Справа № 201/3533/23
Провадження № 1-кс/201/1253/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, подане під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0002461 від 21.07.2022 року, клопотання слідчого СВ 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кіндратівка Костянтинівського району Донецької області, громадянки України, особи пенсійного віку, незаміжньої, раніше не судимої, з середньою освітою, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 подано до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування слідчий відділ 2 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (наказ Т.в.о голови СБ України № 197 від 20.07.2022 «Про визначення місця тимчасової дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях»). В обґрунтування скерованого клопотання зазначено, що у кримінальному провадженні № 0002461 від 21.07.2022 щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України за фактом несанкціонованого поширення інформації про розміщення Збройних Сил України, вчинене в умовах воєнного стану, встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи на території м. Дружківка Донецької області (більш точна адреса в ході дідового розслідування не встановлена), діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, за допомогою власного мобільного телефону марки «Xiaomi redmi 9», IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , використовуючи акаунт мобільного додатку «Telegram», зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_3 , в особистій переписці з користувачем додатку «Telegram», що зареєстрований за номером телефону НОМЕР_4 , поширила останньому інформацію військового характеру, а саме: 19 липня 2022 року про місце розташування особового складу та техніки ЗС України на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та на території ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованої за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 28, м. Дружківка, Донецька область; 18 жовтня 2022 року про місце розташування особового складу та техніки ЗС України на території AT «ВЕСКО», розташованого поблизу АДРЕСА_3 .

Так, слідчий за погодженням з прокурором просили продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали, вважаючи, що заявлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, що відповідно виправдовує подальше тримання ОСОБА_5 під вартою в межах строку досудового розслідування, завершенню якого перешкоджає складність кримінального провадження та необхідність проведення стороною обвинувачення чисельних слідчих та процесуальних дій, які будуть мати суттєве значення для встановлення істини під час судового розгляду, зокрема таких як проведення експертиз з дослідження питань, які потребують спеціальних знань, виготовлення копій протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та додатків до них, а також прийняття рішення про їх розсекречування у порядку, визначеному законодавством.

У судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання та наполягала на продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а отже заявлені при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та вони не зменшилися, водночас досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу неможливо завершити внаслідок складності кримінального провадження, з урахуванням чисельної кількості призначених експертиз, у тому числі особливої складності комп`ютерно-технічної експертизи, та великого обсягу процесуальних дій, необхідних для здійснення всебічного, повного і неупередженого досудового розслідування, зокрема виготовлення копій протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та додатків до них, а також прийняття рішення про їх розсекречування у порядку, визначеному законодавством.

Захисник та підозрювана під час судового розгляду заперечували щодо задоволення поданого клопотання, посилаючись на відсутність достатніх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б обґрунтовували необхідність тримання ОСОБА_5 під вартою. Крім того сторона захисту просила враховувати стан здоров`я підозрюваної, у зв`язку з чим просили застосувати до останньої більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думки сторін судового процесу, а також дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд доходить наступних висновків з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді від 01 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_5 , з урахуванням доведеності існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 01 квітня 2023 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, зокрема заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження підозрюваній строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також розглянувши доводи учасників кримінального провадження з цього приводу, слідчий суддя дійшов переконання про те, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні запобіжного заходу, на цій стадії кримінального провадження не перестали існувати та не зменшилися. Зокрема ОСОБА_5 продовжує підозрюватися у вчиненні тяжкого злочину в умовах воєнного стану проти основ національної безпеки України, досудове розслідування щодо якого ще не закінчилося внаслідок складності кримінального провадження, з урахування необхідності здійснення великої кількості процесуальних та слідчих дій, у тому числі через особливу складність комп`ютерно-технічної експертизи, під час проведення якої необхідні виключно спеціальні знання, збиранні інших доказів, які можуть бути важливі для цього кримінального провадження, виготовлення копій протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та додатків до них, а також прийняття рішення про їх розсекречування у порядку, визначеному законодавством, а отже великого обсягу та специфіки процесуальних і слідчих дій, необхідних для встановлення обставин, що мають значення та підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин провадження. Тобто, враховуючи характер інкримінованої підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 тяжкого злочину проти основ національної безпеки України під час дії воєнного стану та суворість можливого покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, це вже само по собі може бути мотивом та підставою для ОСОБА_5 здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії»), та, без застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, не перебуваючи під вартою, вжити заходів для перешкоджання досягнення дієвості цього провадження шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється остання, що виправдовує подальше тримання підозрюваної під вартою.

Роблячи висновок про наявність таких ризиків, суд звертає увагу, що ризики не є фактом, а лише ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено у судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрювана може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність обґрунтовано продовжує існувати, у зв`язку з чим строки тримання ОСОБА_5 під вартою підлягають продовженню в межах строку досудового розслідування.

Водночас доводи сторони обвинувачення щодо існування ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даного клопотання, оскільки прокурором не надано жодних фактичних даних і не наведено переконливих фактів наявності таких обставин, що відповідно є лише абстрактним припущенням з боку обвинувачення.

Також, розглядаючи доцільність подальшого тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою, слідчий суддя враховує обставини передбачені у ст. 178 КПК України, які є актуальними, проте не вирішальними при застосуванні запобіжного заходу, зокрема тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину, у якому вона підозрюється, вік та стан здоров`я ОСОБА_5 , щодо якої немає відомостей, які б перешкоджали застосуванню цього запобіжного заходу, міцність її соціальний зв`язків в місці постійного проживання та реєстрації, що знаходиться в районі проведення активних бойових дій, відсутність у неї постійного місця роботи, майновий стан підозрюваної та відсутність у неї судимостей, що не свідчить негативно про її репутацію, яка проте не може слугувати підставою для відмови у продовженні строку тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки цим не спростовується існування встановлених вище ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою недотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того суд не може не зважати на підвищену суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_5 підозр у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, а саме у несанкціонованому поширенні інформації про рух, переміщення або розміщення Збройних Сил України, вчинене в умовах воєнного стану. Таким чином застосований до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує її права та свободи, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості.

Водночас під час розгляду даного клопотання, на підставі ч. 6 ст. 176 КПК України, не перевіряється обґрунтування неможливості запобігання заявленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України під час дії воєнного стану (Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ) про введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в останнє строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затверджений Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ)), а отже за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, до останньої може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи в сукупності матеріали поданого клопотання, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження і даних про особу підозрювану, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, то для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні, доцільним є продовження строку тримання підозрюваної під вартою.

Продовжуючи підозрюваній ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за доцільне згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-187, 193-194, 196-197, 199, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 до 30 квітня 2023 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою є 30 квітня 2023 року.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження о 09 годині 30 хвилин 30 березня 2023 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1