Справа № 206/3342/22 Провадження № 1-в/206/269/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.11.2022 м. Дніпро
Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Самарського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, засудженого 28.01.2021 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 та направлення його для відбування призначеного покарання, -

ВСТАНОВИВ:
Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2021 ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
31.10.2022 Самарський районний відділ філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області звернувся до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 та направлення його для відбування призначеного судом покарання.
В судовому засіданні представник органу пробації підтримав подання, з підстав викладених в ньому, просив його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні з обставинами, викладеними у поданні не погодився у повному обсязі, прохав відмовити в його задоволенні.
Заслухавши представника органу пробації, який підтримав подання та просив його задовольнити, прокурора, який зазначив, що немає достатніх підстав для задоволення подання, засудженого, який вважає що подання задоволенню не підлягає, дослідивши матеріали справи відносно ОСОБА_5 , суд дійшов наступного висновку.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати, у тому числі питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Порядок здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, передбачений Кримінально-виконавчим кодексом України, а також Інструкцією про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненні контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання та Міністерством внутрішніх справ України від 19.12.2003, № 270/1560, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 за № 16/8615.
Відповідно до ст. 13 Кримінально-виконавчого кодексу України, уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень, зокрема, забезпечує здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням.
Згідно пунктів 5.2 та 5.3 Розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненні контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання та Міністерством внутрішніх справ України від 19.12.2003, № 270/1560, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 за № 16/8615, якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання. Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Положеннями статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України також передбачена відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням. Якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання (ч.ч. 1, 2 ст. 166 КВК України).
Як вбачається з подання та матеріалів особової справи, 10.06.2021 до Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшов на виконання вирок суду відносно засудженого ОСОБА_5 .
22.06.2021 засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами відбування з покарання з випробуванням, під підписку.
Постановою про встановлення днів явки на реєстрацію ОСОБА_5 призначено з`являтись

до відділу пробації І та ІІІ четвер кожного місяця, про що засуджений ОСОБА_5 ознайомився під особистий підпис.
З"ясовано, що 07.07.2022 ОСОБА_5 на реєстрацію до Самарського районного відділу з питань пробації не з`явився, 13.07.2022 прибув до відділу, де в нього було відібрано пояснення, в якому він повідомив, що не з`явився на періодичну реєстрацію без поважних причин, до медичних закладів не звертався.
13.07.2022 ОСОБА_5 було винесено застереження у виді письмового попередження та повторно ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням та обов`язками, покладеними на нього судом.
Також встановлено, що 18.08.2022 ОСОБА_5 знову не з`явився на періодичну реєстрацію, 23.08.2022 від нього відібрані письмові пояснення та винесене вдруге попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі, з яким ОСОБА_5 був ознайомлений під підпис.
Як вбачається з подання, ОСОБА_5 ставиться в провину неявка на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 07.07.2022, 18.08.2022.
Отже, поведінка засудженого щодо подальших явок та пояснення причин неприбуття на реєстрацію, які за доведених обставин щодо неофіційного працевлаштування засудженого та проблем зі здоров`ям не створюють уявлення умисного ухилення від виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.
Отже, наведені вище обставини не засвідчують свідомого, цілеспрямованого нехтування засудженим покладеними судом обов`язками та його небажання ставати на шлях виправлення, оскільки неявки на реєстрації не носили систематичного характеру.
Періодичність неявок засудженого ОСОБА_6 на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації і їх кількість, а саме двічі 07.07.2022 та 18.08.2022 вказують на відсутність їх системного характеру.
З приводу своєї неявки засуджений ОСОБА_5 надав пояснення, відповідно до яких він не з`явився на реєстрацію у зазначені дні, у зв`язку з хворобливим станом та наголосив, що орган пробації про це повідомляв у телефонному режимі, медичну довідку для підтвердження поважності причини неприбуття надати не має можливості, оскільки "швидка допомога" на його виклик не приїхала.
В ході судового розгляду засуджений ОСОБА_5 в скоєному розкаявся та запевнив суд, що в подальшому не буде порушувати обов"язки, покладені на нього судом і буде своєчасно з"являтися на реєстрацію до органу пробації.
Враховуючи зазначені обставини, суд не погоджується із висновком уповноваженого органу з питань пробації про систематичність порушення засудженим ОСОБА_5 порядку та умов відбування покарання з випробуванням.
Суд вважає, що в матеріалах провадження відсутні достатні дані, які б свідчили про небажання засудженого ОСОБА_5 ставати на шлях виправлення.
Судом також встановлено, що ОСОБА_5 за період відбування покарання з випробуванням жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дві неявки, а саме 07.07.2022 та 18.08.2022 засудженого ОСОБА_5 до органу пробації для реєстрації вказують на відсутність їх системного характеру, скоєнь адміністративних правопорушень суд також не вбачає,

а тому дійшов висновку про відмову у задоволенні подання.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 539 КПК України, ст.166 КВК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання Самарського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 та направлення його для відбування призначеного покарання.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.
Повний текст ухвали суду виготовлено та проголошено 29 листопада 2022 року о 10-00 годині.
Суддя ОСОБА_1