1-кп/465/760/23
Вирок

Іменем України

15.03.2023 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чуперносів Перемишлянського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

солдат ОСОБА_4 , під час проходження військової служби за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний харатер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника 30.06.2022 року, самовільно залишив район виконання бойових завдань та в період з 30.06.2022 року по 05.08.2022 року був відсутній на службі без поважних причин і не виконував свої службові обов`язки в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, просив суд сувого не карати. Показав суду, що після отримання контузії у зоні бойових дій, перебував на лікуванні, однак після проходження такого почав вживати алкоголь, відтак не повернувся до проходження військової служби, перебуваючи за місцем свого проживання.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

А тому, з врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем військової частини, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога відповідно до довідки №1303 від 14.03.2023 року не перебуває, за місце служби, відповідно до характеристики від 15.07.2022 року характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.не поступало.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України.

Водночас, беручи до уваги наведене вище, а саме ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Слід зазначити, що станом на час розгляду справи набрав чинності Закон України від 13 грудня 2022 року № 2839-ІХ, який набув чинності з 27 січня 2023 року та відповідно до якого внесені зміни до статті 75 КК України, що значно погіршують становище особи. Таким чином, суд вважає за необхідне при призначенні покарання, із урахуванням статті 5 КК України, застосувати положення статті 75 КК України, які діяли на час скоєння інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, оскільки такі поліпшують становище обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.373,374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до військової частини (установи), де він проходить військову службу, а у разі звільнення - до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти командира (начальника) військової частини, де він проходить військову службу, а у разі звільнення із військової служби - уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно положень ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за поведінкою ОСОБА_4 покласти на командира військової частини, де він проходить військову службу, а у разі його звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1