може переховуватися від суду, вчинити новий злочин та незаконно впливати на потерпілих та свідків. Ці ризики були підставою для застосування такого запобіжного заходу, по якому строк дії обов`язків спливає 27 листопада 2022 року, у зв`язку з чим є необхідність у проведенні окремої невідкладної процесуальної дії до закінчення зазначеного строку. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що ризики вказані прокурором не доведені, обвинувачений має постійне місце проживання, а тому, на їх думку можливо застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тому просили відмовити у клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді від 01 червня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 липня 2022 року, якій ухвалами слідчого судді від 26 липня 2022 року, 19 серпня 2022 року та ухвалою суду від 29 вересня 2022 року продовжений до 27 листопада 2022 року, з огляду на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

За змістом ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якою суд керується в силу положень наведеної ч.3 ст. 315 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тому при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються, а саме покарання у виді довічного позбавлення волі; вік та стан здоров`я обвинуваченого (29 років, стан здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи; відсутність міцних соціальних зв`язків обвинувачений не одружений, дітей не має. У зв`язку з викладеним, на думку суду, з метою ухилення від покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, він може ухилитися від суду. Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, стосовно обвинуваченого.

Крім того, враховуючи, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не розпочатий, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК України, не допитані потерпілий, свідки, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, з урахуванням вказаних положень національного кримінального процесуального законодавства, факт допиту потерпілого та свідків під час досудового розслідування не може бути підставою для висновку, що на стадії судового провадження цей ризик не може бути актуальним. Більше того, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 , а також того, що йому відомі відомості про потерпілого та свідків, він, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на них шляхом умовлянь та погроз з метою схилити їх до зміни своїх показань під час судового розгляду. Тому суд також погоджується з тим, що продовжує існувати і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинуваченого.

Також, враховуючи, що ОСОБА_4 вже притягується до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 115 КК України, суд погоджується, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_4 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, у зв`язку з чим не вирішене і питання про коло осіб, які підлягають виклику для допиту під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотаннях, дають достатні підстави вважати, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, - до 23 січня 2023 року.

Виходячи з наведеного у ч. 4 ст. 183 КПК України формулювання, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст. 177,178, 181,194, 315, 369 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 січня 2023 року включно. Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 24 січня 2023 року в 00 годин.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду про застосування запобіжного заходу, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , а також направити до Державної Установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для виконання.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1