Справа №463/8052/22
Провадження №1-кс/463/6081/22
У Х В А Л А

26 грудня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР розташованого у місті Львові ОСОБА_5 щодо ненадання пам`ятки про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0000124 від 16.08.2022,-

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова зі скаргою на рішення слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 щодо ненадання пам`ятки про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0000124 від 16.08.2022.

Скаргу обґрунтовує тим, що 27.07.2022 звернувся до Державне бюро розслідувань із заявою про кримінальне правопорушення, однак відповідні відомості до ЄРДР не були внесені, лише 16.08.2022 на підставі ухвали слідчого судді від 09.08.2022, якою задоволено скаргу внесено відомості в ЄРДР. Адвокат ОСОБА_3 26.09.2022 звернувся до слідчого із вимогою про проведення процесуальних та слідчих дій у даному кримінальному провадженні, натомість отримав відповідь від слідчого ДБР. Вважає таку необґрунтованою та незаконною, оскільки всупереч ч.5 ст.55 КПК України не враховано обставини, викладені у заяві про кримінальне правопорушення, тому просить скаргу задовольнити та покласти на слідчого ДБР обов`язок вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права потерпілого.

Скаржник та його адвокат в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів. Як передбачено ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України, принципи верховенства права та законності застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Він звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, якою сформовано критерії визначення розумності процесуальних строків у кримінальному провадженні, зокрема, Рішення ЄСПЛ у справі "Кениг проти Федеративної республіки Німеччини" . Відповідно до п. 99 цього рішення: "розумний строк розгляду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод оцінюється з огляду на обставини справи. Справа поступила на адресу суду ще 10.11.2022.

Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, скерував до суду матеріали кримінального провадження для огляду.

На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється, оскільки заява не містить об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000124 від 16.08.2022.

ОСОБА_3 26.09.2022 звернувся до слідчого із вимогою про проведення процесуальних та слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000124 від 16.08.2022, однак отримав листа, яким відмовлено в задоволенні клопотань, у зв`язку із його статусом в данному кримінальному провадження в якості свідка. Вважає, що слідчим порушено вимоги ч.5 ст.55 КПК України не враховано обставини, викладені у заяві про кримінальне правопорушення, тому просить скаргу задовольнити та покласти на слідчого ДБР обов`язок вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права потерпілого.

Як вбачається зі змісту листа слідчого Державного бюро розслідувань Ковбаса наділений правами свідка у данному кримінальному провадженні, підстав для розгляду поданих клопотань у данному кримінальному провадженні не має. Відповідно до ст.65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань. Ст.66 КПК України чітко визначено права та обов`язки свідка. Свідок має право: 1) знати, у зв`язку з чим і в якому кримінальному провадженні він допитується; 2) користуватися під час давання показань та участі у проведенні інших процесуальних дій правовою допомогою адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу; 3) відмовитися давати показання щодо себе, близьких родичів та членів своєї сім`ї, що можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні ним, близькими родичами чи членами його сім`ї кримінального правопорушення, а також показання щодо відомостей, які згідно з положеннями статті 65 цього Кодексу не підлягають розголошенню; 4) давати показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, і користуватися допомогою перекладача; 5) користуватися нотатками і документами при даванні показань у тих випадках, коли показання стосуються будь-яких розрахунків та інших відомостей, які йому важко тримати в пам`яті; 6) на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для давання показань; 7) ознайомлюватися з протоколом допиту та заявляти клопотання про внесення до нього змін, доповнень і зауважень, а також власноручно робити такі доповнення і зауваження; 8) заявляти клопотання про забезпечення безпеки у випадках, передбачених законом; 9) заявляти відвід перекладачу.

Разом з тим, оскільки відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення вимог скарги щодо покладення на слідчого ДБР обов`язку вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права потерпілого, оскільки таке можливе лише після визнання особи потерпілим, а вирішення такого питання належить до компетенції саме слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1