В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції

з ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор»)

захисник ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000423

за апеляційною скаргою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8

на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2021 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2021 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 1 статті 76 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити в цій частині новий вирок, яким вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягав застосуванню в частині звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням, тобто не обґрунтованого застосування судом статті 75 КК України.

Апелянт наголошує, що суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_6 покарання у виді 100 годин громадських робіт, безпідставно, всупереч положенням ч. 1 ст.75 КК України, звільнив останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

23.04.2021, приблизно о 13:30 год., ОСОБА_6 перебував на законних підставах у квартирі своїх прийомних батьків за адресою: АДРЕСА_1 , де останній періодично проживав.

ОСОБА_6 , зайшовши до однієї з кімнат квартири, знаходячись у кімнаті один, таємно викрав системний блок марки «Logic Power», що належить ОСОБА_9 , спричинивши майнову шкоду на суму 1843,01 грн.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка). Його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, повторно дослідивши дані щодо особи обвинуваченого та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, які викладені у вироку.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України вірно та апелянтом не оспорюються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Покарання ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст. 65 66 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України. Вирок суду в цій частині апелянтом не оскаржується.

Стосовно звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт, та дійшов висновку щодо наявності підстав для звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Однак, суд не взяв до уваги, що у разі призначення покарання у виді громадських робіт законом не передбачена можливість прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.

В даному випадку, судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягав застосуванню в частині звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням.

За такого, на підставі ч.1 п.4 ст.420 КПК України вирок суду підлягає скасуванню в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання, з постановленням нового вироку.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420, 424, 425, 532, 615 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 в частині звільнення його від відбування призначеного покарання, з випробуванням з іспитовим строком 3 роки на підставі ст.75 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України - скасувати.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 100 годин громадських робіт.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим,- в той самий строк з дня вручення йому копій судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10