Справа № 761/7175/23
Провадження № 1-кс/761/4909/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000506 від 18.11.2022 за підозрою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

28 лютого 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000506 від 18.11.2022 за підозрою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 3 ст. 307 КК України, яке було вилучено в ході проведено обшуку в транспортному засобі марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: автомобіль марки CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_3 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000506 від 18.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 3 ст. 307 КК України.

21 лютого 2023 року, під час проведення обшуку в транспортному засобі марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: автомобіль марки CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 22 лютого 2023 року вказане майно визнано речовим доказом.

У органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на зазначене вилучене майно з метою забезпечення речових доказів відповідно до ст. 98 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшла висновку, про необхідність відмовити у задоволенні клопотання, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна зазначається, зокрема, документи, які підтверджують право власності на майно, яке належить арештувати, або конкретні факти і доказ, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження № 0000506 від 18.11.2022 вбачається, що здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно з даними, що містяться у протоколі обшуку від 21 лютого 2023 року, слідчий у кримінальному провадженні № 0000506 від 18.11.2022 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було проведено обшук в транспортному засобі марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 .

Під час згаданого обшуку було виявлено та вилучено майно, а саме: автомобіль марки CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_3 .

Як вбачається з реєстраційної картки транспортного засобу, доданого до клопотання, зазначено, що власником вищевказаного майна є ОСОБА_7 , який не є підозрюваним та взагалі не має жодного статусу у даному кримінальному провадженні.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантовано право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Тлумачення положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справі ««EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України»:

«…1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series AN 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 62 від 10 травня 2007 року).

2. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series AN 98)…».

Таким чином, враховуючи положення Кримінального процесуального кодексу України, практику Європейського суду з прав людини, на переконання слідчого судді, накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку з метою забезпечення збереження речових доказів відповідно до ст. 98 КПК України, тоді як останній не є власником цього майна, за умови індивідуальної відповідальності особи за вчинення злочину, призведене в даному випадку до порушення справедливого балансу між інтересами власника ОСОБА_8 , гарантованими їм законом, і завданнями цього кримінального провадження.

Разом з тим, прокурор, стверджуючи, що майно на яке він просить накласти арешт відповідає критеріям речових доказів, при цьому не конкретизує у клопотанні, які саме сліди злочину (злочинів), що розслідується або які саме відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні № 0000506 від 18.11.2022 містить вищевказане майно.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Отже, прокурором не доведено, що вилучені слідчим речі, а саме: автомобіль марки CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_3 містить у собі відомості, які мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні № 0000506 від 18.11.2022 та можуть бути використані під час здійснення судового провадження для доведення таких обставин перед судом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, відсутність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаного клопотання прокурора.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В клопотанні прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000506 від 18.11.2022 за підозрою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 3 ст. 307 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя