465/5249/22
1-кс/465/1905/22
У Х В А Л А
Іменем України

02.11.2022 року м. Львів

слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
встановив:
ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Франківського районного суду міста Львова від 12 вересня 2022 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на мобільний телефон марки "Iphone 11"в корпусі сірого кольору та резиновому чохлі сірого кольору.
Вказує на те, що даний мобільний телефон був придбаний ними спільно з померлим ОСОБА_4 у шлюбі, та вважається спільним сумісним майном. Просить слухати клопотання про скасуваня арешту у її відсутності та клопотання задоволити.
Прокурор подав заяву, згідно з якою проти скасування арешту не заперечує.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Встановлено, що Львівським РУП №2 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000582 від 11.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2022 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: предмет конструктивно схожий на рушницю маркування NATO 5.56 cal. Multi DB15 НОМЕР_1 ; предмет конструктивно схожий на гільзу з маркувальними позначеннями GGG 223 REM; обтирання обох рук ОСОБА_4 на марлевий тампон; змиви з обох рук; змив зі спускового гачка; чохол для рушниці з пошкодженням; фрагмент металу жовтого кольору( фрагмент кулі); аркуш з рукописним текстом( передсмертна записка); мобільний телефон марки «Айфон» в корпусі сірого кольору у резиновому чохлі на момент огляду заблокований; посвідчення територіальної оборони на ім`я ОСОБА_4 серія НОМЕР_2 ; ключі до автомобіля з двома брелками, автомобіль марки «Skoda Superb» 2013 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 .
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтями 7 та 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії ( Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. З ст. 28 КПК України, однак вони мають бути об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Доказів того, що у межах кримінального провадження на даний час проводяться будь-які слідчі дії з арештованим майном загиблих слідчому судді не надано. Прокурор не заперечив щодо скасування арешту майна.
Відповідно до ч.6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: 1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Встановлені в ході розгляду клопотання обставини свідчать про відсутність підстав для подальшого арешту майна. Доказів протилежного в ході розгляду клопотання не встановлено, як і не встановлено ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такого майна.
За таких обставин, вважаю, що на даний час відпала потреба у подальшому арешті, а тому клопотання підлягає до задоволення.
Згідно з ч.3 ст.169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172-174 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2022 року на мобільний телефон марки "Iphone 11"в корпусі сірого кольору та резиновому чохлі сірого кольору.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1