ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2080/22 Справа № 932/6303/22 Суддя у 1-й інстанції - Кондрашов І. Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, на утриманні дітей не маючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Епізод № 1.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 , 25.07.2022, приблизно о 10:00 годині, перебуваючи за адресою вул. Курчатова, біля буд. 4, у м. Дніпро, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи відкрито, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, домовилися між собою та дійшли згоди, усвідомлюючи що їх дії є очевидними для раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_11 та бажаючи подавити його волю до можливого опору, використавши безпорадний фізичний стан останнього, у наслідок вживання невстановленої у ході досудового розслідування речовини.

В подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжуючи реалізовувати єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, із карманів штанів, в які потерпілий був одягнений, відкрито викрали 3 000 гривень, та ОСОБА_12 зняв з руки наручний годинник «Guess», що належить потерпілому, в цей момент потерпілий ОСОБА_11 усвідомлював протиправні дії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 , про те не міг чинити активний опір у наслідок безпорадного фізичного стану.

В цей же час ОСОБА_6 діючи відповідно до попередньої змови, стояла поруч та спостерігала за навколишнім середовищем, з метою попередження невстановлених слідством співучасників злочину про можливу появу громадян або працівників поліції, тим самим забезпечувала їх злочинні дії.

Після чого ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 , з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, таким чином спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 4 000 гривень 00 копійок.

Крім того, 24.02.2022 року указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, про що було відомо ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 .

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-IX від 15.03.20222 (реєстровий №7168) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, про що було відомо ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 .

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-IX від 21.04.20222 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, про що було відомо ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 ,

Також, на час вчинення вказаного злочину було відомо, що Указом Президента України 17.05.2022 року № 341/2022, який офіційно оприлюднено у встановленому законом порядку, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24 травня 2022 року строком на 90 діб про що було відомо ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_6

Епізод № 2.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 , 25.07.2022, приблизно о 19:30 годині, перебуваючи за адресою вул. Курчатова, біля буд. 2-а, у м. Дніпро, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи відкрито, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, домовилися між собою та дійшли згоди, усвідомлюючи що їх дії є очевидними для раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_13 та бажаючи подавити його волю до можливого опору, використавши безпорадний фізичний стан останнього, у наслідок вживання невстановленої у ході досудового розслідування речовини.

В подальшому, ОСОБА_9 продовжуючи реалізовувати єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, із карманів штанів, в які потерпілий був одягнений, відкрито викрав 6 000 гривень, пристрій для куріння «Iqos v 2.4», та зняв з лівої руки золотий браслет плетіння бісмарк проба 585 вагою 10 г, що належить потерпілому, в цей момент потерпілий ОСОБА_13 усвідомлював протиправні дії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 , про те не міг чинити активний опір у наслідок безпорадного фізичного стану.

В цей же час ОСОБА_10 та ОСОБА_6 діючи відповідно до попередньої змови, стояли поруч та спостерігали за навколишнім середовищем, з метою попередження невстановлених слідством співучасників злочину про можливу появу громадян або працівників поліції, тим самим забезпечували їх злочинні дії.

Після чого ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 , з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, таким чином спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 8 000 гривень 00 копійок.

Крім того, 24.02.2022 року указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, про що було відомо ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 .

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-IX від 15.03.20222 (реєстровий №7168) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, про що було відомо ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 .

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-IX від 21.04.20222 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, про що було відомо ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 ,

Також, на час вчинення вказаного злочину було відомо, що Указом Президента України 17.05.2022 року № 341/2022, який офіційно оприлюднено у встановленому законом порядку, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24 травня 2022 року строком на 90 діб про що було відомо ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_6

Епізод № 3.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , 14.10.2022, приблизно о 17:10 годині, перебуваючи за адресою площа Вокзальна біля буд. 2, у м. Дніпро, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи відкрито, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, домовилися між собою та дійшли згоди, усвідомлюючи що їх дії є очевидними для раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_14 та бажаючи подавити його волю до можливого опору, використавши безпорадний фізичний стан останнього, у наслідок вживання невстановленої у ході досудового розслідування речовини.

В подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжуючи реалізовувати єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, із карманів штанів, в які потерпілий був одягнений, відкрито викрали, пристрій для куріння Iqos v 3 DUO який дістав ОСОБА_9 та ОСОБА_12 дістав грошові кошти у розмірі 3 000 гривень, що належить потерпілому, в цей момент потерпілий ОСОБА_14 усвідомлював протиправні дії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 , про те не міг чинити активний опір у наслідок безпорадного фізичного стану.

В цей же час ОСОБА_6 діючи відповідно до попередньої змови, стояла поруч та спостерігала за навколишнім середовищем, з метою попередження невстановлених слідством співучасників злочину про можливу появу громадян або працівників поліції, тим самим забезпечувала їх злочинні дії.

Після чого ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 , з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, таким чином спричинивши потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 4 500 гривень 00 копійок.

Крім того, 24.02.2022 року указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, про що було відомо ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 .

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-IX від 15.03.20222 (реєстровий №7168) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, про що було відомо ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 .

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-IX від 21.04.20222 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, про що було відомо ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 .

Також, на час вчинення вказаного злочину було відомо, що Указом Президента України 17.05.2022 року № 341/2022, який офіційно оприлюднено у встановленому законом порядку, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24 травня 2022 року строком на 90 діб про що було відомо ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, вчинений у період воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК.

За даними фактами 27.07.2022 року внесені відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0001282 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК.

25.11.2022 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 , про застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши їй залишати це житло цілодобово, до 23 січня 2023 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України на підозрювану ОСОБА_6 покладені такі обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- у разі зміни місця проживання повідомляти про це слідчого, прокурора чи суд;

- не відлучатися з м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- вжити заходів до пошуку офіційного місця роботи.

Попереджено підозрювану ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на неї даною ухвалою обов`язків, до неї може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та роз`яснено, що працівники Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в її житло в будь-який час, в т.ч. у період комендантської години, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на неї обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю та необґрунтованістю. В обґрунтування зазначає, що не погоджується з висновками слідчого судді щодо того, що обраний стосовно підозрюваної ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може запобігти зазначеним у клопотанні та встановленими слідчим суддею під час розгляду клопотання ризикам. При цьому вважає, що враховуючи обставини скоєння підозрюваною ОСОБА_6 кримінального правопорушення, його тяжкість, вік та стан її здоров`я, наявність встановлених слідчим суддею ризиків, а також направлення відносно неї до суду обвинувального акту за ч.1 ст.125 КК, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків, її належну процесуальну поведінку та не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК.

Тому прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2022 року, задовольнити клопотання слідчого, погоджене з прокурором та обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, та визначити заставу у розмірі 200 000 гривень.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, який просив скасувати рішення слідчого судді та застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вислухавши пояснення підозрюваної та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили відмовити у її задоволенні, а рішення слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до положень ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.

Відповідно до положень ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Згідно позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У своїх численних рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно з уставленою практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Більш того, відповідно до рішення ЄСПЛ від 15.11.1996 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

Положеннями ч.4 ст.194 КПК передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 та обираючи стосовно неї інший більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до двох місяців, слідчий суддя послався на доведеність стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186КК, а також на наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Ці висновки не оспорюються в апеляційній скарзі, а тому відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК апеляційним судом не перевіряються.

Натомість слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Так, всупереч доводам апелянта, слідчий суддя у своєму рішенні зазначив, що прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК, тобто ризику того, що підозрювана ОСОБА_6 може впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки потерпілі є пересічними людьми, які обирались цією бандою випадково, тому впливати на цих осіб немає сенсу, оскільки вони, є зазвичай, особами без постійного місця проживання (бомжами), особами, які переселились з окупованих території, і ці особи вже були допитані. Крім того, впливати на свідків також немає сенсу, оскільки свідками є переважно, або поняті, або працівники поліції, так як злочин вчинено у відсутність сторонніх осіб. Такі висновки слідчого судді є правильними, оскільки вони випливають із змісту поданого клопотання та не спростовуються доданими до клопотання письмовими доказами (а.с.1-7).

При цьому колегія суддів зазначає, що всупереч доводам прокурора, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення та ймовірність призначення їй тяжкого покарання, за відсутності конкретних фактів її переховування від органу досудового розслідування, на що посилається прокурор в апеляційній скарзі, не свідчить про недостатність обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Крім того, прокурор не надав апеляційному суду будь-яких об`єктивних даних про те, що підозрювана ОСОБА_6 після застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, порушувала умови та не дотримувалася покладених на неї обов`язків, або намагалася переховуватися від слідства. Навпаки, під час апеляційного розгляду прокурор зазначив, що у сторони обвинувачення наразі відсутні зауваження щодо процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_16 та яка своєчасно з`являється за викликом до слідчого, свою причетність до інкримінованого їй злочину не заперечує та свою провину визнає.

Отже, на думку колегії суддів, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_6 у разі доведеності її винуватості у скоєному, та даних про особу підозрюваної, віку та стану її здоров`я, репутації, сімейного та майнового стану, відсутності судимостей та місця роботи, наявності постійного місця проживання, повне визнання підозри, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що саме такий вид запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 під час досудового розслідування, а покладені на неї згідно ч.5 ст.194 КПК обов`язки будуть достатнім стримуючим фактором для запобігання встановлених ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК. У випадку недотримання ОСОБА_6 умов запобіжного заходу визначеного ухвалою слідчого судді, слідчий або прокурор не позбавлені права звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді про зміну запобіжного заходу в порядку визначеному статтею 200 КПК.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_6 є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_6 строком до двох місяців, тобто до 23 січня 2023 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20