Справа № 392/1230/22
Провадження № 1-кс/392/208/22
УХВАЛА

27 жовтня 2022 року м. Мала Виска
Слідчий суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора Новомиргородського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000514, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.240 КК України, про арешт майна,
встановила:

Прокурор звернувся до слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області з клопотання про арешт майна, у якому просить: накласти арешт на трактор колісний «ЮМЗ-6АЛ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), причіп якому знаходиться пісок, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належать СФГ «Нестор» (Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Пурпурівка), екскаватор-навантажувач «JCB ЗСХ», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належать ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), із забороною користування та розпорядження транспортними засобами, на яких збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення до прийняття рішення по кримінальному провадженню, з метою проведення судових експертиз та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні.
Приписами частини 1 статті 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання слідчого приходить до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з таких підстав.
Згідно положень частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно частини 3 статті 22 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Однак, прокурором в клопотанні не зазначено контактних даних власників майна (номеру телефону, адреси електронної пошти), з урахуванням визначеного ст. 172 КПК України стислого строку розгляду клопотання, що виключає надіслання повідомлення поштою, фактично позбавляє слідчого суддю можливості дотримання вимог ст. 22, 24-28, 172 КПК України.
Крім того, у клопотанні прокурором не зазначено у кого саме було вилучено вказані транспортні засоби, та у фактичному володінні яких вони знаходяться.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Так, на виконання вимог п.1 ч.2 ст.171 КПК України прокурор зазначає на доцільність застосування такого заходу забезпечення як арешт майна з метою збереження речових доказів, на яких збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення та проведення судових експертиз (тобто в загальних рисах та не конкретно), проте прокурором не вказано які саме судові експертизи мають бути проведені, які відомості планують отримати та яке значення для даного кримінального провадження матимуть отримані висновки експертиз.

Більше того, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, матеріали, які додані до клопотання, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, жодним чином не завірені, зокрема, відсутні відомості, що це копія документу, хто завірив дану копію документу (прізвище, посада, підпис, дата, печатка), дата завірення відповідного документу, а відтак надані документи не можна вважати такими, що підтверджують будь-які факти та докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає необхідним повернути клопотання про арешт тимчасово вилученого майна прокурору на підставі частини 5 статті 171 КПК України для усунення зазначених вище недоліків.
На підставі викладеного, керуючись статтями 64-2, 170, 171, 172, 372 КПК України, слідчий суддя,
постановила:
Клопотання прокурора Новомиргородського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000514 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.240 КК України про арешт тимчасово вилученого майна повернути прокурору ОСОБА_2 та встановити строк в 72 години для усунення недоліків вказаних в мотивувальній частині ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5