Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/491/23

Номер провадження: 1-кс/511/281/23

23.02.2023 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Володимирівка Слободзейського району Республіки Молдова, з середньою технічною освітою, громадянина України, одруженого, пенсіонера, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що 21 лютого 2023 року до чергової частини відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 21 лютого 2023 року біля 15:30 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , маючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , за допомогою гладкоствольної мисливської рушниці, зробив декілька пострілів в напрямку ОСОБА_8 , де в цей час знаходилася його співмешканка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді двох вогнепальних поранень дробинами лівого стегна та правої гомілки, але злочин ОСОБА_5 не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 лютого 2023 року близько 15:30 між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцем АДРЕСА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та має дозвіл № НОМЕР_1 , виданий 06 березня 2019 року Великомихайлівським ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області (дійсний до 20.11.2024 року) на зберігання та носіння мисливської одноствольної гладкоствольної рушниці «Зуль» 12 калібру № НОМЕР_2 та набої до неї, та його сусідом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_1 , які відповідно знаходилися на своїх присадибних ділянках вищезазначених домоволодінь, виникла сварка на ґрунті довготривалих неприязних відносин, в ході якої до вищевказаних осіб підійшла співмешканка останнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_8 .

З метою реалізації своїх протиправних намірів, ОСОБА_5 попрямував до свого будинку, де з сейфу взяв вказану мисливську рушницю, яку він безпосередньо зарядив 9-ма патронами для скоєння умисного вбивства, що свідчило про намір їхнього застосування, в подальшому повернувся із зброєю до городньої ділянки, та перебуваючи на відстані близько 70 м від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , візуально спостерігаючи двох осіб, утримуючи рушницю в руках, діючи умисно, протиправно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_8 , направив заряджену зброю в напрямку останнього та здійснив не менше 3-х пострілів, влучивши в ОСОБА_9 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді двох вогнепальних поранень дробинами в область лівого стегна та правої гомілки.

Проте, виконавши усі дії, необхідні для доведення злочину до кінця (умисного вбивства, про що свідчить обрання такого виду знаряддя злочину та кількість патронів у магазині, й спосіб вчинення злочину - постріл) завершити його не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпочали тікати додому та сховалися за господарськими будівлями на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік.

22 лютого 2023 року ОСОБА_5 було затримано та повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , оглядами місця події від 21.02.2023 та 22.02.2023, під час яких було вилучено речові докази, а саме: знаряддя вчинення злочину (мисливську рушницю), гільзи та предмети зі слідами РБК, показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом затримання особи в порядку ст.208 КПК України, повідомленням про підозру, протоколом допиту підозрюваного, іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому, органом досудового розслідування встановлено ряд ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вказаний ризик обгрунтовується тим, що після вчинення злочину ОСОБА_5 втік, та підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину; підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, адже йому відомо місце мешкання останніх, так як вони проживають в одному населеному пункті.

З метою запобігання встановленим ризикам, слідчий та прокурор вважають доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно визначити розмір застави, та акцентували увагу слідчого судді на те, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний та захисник просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Відділенням № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000137 від 21 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Частина перша статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Диспозиція частини першої статті 194 КПК України регламентує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ за статтею 5 ЄКПЛ обгрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наразі стороною обвинувачення доведена наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з вчиненням вказаного злочину, та їх кількість достатня для подальшого розслідування.

Відповідно до статті 12 КК України, злочин, передбачений частиною 1 статті 115 КК України за класифікацією відноситься до особливо тяжкого.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому, стороною обвинувачення доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують наразі наступні ризики, які передбачені диспозицією статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Слідчий суддя зазначає, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши особу підозрюваного, обставини вчинення злочину, а саме: вчинення особливо тяжкого злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що підозрюваний з місця злочину втік, слідчий суддя прийшов до висновку, що наразі з метою запобігання встановленим ризикам буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою та застава.

Частина друга статті 197 КПК України регламентує, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Встановлено, що підозрюваного в порядоку статті 208 КПК України було затримано 22 лютого 2023 року.

Пункт третій частини п`ятої статті 182 КПК України визначає, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Врахувавши позицію органу досудового розслідування, літній вік підозрюваної особи, а також те, що останній раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720,00 гривень, та покласти обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Окрім того, відповідно до пункту 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування на 60 днів, з моменту затримання, тобто з 22 лютого 2023 року по 22 квітня 2023 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Одночасно визначити розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2023 року) в сумі 214 720,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; заборонити спілкуватися зі свідками та потерпілими, іншими учасниками кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1