Дата документу 14.09.2022
Справа № 334/3846/18
Провадження № 1-кп/334/474/22
УХВАЛА

Іменем України

14 вересня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Запоріжжя, матеріали кримінального провадження, відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, працюючого на посаді старшого майстра 1 групи дільниці з ремонту та обслуговування електротехнічного устаткування та кабельних мереж ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України,

в с т а н о в и в :

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні висловив думку про можливість призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні. Вважає, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст.291 КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 , заперечив проти призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні, заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, мотивуючи свої вимоги наступним: в провадженні старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 перебувало кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0004985 від 13 листопада 2017 року за фактом нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 13 листопада 2017 року з електрослюсарем 6-го розряду з ремонту електричних машин дільниці з ремонту та обслуговуванню електричного устаткування та кабельних мереж ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» ОСОБА_7 . Відповідно до висновків комісії, утвореної наказом від 14 листопада 2017 року №2330 Головного управління Держпраці у Запорізькій області, які відображені у Акті, проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався на філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», були зазначені особи, дії або бездіяльність яких привели до настання нещасного випадку: ОСОБА_7 , електрослюсар 6-го розряду з ремонту електричних машин дільниці з ремонту та обслуговуванню електричного устаткування та кабельних мереж ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», який самовільно проводив роботи, а також розширив робоче місце і об`єм завдання при проведенні робіт з ремонту КСА ЗНГГ-16, знаходився на роботі в нетверезому стані, що підтверджено висновком судово-токсикологічним дослідженням крові від трупа ОСОБА_7 , виявлено 0,7 % етилового спирту (висновок судово-токсикологічної експертизи №6506 від 14 листопада 2017 року);

ОСОБА_8 , начальник зміни ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», який виконував разом з ОСОБА_7 роботи при огляді в діючих електроустановках вище 1000В, не повідомив начальника ГЕС-2 щодо появи дефекту, виявленого під час огляду КСА ЗНГГ-16.

ОСОБА_4 , в.о. старшого майстра дільниці з ремонту та обслуговування електротехнічного устаткування та кабельних мереж ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», який не видав розпорядження на проведення робіт, які потребують їх оформлення (згідно Переліку робіт в електроустановках ГЕС-2, що виконуються за розпорядженням однією особою, затвердженого Головним інженером від 28 грудня 2016 року), та допустив виконання таких робіт без отримання необхідних дозволів.

ОСОБА_9 , начальник ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», який не виконав вимоги законодавства та нормативних документів.

ОСОБА_8 , начальник зміни ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», я, ОСОБА_4 , в.о. старшого майстра дільниці з ремонту та обслуговування електротехнічного устаткування та кабельних мереж ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», ОСОБА_9 , начальник ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», за порушення нормативно- правових актів з охорони праці та промислової безпеки були притягнуті до адміністративної відповідальності і понесли матеріальні стягнення.

Таким чином, коло осіб, причетних до нещасного випадку, було визначено об`єктивною та неупередженою комісією. Слід зауважити, що всі ці особи є носіями інформації, необхідної для об`єктивного розгляду цієї справи.

24 травня 2018 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України.

29 травня 2018 року він був повідомлений про завершення досудового розслідування, а 31 травня 2018 року йому було надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

В ході ознайомлення з матеріалами цього кримінального провадження, було виявлено, що прокурор Запорізької місцевої прокуратури №3 юрист 2 класу ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, своєю постановою від 30 травня 2018 року про виділення матеріалів досудового розслідування, після повідомлення підозри лише мені, виділив з матеріалів кримінального провадження за №0004985 від 13 листопада 2017 року за ч.2 ст.272 КК України, матеріали відносно посадових осіб ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» з юридичною кваліфікацією їх дій за ст.271 КК України з розміщенням цієї інформації в ЄРДР.

Вважає такі дії прокурора ОСОБА_3 незаконними. Відповідно до ч.4 ст.217 КПК України, «матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду».

Він заперечував про виділення з матеріалів цього кримінального провадження в окреме провадження матеріали відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , але клопотання його захисника до слідчого і прокурора, а також скарга до суду в підготовчому засідання (при первісному розгляді справи в суді) про скасування виділення прокурором матеріалів справи залишилися судом також без реагування.

При первісному розгляді судом цієї кримінальної справи, вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2021 року він був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України и засуджений до покарання у вигляді 3 років обмеженні волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій, щодо робіт з підвищеною небезпекою на 1 рік. На підставі ст.ст.75,76 КК України від відбуття основного покарання я був звільнений з іспитовим строком на один рік і зобов`язанням періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу. Він оскаржив цей вирок.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року, його апеляційну скаргу задоволено частково, вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2021 року скасовано і призначено новий розгляд у суді першої інстанції. На думку колегії судів, «суд першої інстанції у вироку не дотримався стандарту доведення поза розумним сумнівом та не навів переконливого обґрунтування з посиланням на конкретні докази, чому він відхилив аргументи сторони захисту щодо недоведеності його вини у інкримінованому йому правопорушенні».

Колегія судів у своїй ухвалі також наголосила, що «для додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який сумнів у версії обвинувачення був спростований фактами, встановленими на підставі доказів, і єдина версія, якою безстороння людина має пояснити факти, встановлені в суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у пред`явленому обвинуваченні».

Таким чином, колегія судів прийшла до висновку «про неповноту та однобічність судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, а також допущенні інших порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення».

Слід зауважити, що ці висновки апеляційної інстанції торкаються не тільки судового, але і досудового слідства. Саме версія обвинувачення про його начебто підтверджену доказами досудового слідства винуватість лягла в основу Обвинувального акта і згодом була перенесена судом в незаконний обвинувальний вирок.

Вважаю, що зміст Обвинувального акту, затвердженого прокурором ОСОБА_3 31 травня 2018 року по цьому кримінальному провадженню, не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України і підлягає поверненню на доопрацювання з наступних правових підстав.

Насамперед, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення в Обвинувальному акті, які прокурор вважає встановленими, не відповідають фактичним матеріалам досудового кримінального провадження. Прокурор не дослідив достатньо посадові інструкції посадових осіб, причетних до цієї кримінальної справи, не дослідив також існуючий на станції порядок оформлення і проведення ремонтних робіт, що привело до помилкового обвинувального висновку про мою кримінальну причетність до нещасного випадку із смертельним наслідком.

Він наполягає, що не давав ОСОБА_7 усного розпорядження на виконання робіт по ремонту вимикача, а на прохання начальника зміни ГЕС-2 ОСОБА_8 дав усне розпорядження ОСОБА_7 під наглядом ОСОБА_8 , оглянути КСА ЗНГГ- 16. Цей огляд устаткування під наглядом оперативного працівника стації не потребує додаткового документального оформлення.

Під час огляду ОСОБА_8 і ОСОБА_7 встановили, що під час включення ЗНГГ-16 тягу привода кінцевого вимикача заклинило. Це обладнання знаходиться за межами діючої електроустановки і для його ремонту електроустановку вимикати не потрібно, але цей ремонт потребує відповідного документального оформлення і вивід оперативним працівником ГЕС-2 на місце електрослюсарів для виконання робіт відповідно до наряду. В даній ситуації цим оперативним працівником був начальник зміни ОСОБА_8 .

Як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_7 знали, що відповідно до вимог їх посадової та робочої інструкцій, будь-які роботи під час огляду обладнання діючої електроустановки, строго заборонено. Ці Інструкції, як доказ, знаходяться у матеріалах справи.

В цей час у начальника зміни ОСОБА_8 настав час чергового обходу устаткування ГЕС-2 згідно графіку. З цієї причини ОСОБА_8 , встановивши поломку і закінчив огляд устаткування, вивів ОСОБА_7 з майданчика роз`єднувача, двері комірок фаз роз`єднувача ГГ-16-0 були замкнутими. ОСОБА_8 попередив ОСОБА_7 про наявність напруги на верхніх губах роз`єднувача гідрогенератора ГГ-16, який знаходився в ремонті. При цьому на комірці фази «А» висів плакат «Стій. Напруга». Наказавши ОСОБА_7 його чекати, ОСОБА_8 пішов у своїх справах (див. свідчення ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 на досудовому слідстві та в судовому засіданні при первісному розгляді справи в суді).

Відповідно до Правил безпечної експлуатації електроустановок НПАОП 1.1.10- 1.01-97:

пункт 5.1.12. Двері приміщень електроустановок, камер, щитів та збірок слід зачиняти на замок, крім тих, в яких проводяться роботи;

пункт 5.1.13. Ключі від електроустановок всіх класів напруг повинні перебувати на обліку у оперативних працівників.

Слід зазначити, що коли оперативний працівник ОСОБА_8 вивів ОСОБА_7 з майданчика роз`єднувача, комірці фаз, як того вимагають вищезгадані Правила..., на замок закриті не були.

Відповідно до Посадової інструкції начальника зміни ГЕС-2 філії «Дніпровська гідроелектростанція» від 25 березня 2014 року, крім іншого, начальник зміни ОСОБА_8 мав такі повноваження:

пункт 2.1. Начальник зміни ГЕС-2 слідкує за виконанням персоналом електростанції правил технічної експлуатації електричних станцій і мереж, правил безпечної експлуатації електроустановок, пожежної безпеки, посадових і виробничих інструкцій;

пункт 2.14. Начальник зміни ГЕС-2 проводить обхід та огляд обладнання відповідно до графіку огляду обладнання. Проводити будь-які роботи під час огляду заборонено. Зауваження, виявлені під час обходу і огляду повинні бути занесені до журналу дефектів.

При виявленні неполадок під час огляду, які вимагають негайного усунення, начальник зміни доводить це до відома начальника зміни станції, начальника оперативної служби, заступника начальника оперативної служби і начальника станції ГЕС-2. За розпорядженням начальника зміни станції вирішує проблеми спільно з існуючим черговим персоналом, виконує при цьому вимоги правил безпеки, або з дозволу начальника ГЕС-2 викликає необхідний ремонтний персонал (див. стор.15,16 Висновків експерта № 6037-17).

Виходячи із вищенаведеного, начальник зміни ГЕС-2 ОСОБА_8 згідно вимог своєї посадової інструкції, після виявлення неполадок тяги привода кінцевого вимикача повинен був повідомити про це начальника ГЕС-2 ОСОБА_9 та отримати у нього дозвіл на залучення ремонтної бригади. Начальник ГЕС-2 ОСОБА_9 в свою чергу повинен був дати мені розпорядження на організацію і виконання аварійно- відновлюваних та невідкладних робіт, тільки після чого я видаю наряди-допуски і розпорядження на виконання робіт, які потребують їх оформлення. Це розпорядження оформляється у відповідному журналі, який знаходиться на пульті управління ГЕС-2.

Згідно посадової інструкції старшого майстра 1 групи дільниці з ремонту та обслуговування електротехнічного устаткування та кабельних мереж ГЕС-2 від 15 березня 2013 року, на яке є посилання в Обвинувальному акті, затвердженому прокурором ОСОБА_3 від 31 травня 2018 року:

пункт 1.2. Старший майстер дільниці з ремонту та обслуговування електротехнічного устаткування та кабельних мереж ГЕС-2 відноситься до категорії керівників, адміністративно підпорядковується безпосередньо керівнику ГЕС-2 і працює згідно з планами, затвердженими директором;

відповідно до п.1.5. Посадової інструкції старшого майстра..., «...У термінових випадках, при відсутності старшого майстра, розпорядження можуть передаватися керівником ГЕС-2 або його заступником з подальшим повідомленням старшого майстра».

Вище наведене свідчить, що він, по своєї посаді безпосередньо підпорядковується начальнику ГЕС-2, філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», ОСОБА_9 , розпорядження якого він повинен виконувати.

А це, в свою чергу, свідчить про те, що у нього не було правових підстав на організацію і виконання аварійно-відновлюваних робіт, які повинні були розпочатися ним після отримання відповідного розпорядження від начальника ГЕС-2 ОСОБА_9 . Якщо прокурор вважає, що він повинен був видати наряд-допуск і розпорядження на виконання ремонтних робіт, які потребують їх оформлення без відома начальника ГЕС-2 ОСОБА_9 , то про це треба було зазначити в Обвинувальному акті з посиланням на відповідні нормативні документи, які зобов`язують діяти саме так, чого зроблено не було.

Після того, як ОСОБА_8 вивів ОСОБА_7 з об`єкту і наказав ОСОБА_7 його ждати, ОСОБА_8 не встиг доповісти своєму вищому керівництву про результати огляду та отримати дозвіл начальника ГЕС-2 ОСОБА_9 на залучення ремонтного персоналу тому, що мусив терміново проводити обхід та огляд обладнання ГЕС-2 відповідно до графіку. Після закінчення разом з ОСОБА_7 огляду КСА ЗН1Т-16, ОСОБА_8 ще деякий час проводив черговий обхід та огляд обладнання ГЕС-2, оформляв допуск зміни. За цей час ОСОБА_7 , не дочекавшись ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, самовільно розпочав ремонтні роботи, самовільно розширив робоче місце, відкривши викруткою двері комірки фази «В» роз`єднувача Г-16-0, які не були закриті ОСОБА_8 на замок, в наслідок чого потрапив під напругу, отримавши при цьому смертельну електротравму.

Коли ОСОБА_8 залишив ОСОБА_7 після закінчення огляду КС А ЗНГГ -16, він зустрів його на сходах і доповів в чому причина поломки і те, що він вивів ОСОБА_7 з площадки. ОСОБА_8 йому сказав, що ОСОБА_7 потрібен буде помічник. Він сказав, що допомагати ОСОБА_7 буде ОСОБА_2 - таким чином він з ОСОБА_8 сформували ремонтну бригаду, де ОСОБА_7 був би керівником, як спеціаліст, який має IV групу допуску. ОСОБА_8 залишилось повідомити начальника ГЕС-2 ОСОБА_9 про необхідність ремонту тяги привода та отримати у нього дозвіл на залучення ремонтної бригади, яка була вже сформована.

Після цього він оглянув місце, де ОСОБА_8 і ОСОБА_7 робили огляд обладнання, ОСОБА_7 там не було, всі комірки були закриті на них висіли попереджувальні знаки. Він повернувся в майстерню, де сказав ОСОБА_2 , що він буде допомагати ОСОБА_7 в ремонті, щоб він його знайшов. Він не давав ОСОБА_2 розпорядження, щоб він йшов і разом з ОСОБА_7 ремонтував тягу вимикача без відповідного оформлення допуску і контролю з боку оперативних працівників станції. Доказів цього по справі також не має.

А ні він, а ні ОСОБА_8 , а н ОСОБА_2 , нічого не знали про самовільно розпочату ОСОБА_7 роботу. ОСОБА_2 взагалі вважав, що ОСОБА_7 приступив до ремонтних робіт по наряду. Але на станції була людина, яка могла знати, що ОСОБА_7 приступив до ремонту вимикача

Із змісту подій, відображених у висновках експерта №6037-17 від 26 квітня 2018 року (стор.5 висновків), ОСОБА_7 до 15 год. 05 хв. декілька разів дзвонив на пульт керування ОСОБА_10 з метою з`ясування стану сигналізації ЗНГГ-16, і був майже не останнім (крім ОСОБА_2 ), з ким спілкувався ОСОБА_7 .

Наголошує, що виділивши матеріали справи відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і змінивши юридичну кваліфікацію їх дій на менш тяжку, слідчий ОСОБА_6 та прокурор Запорізької місцевої прокуратури №3 юрист 2 класу ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, підготувавши кримінальну справу відносно їх для закриття, спотворили фабулу фактичних обставин справи і повідомили йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України.

При таких обставинах роз`єднання матеріалів кримінального провадження наносить істотну шкоду повноті досудового, а в подальшому і судового слідства, що беззаперечно знаходить відбиток на встановлення об`єктивної істини та строках і оперативності розгляду цієї кримінальної справи у суді.

Він заперечував про виділення з матеріалів цього кримінального провадження в окреме провадження матеріали відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , але клопотання захисту з цього приводу до старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУН11 в Запорізької області ОСОБА_6 та до прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 від 31 травня 2018 року залишилося без відповіді.

Відносно правової кваліфікації кримінального правопорушення, про яке йому було повідомлено про підозру, хоче звернути увагу на наступне.

Відповідно до диспозиції статті 272 КК України основним безпосереднім об`єктом цього злочину є безпека виконання робіт з підвищеною небезпекою, а додатковим обов`язковим об`єктом - життя та здоров`я особи.

Виходячи з цього, прокурор в Обвинувальному акті повинен був конкретизувати, які конкретно Правила безпеки були мною порушені саме під час виконання робіт з підвищеною небезпекою (яку статтю, пункт, параграф і якого нормативного акту порушено), та в чому конкретно полягало це порушення, і як це порушення призвело до смерті людини, але прокурор обмежився формальним переліком нормативних документів, якими регламентується мої посадові обв`язки, бездоказово наголосивши про доведеність моєї вини.

Об`єктивна сторона інкримінованого мені злочину (ч.2 ст.272 ККУ) характеризується: 1) діянням - порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, або бездіяльністю - невиконанням дій, які особа могла і повинна була вчинити, 2) наслідками у вигляді загибелі людей чи інших тяжких наслідків, та 3) причинним зв`язком між діянням і наслідками.

Прокурор, в Обвинувальному акті наголосив, що він «допустив порушення в частині того, що 13 листопада 2017 року при виявленні дефекту тяги кінцевого вимикача КСА ЗНГГ- 16 під час огляду обладнання в діючий електроустановці напругою понад 1000В Г-16-0, всупереч вимогам правил безпеки, дав усне розпорядження електрослюсарям ОСОБА_7 та ОСОБА_2 на виконання робіт по усуненню виявленого дефекту тяги кінцевого вимикача КСА ЗНІТ-16».

Спрощуючи і скорочуючи цю частину його обвинувачення, вони мають: «при виявленні дефекту, під час огляду обладнання, дав усне розпорядження» і далі - смертельне травмування ОСОБА_7 - об`єктивна сторона кримінального правопорушення відображеного в Обвинувальному акті.

Звертаючись до матеріалі цього кримінального провадження в пошуках доказів того, що він під час огляду ОСОБА_7 і ОСОБА_8 тяги кінцевого вимикача КСА ЗНГГ-16 та виявленні її дефекту давав ОСОБА_7 та ОСОБА_2 усне розпорядження на виконання робіт по усуненню виявленого дефекту - Доказів цього не має і не може бути, бо цього фактично не було, бо він фізично не знаходився на місці події.

Але по справі є доказаний факт, що він, на прохання начальника зміни ГЕС-2 ОСОБА_8 , дав усне розпорядження електрослюсарю 6 розряду ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 провести огляд та встановити причину поломки. Що це означає?

Це свідчить про те, що він передав свого підлеглого під відповідальність оперативного працівника електростанції ГЕС-2, яким є начальник зміни ГЕС-2 ОСОБА_8 , в посадовій Інструкції якого є обов`язок слідкувати за виконанням персоналом електростанції правил технічної експлуатації електричних станцій і мереж, правил безпечної експлуатації електроустановок, пожежної безпеки, посадових і виробничих інструкцій тощо (див. пункт 2.1. Інструкції).

Згідно посадових і робочий інструкцій на ГЕС-2, виконання будь-яких робіт під час огляду обладнання строго заборонено, а тому він не міг давати розпорядження на ремонт тяги кінцевого вимикача КСА ЗНГГ-16 під час його огляду, а тим більше, дати розпорядження на виконання робіт по ремонту тяги без наряду та нагляду зі сторони оперативних працівників станції ГЕС-2.

Якщо припустити, що він таки дав таке незаконне розпорядження, ОСОБА_8 і ОСОБА_7 не повинні були його виконувати, більш того, ОСОБА_8 повинен був доповісти про таке порушення начальнику електростанції ГЕС-2 з відповідними негативними наслідками для нього.

Він допускає свою відповідальність виключно тільки у разі, якби ОСОБА_8 взяв у нього робітника для огляду і, закінчивши огляд, повернув його йому у майстерню, після чого він направив би цього робітника на ремонтні роботи без відповідного оформлення і це призвело би к тяжким наслідкам. Тоді б ОСОБА_7 знаходився повністю в зоні його відповідальності.

Фактично, після огляду і встановлення поломки, ОСОБА_8 попередив ОСОБА_7 що об`єкт під напругою і є відповідні попереджувальні таблички, вивів його з об`єкту, все закрив і, наказавши ОСОБА_7 ждати його, пішов у своїх справах. Таким чином, ОСОБА_7 продовжував знаходитись в зоні відповідальності оперативного працівника станції ГЕС-2 ОСОБА_8 і останній повинен нести відповідальність за те, що сталось в подальшому з цим працівником.

В Обвинувальному акті прокурор зазначив, що дії « ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертельним травмуванням електрослюсаря ОСОБА_7 ». З цим він також не погоджується.

Відносно наявності причинного зв`язку між діянням і наслідками, як складу цього злочину, слід зауважити, що такого поняття як причинний зв`язок з технічної чи іншої точки зору склад цього злочину не передбачає - це питання знаходиться виключно в юридичній площині, а не в технічній.

Те, що він «не оформив розпорядження та виконання порядку обліку робіт, що виконуються за розпорядженням», фактично не зробив формальні записи у журналі і смерть ОСОБА_7 не можуть буди в причинному зв`язку, а тим більш «з технічної точки зору».

Це формулювання питання для експертизи було вигадано слідчим ОСОБА_6 для повного переведення на нього обвинувачення з допомогою висновків експерта.

Звертає увагу на обставини призначення та проведення судової технічної експертизи. Відповідно до ст.242 КПК України, експертиза призначається у випадках, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Фактичною підставою для призначення експертизи є потреба у наукових, технічних або інших спеціальних знаннях, які потрібні для вирішення певних питань у кримінальному провадженні. При цьому треба враховувати, що до спеціальних не належать загальновідомі і загальнодоступні наукові знання в галузі матеріального і процесуального права, якими повинні володіти слідчі, прокурори, судді. Саме тому закон (ст.242 КПК України) прямо забороняє проведення експертизи для з`ясування питань права, до яких, до речі, належить питання про наявність причинного зв`язку між діями чи бездіяльністю суб`єкта обвинувачення і виниклими негативними наслідками.

В своїй постанові про призначення судової технічної експертизи старший слідчий Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 ставить на вирішення експертів питання, яке не належать до їх компетенції, а є прерогативою слідчого та суду, а саме:

« - дії (бездіяльність) яких осіб з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 .?»

Незважаючи на те, що це питання не знаходяться в компетенції експертів, у зв`язку з тим, що в його основі знаходяться юридичні, а не технічні критерії, у відповіді на 4 та 5 питання експерти наголошують, що дії ОСОБА_4 «з технічної точки зору знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертельним травмуванням електрослюсаря ОСОБА_7 .

Разом з тим, дії начальника зміни ОСОБА_8 , які на думку експертів по тяжкості і обсягу порушень рівноцінні його порушенням і привели до смертельного травмування електрослюсаря ОСОБА_7 , визнані експертами такими, що, знову-таки, з технічної точки зору знаходилися в непрямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертельним травмуванням електрослюсаря ОСОБА_7 .

Як так виходить, що при однакових вихідних даних щодо осіб, які мали відношення по матеріалах кримінальної справи до нещасного випадку з ОСОБА_7 такі різні висновки експертів?

На його погляд причина неправильного висновку експертів криється в тому, що притягнуті до проведення цієї експертизи «фахівці», не мають необхідних знань в галузі енергетики та експлуатації електроустановок на електродобуваючих підприємствах, крім цього, упереджені та мотивовані діяти в інтересах обвинувачення (див. надвисоку суму оплати винагороди експертів за проведення цієї експертизи).

Він вважає, що сторона обвинувачення мала на меті вивід з під обвинувачення всіх первісних фігурантів цієї кримінальної справи, а з нього зробити «цапа-відбувайлу» і це було зроблено з допомогою «експертів».

Відповідно до інформації щодо членів експертної комісії, судовий експерт ОСОБА_11 (голова комісії) має вищу технічну освіту, кваліфікацію гірничого інженера-технолога, 2-й кваліфікаційний клас судового експерта за спеціальностями 10.5 «Дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці» (свідоцтво №47-Д від 29 червня 2016 року), 10.15 «Дослідження причин та наслідків надзвичайних подій в гірничій промисловості і в підземних умовах» (свідоцтво №48-Д від 29 червня 2016 року). Тобто, досвіду роботи в галузі енергетики та експлуатації електроустановок на електродобуваючих підприємствах ОСОБА_11 не має.

До фахівця ОСОБА_12 також є питання щодо його спеціальних знань в галузі енергетики та експлуатації електроустановок на електрогенеруючих підприємствах, який має кваліфікацію лише інженера-електрика, працює керівником Криничанського району електричних мереж Дніпропетровської області, і ніякого відношення до експлуатації електроустановок на електрогенеруючих підприємствах також не має. До того ж ОСОБА_12 ні є експертом і не має допуску до експертної діяльності.

З вище наведених підстав ця експертиза не є комісійною тому, що Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Ці вимоги не були враховані.

І в загалі, він вважає, що у нього існують достатні підстави говорити, що залучені стороною обвинувачення експерти надали завідомо неправильний та незаконний висновок щодо його причетності до смерті ОСОБА_7 і це підтверджується наступним.

Згідно Інструкції про охорону праці електрослюсаря по ремонту електричних машин філії «Дніпровська гідроелектростанція» №103/17 від 19 липня 2013 року, знаходячись на роботі, електрослюсар повинен дотримуватися, крім іншого, таких вимог:

пункт 2.6. Всі роботи на діючому електрообладнанні виконуються по розпорядженню або по наряду;

пункт 3.3. Забороняється самовільне проведення робіт, а також розширювання робочих місць і об`ємів завдань, визначених нарядом або розпорядженням.

Відповідно до Робочої Інструкції електрослюсаря з ремонту електричних машин 6 розряду ділянки ремонту та обслуговуванню електричного обладнання і кабельних мереж ГЕС-2 філії «Дніпровська гідроелектростанція», від 10 березня 2013 року, в якій вказано:

пункт 4.1. Електрослюсар з ремонту електричних машин 6 розряду несе відповідальність за: - організацію своєї роботи, своєчасне і кваліфіковане виконання наказів, розпоряджень і доручень керівництва, нормативно-правових актів по своєї діяльності; - дотримування правил внутрішнього трудового розпорядку, виробничої санітарії та пожежної безпеки.

Таким чином, поява на роботі і робота по ремонту електроустановки підвищеної небезпеки в нетверезому стані, самовільне виконання робіт без оформлення наряду - допуску та контролю з боку оперативних працівників станції, розширення робочого місця і відкриття викруткою дверцят комірки без виведення електричного обладнання з роботи - це всі ті порушення, яки привели до нещасного випадку на виробництві, смертельному травмуванню і знаходяться в сфері повної відповідальності самого потерпілого електрослюсаря ОСОБА_7 .

Усі ці обставини знайшли своє підтвердження на досудовому слідстві та в судовому засіданні і були відображені в судовому рішенні по цьому кримінальному провадженню, скасованому апеляційною інстанцією.

Втім, як можна було з такими протиріччями класти висновки цієї експертизи в основу Обвинувального акту?!

В одних випадках експерт наполягає, що « ОСОБА_7 , працюючи 13 листопада 2017 року в зміні та одержавши усне розпорядження В.О. старшого майстра ОСОБА_4 щодо усунення дефекту тяги кінцевого вимикача КСА ЗНГГ-16 в діючій електроустановці напругою понад 1000В Г-16-0, повинен був не виконувати ремонтні роботи по усуненню дефекту в нетверезому стані та самовільно не розширяти робоче місце та обсяг ремонтних робіт та не відкривати викруткою двері комірки фази «В» роз`єднувача Г-16-0, щоб не потрапити під напругу та не одержати при цьому електротравму;» (стор.21, питання №4,5 висновків експерта), в інших експерт наголошує, що « ОСОБА_7 одержавши усне розпорядження в.о. старшого майстра ОСОБА_4 на огляд КСА ЗНГГ-16 в діючій електроустановці напругою понад 1000В Г-16-0 під наглядом начальника зміни ГЕС-2 ОСОБА_8 , в подальшому самостійно виконував ремонтні роботи по усуненню дефекту тяги кінцевого вимикача КСА ЗНГГ-16, які виконувалися ОСОБА_13 в нетверезому стані, без оформлення та видачі розпорядження та відповідного нагляду і контролю. Самовільно розширивши робоче місце та обсяг виконуємих робіт, відкривши викруткою двері комірки фази «В» роз`єднувача Г-16-0 ОСОБА_7 потрапив під напругу, одержавши при цьому смертельну електротравму.» (стор.24, п.3 питання 6,7 висновків експерта).

Насамперед експертам, перед тим, як давати висновки треба було визначитись: він давав усне розпорядження на виконання ремонтних робіт після виявлення дефекту тяги кінцевого роз`єднувача, чи на огляд КСА ЗНГГ-16 ще до встановлення неполадок з тягою кінцевого роз`єднувача? Але ці питання доведеності обставин перевіряються з допомогою доказів у судовому засіданні, а не в кабінеті експерта.

Експерти явно перевищили свої повноваження і своїми висновками вплинули на результат цієї справи.

Він наполягає на тому, що причинний зв`язок між порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою та смертельним травмуванням, знаходиться в діях самого ОСОБА_7 , який грубо порушуючи всі нормативні акти про охорону праці, самостійно розпочав ремонтні роботи без отримання наряду-допуску на ремонтні роботи та контролю з боку оперативних працівників електростанції ГЕС-2, самостійно розширив робоче місце, самостійно викруткою відкрив дверцята комірки фази «В» роз`єднувача Г-16-0, без виведення з роботи електроустановки наблизився до смертельно небезпечної відстані до клеми «В», яка була під електричною напругою, внаслідок чого потрапив під електричний струм, одержавши при цьому смертельну електротравму. Беззаперечно останнє - наближення на недопустиму відстань до працюючої клеми «В» привело до смертельного травмування електрослюсаря ОСОБА_7 .

Саме про ці обставини треба було формулювати питання до експерта, але перед слідчим було поставлено інше завдання, про що він вже говорив вище, він був поставлений перед фактом проведення експертизи перед ознайомленням з матеріалами кримінального провадження і не міг приймати участь в формування питань для експертизи.

Можна було б погодитись з корупційними експертами, які діяли виключно в інтересах обвинувачення, лише в тому, що формулювання «з технічної точки зору» мабуть можна було б застосувати до факту не закриття ОСОБА_8 дверцят комірок фаз «А», «В» і ОСОБА_14 роз`єднувача Г-16-0 на замок, що унеможливило б вільне відкриття їх викруткою, та смертельним наслідком.

Він згоден з експертами лише в тому, що в даній виробничий ситуації порушення вимог правил безпеки вище зазначеними посадовими особами мають загальний, опосередкований характер і дійсно з технічної точки зору не пов`язані із нещасним випадком на виробництві, який закінчився смертельним травмуванням ОСОБА_7 . Про наявність причинного зв`язку в сенсі складу кримінального злочину тут мова не йдеться.

Слід звернути увагу також на те, що при призначенні та проведенні експертизи були порушені усі права, передбачені ст.72 КПК України, у тому числі і його право на захист.

Він вважає, що Висновок експерта №6037-17 від 26 квітня 2018 року за результатами проведення судової комісійної експертизи з безпеки життєдіяльності та охорони праці по кримінальному провадженню №0004985 не можна визнати допустимим доказом за наявності чисельних порушень та протиріч.

ОСОБА_7 знав, що цю роботу все одно доручать виконувати йому і, щоб не гаяти даремно часу, самовільно приступив до виконання ремонтних робіт з думкою про те, що формальна сторона цього питання буде виконана трохи пізніше. Це результат знаходження ОСОБА_7 в нетверезому стані.

Він вважає, якби ОСОБА_7 не був в стані алкогольного сп`яніння та не відкрив дверцята комірки фази «В» роз`єднувача Г-16-0 і не наблизився до клеми під електричною напругою (бо його к тому часу мабуть розвезло і хилитало) - ОСОБА_7 зараз був би живий. Саме в цьому знаходиться причинний зв`язок, а не в тому - чи виконали ми (посадові особи) формальну сторону цього питання.

З матеріалів цього кримінального провадження видно, що дії та бездіяльність вище вказаних посадових осіб пов`язані між собою і мають безпосереднє відношення до нещасного випадку з ОСОБА_7 . Більш того, начальник зміни ОСОБА_8 має особисте відношення до початку виконання роботи разом з ОСОБА_7 під час огляду КСА ЗНГГ-16 і саме ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 виявив дефект тяги привода кінцевого вимикача, яку заклинило. Тоді не зрозуміло, з яких правових підстав його дії та дії ОСОБА_8 кваліфікуються прокурором по різних статтях кримінального закону.

Слід також зазначити, що при виконанні вимог, передбачених ст.290 КПК України по відкриттю матеріалів кримінального провадження іншій стороні, сторона обвинувачення повинна була ознайомити обвинуваченого і захист також з виділеними матеріалами, але цього не трапилось, чим грубо порушено моє право на ознайомлення із всіма матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, виклад у обвинувальному акті, затвердженого прокурором ОСОБА_3 31 травня 2018 року, фактичних обставин кримінального правопорушення, не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Він вважає, що при поверненні прокурору Обвинувального Акта на доопрацювання, прокурору необхідно:

скасувати свою постанову від 30 травня 2018 року про виділення матеріалів досудового розслідування з матеріалів кримінального провадження за №0004985 від 13 листопада 2017 року за ч.2 ст.272 КК України, матеріали відносно посадових осіб ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ;

скасувати постанову про перекваліфікацію дій посадових осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з ч.2 ст.272 на ст.271 КК України;

виготовити новий Обвинувальний акт з урахуванням вище наведених заперечень.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені

З урахуванням викладеного просить повернути обвинувальний акт прокурору ОСОБА_3 на доопрацювання як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання свого підзахисного, просив його задовольнити.

Прокурор заперечив, щодо задоволення заявленого клопотання, просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі, оскільки в його обґрунтування не наведено жодної законної підстави.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, заявлене клопотання приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Таким чином, єдиною підставою для повернення обвинувального акту є його невідповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акту, що є предметом судового розгляду на даний час вбачається, що в ньому достатньо чітко та змістовно викладено фактичні обставини обвинувачення, а також наведено правову кваліфікацію дій обвинуваченого. З обвинувального акту видно, що останній містить повні відомості щодо дати та місця скоєння інкримінованого злочину, умислу дій обвинуваченого, наявність встановлених доказів та інші необхідні вимоги до обвинувального акту, передбачені ст.291 КПК України.

Обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_4 для повернення даного обвинувального акту прокурору, мають бути встановлені або спростовані саме на стадії судового розгляду і не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

З огляду на викладені вимоги Закону, суд вважає, що викладення прокурором в обвинувальному акті саме тих фактичних обставин, які він вважає встановленими, ґрунтується на законі. Крім того, враховуючи зміст ч.1 ст.337 КПК України, відповідно до якого судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд позбавлений права вийти за межі вже складеного обвинувального акта, а тим більше фактично надати вказівку прокурору щодо формулювання нового обвинувачення.

Отже, враховуючи викладене, суд позбавлений правових підстав для оцінки правильності встановлення фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого на стадії підготовчого судового розгляду, а тому не знаходить підстав для задоволення заявленого обвинуваченим ОСОБА_4 клопотання та повернення обвинувального акта прокурору.

За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_4 відповідає вимогам чинного КПК України, суттєвих порушень щодо обвинувального акта, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору, судом не встановлено, а тому підстав для його повернення прокурору суд не вбачає.

При відсутності інших клопотань у учасників підготовчого провадження, суд за правилами ст.316 КПК України завершує підготовчі дії та вважає можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.314-317, 372 КПК України, -

ухвалив :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Призначити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в залі судових засідань на 21 вересня 2022 року о 15.30 годині.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1