Справа №295/5425/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000499 від 30.03.2021 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, освіта середня, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого водієм ТОВ «Київська дистрибуційна корпорація», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

по обвинуваченню за ч.2 ст.286КК України

з участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8 в режимі відеоконференції

представника цивільного відповідача ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

30.03.2021 близько 10 години, ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним автомобілем марки MERCEDES-BENZ 1117, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по прилеглій території поблизу будинку №89, що розташований по вул. Київській у м. Житомирі, в напрямку вул. Київської, та, під час виконання маневру правого повороту, з метою подальшого здійснення руху по вул. Київській в м. Житомирі в напрямку вул. Східної, в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка перетинала проїзну частину вул. Київської з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля поза межами пішохідного переходу.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді: масивного крововиливу в м`які тканини грудної клітки зліва; переломів 1,2,3,4,5,6,7,8 ребер по лівій прихребтовій лінії прямого та непрямого характеру; переломів 3,4,5,6 ребер по лівій лопатковій лінії прямого характеру; переломів 7,8,9 ребер по задній підпахвовій лінії зліва прямого характеру; переломів 4,5,6,7,8,9,10,11 ребер по правій лопатковій лінії прямого характеру; 2-10 ребер по правій прихребтовій лінії непрямого характеру; переломів лівої лопатки; переломів лівої ключиці; ушкодження плеври та легеневої тканини зліва; забою легень та нирок; крововиливу в середостіння; розмізження селезінки; ушкодження тканини печінки; перелому лівого крижово-клубового зчленування; крововиливів в м`які тканини в проекції переломів; трьох саден на лівій нозі, одного садна в проекції тазу зліва; одного синця на лівій вушній раковині та одного садна на обличчі зліва.

Дані тілесні ушкодження в своїй сукупності складають тупу травму тіла, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_11 .

Необережні дії ОСОБА_3 , які виразились в порушенні ним вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_11 .

Своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_11 , ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю за обставин викладених в обвинуваченні, пояснив, що близько 10 години 30.03.2021 перебував на роботі, керував автомобілем марки Мерседес, вигрузив товари в магазині «Полісся продукт». Потім рухався на невеликій швидкості по прилеглій території поблизу магазину «Єва», що по вулиці Київській в м.Житомирі, мав повертати праворуч, щоб їхати в напрямку вулиці Східної. Виїжджаючи на проїзну частину вулиці Київської, подивився направо та нічого щоб заважало рухатись не побачив. Повернувся наліво біля зупинки стояв тролейбус, тому всю увагу зосередив на ліву сторону, щоб безпечно здійснити поворот праворуч. Повертаючи праворуч, весь час дивився наліво. Проїхавши близько 10м відчув, як підкинуло задні колеса, щось потрапило під колеса автомобіля. Зупинився, вийшов, побачив на проїзній частині жінку, яка була ще жива. Викликав швидку медичну допомогу. Поки медпрацівники приїхали, потерпіла померла. Первинного контакту з потерпілою не бачив. Автомобіль на момент ДТП був завантажений. Дуже шкодує про вчинене. ДТП сталася через його неуважність. Щиро розкаявся у вчиненому. Відшкодував збитки сім`ї загиблої жінки.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 30.03.2021 їй зателефонував ОСОБА_12 - товариш доньки та повідомив, що дочка потрапила під автомобіль. Приїхала на місце ДТП, там були працівники служб 102 та 103, дізналася, що донька померла. ОСОБА_12 розповів, що він встиг перебігти дорогу, а її донька, яка була позаду за ним, потрапила під колеса автомобіля. Вважає, що донька послухала свого знайомого ОСОБА_13 , пішла за ним, тому і сталася трагедія. До обвинуваченого претензій не має, вважає, що він таке вчинив не навмисно, просила не позбавляти його волі. Страхова компанія відшкодувала їй певні кошти. ОСОБА_3 допоміг їй з похованням доньки, надав необхідну матеріальну допомогу. Підтримала позовні вимоги в частині стягнення із ТОВ «Київська дистрибуційна компанія» з якою обвинувачений перебуває в трудових відносинах, моральної шкоди на її користь в сумі 200000грн та на користь онуки ОСОБА_14 (малолітньої дитини загиблої доньки), яка залишилась під її опікою після смерті матері, в сумі 1000000грн. Смертю дочки їй та онуці завдано непоправної втрати. Загибла дочка, з якою вони всі разом проживали, була доброю людиною, працювала в школі вчителем. Зараз потребує коштів для виховання та навчання онуки. Ствердила, що будь-яких коштів адвокату за надання професійної правничої допомоги не сплачувала. 27.07.2022 перебувала з онукою в Польщі, куди виїхали в зв`язку з російською агресією в березні, а повернулися додому в серпні, ніяких коштів своєму представнику у вказаний день не сплачувала.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 просив задовольнити заявлені в судовому засіданні позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 в частині стягнення з ТОВ «Київська дистрибуційна компанія» на її користь моральної шкоди в сумі 200000грн та на користь малолітньої ОСОБА_14 1000000грн.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_9 просив відмовити у задоволенні позовних вимог як в частині стягнення із ТОВ «Київська Дистрибуційна Компанія» моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_7 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_14 , а також в частині стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку із їх безпідставністю та недоведеністю. Вважає, що позивачами не надано жодних доказів, які б вказували, що вони зазнали нескінченних моральних страждань, понесли витрати на поновлення фізичного та психічного стану, наскільки тісно було їх спілкування із загиблою, чи дійсно вони спільно проживали з нею, яку участь у вихованні дитини приймала загибла. Припускає, що загибла вела антисоціальний спосіб життя, оскільки при судово-токсикологічній експертизі в крові загиблої ОСОБА_11 було виявлено етиловий спирт. Зазначив, що потерпіла ОСОБА_7 не має жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 , про що зазначила в своїй розписці. А тому не має підстав для пред`явлення претензій морального характеру до товариства в якому працює обвинувачений. Дії цивільного відповідача безпосередньо не пов`язані з подією кримінального правопорушення та не перебувають у безпосередньому зв`язку із спричиненою моральною шкодою.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд відповідно до ст.349КПК України за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 працює, як особа характеризується позитивно по місцю роботи, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, дає критичну оцінку своїм діям, збитки потерпілій відшкодував, думку потерпілої, яка просила не позбавляти волі обвинуваченого. Згідно висновку фахівця Богунського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області виправлення обвинуваченого можливе без обмеження та позбавлення волі, оскільки він не становить високої небезпеки для суспільства, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення є низьким, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкцій статті за якою він визнається винуватим, звільнивши на підставі ст.75КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76КК України обов`язків.

При цьому суд знаходить за можливе не застосовувати до обвинуваченого додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив злочин, з необережності, в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Частиною 1 ст.1172 ЦК України визначено, що юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керує автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як визначено ч.3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 станом на день ДТП 20.03.2021 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Київська Дистрибуційна Компанія», де з 04.01.2021 працює водієм автотранспортних засобів.

Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачів завданої моральної шкоди, враховуючи наведені приписи закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ «Київська Дистрибуційна Компанія» моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_7 , яка діє від свого імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_14 , які є матір`ю та донькою загиблої ОСОБА_11 .

Передчасна смерть доньки та матері, близької до позивачів людини, на переконання суду, однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який не може бути поновлений та, відповідно завдає довготривалих, глибоких та непоправних душевних страждань.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування позивачам моральної шкоди, суд враховує характер кримінального правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілих, пов`язаних із передчасною смертю доньки та матері, а також, що загибла ОСОБА_11 переходила проїзну частину вулиці поза межами пішохідного переходу, загинула внаслідок необережного злочину, враховуючи також вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_7 120000 грн, а на користь ОСОБА_14 400000грн на відшкодування моральної шкоди, що на думку суду, буде достатньою компенсацією заданих їм моральних страждань.

Вирішуючи питання про стягнення з цивільного відповідача судових витрат суд зазначає наступне.

Матеріали справи не містять договору укладеного між адвокатом ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про надання правничої допомоги, такого договору не було надано і в судовому засіданні.

Дата укладання договору (11.06.2021) вказана в ордері від 08.07.2021 не відповідає даті укладення договору, яка зазначена в квитанції до прибуткового касового ордеру №2 від 27.07.2022 про сплату адвокату ОСОБА_8 коштів ОСОБА_7 за надання правничої допомоги, які як пояснила в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 вона не сплачувала.

Тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 не понесла судові витрати на правничу допомогу, тому суд не знаходить підстав для стягнення з цивільного позивача заявлених судових витрат в розмірі 15000грн.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 3922,80грн, суд в порядку ст.124КПК України стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Арешт на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі 1117, реєстраційний номер НОМЕР_1 накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 01.04.2021 та змінений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 22.04.2021 в частині тимчасово позбавлення власника можливості відчужувати та розпоряджатися автомобілем, після набрання вироком законної сили слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286КК України і призначити йому покарання за цим законом - 3 (три) роки позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 3922,80грн.

Стягнути з ТОВ «Київська Дистрибуційна Компанія» на користь потерпілої ОСОБА_7 120000грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ТОВ «Київська Дистрибуційна Компанія» на користь потерпілої ОСОБА_14 400000грн на відшкодування моральної шкоди.

Арешт на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі 1117, реєстраційний номер НОМЕР_1 накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 01.04.2021 та змінений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 22.04.2021 в частині тимчасово позбавлення власника можливості відчужувати та розпоряджатися автомобілем, після набрання вироком законної сили скасувати.

Речові докази:

-DVD-R диск з відеозаписом з камер відео спостереження залишити в матеріалах кримінального провадження;

-автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі 1117, реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити власнику ТОВ «Олга-Транс».

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1