№ 1-кс/755/544/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника - адвоката ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 у межах кримінального провадження № 0000215 від 12.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями у провадження судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 передано заяву захисника - адвоката ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 у межах кримінального провадження № 0000215 від 12.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 121 КК України.

Заява про відвід мотивована тим, що в провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження №0000215 від 12 липня 2019 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 121 КК України. Таким чином, захисник ОСОБА_3 заявив судді ОСОБА_5 відвід у зв`язку з тим, що остання слухає справи у неробочий час, включаючи під час якого незапланований, раніше не анонсований допит експертів (чим звузила можливості сторони захисту залучити в цей день експертів сторони захисту з одного боку та забирає час на допит свідків сторони захисту до незаконно обмеженого нею півторамісячного терміну). Це також призводить до порушення режиму утримання під вартою та пов`язані з цим додаткові незручності (всіх заарештованих, що прибувають до СІЗО після 19 години, розводять потім по камерам по одинці у наряді із собакою до ранку), що є нелюдським поводженням (стаття 3 Конвенції), а щодо адвокатів порушує право на повагу до приватного та сімейного життя (стаття 8 Конвенції) та є порушенням заборони рабства (стаття 4 Конвенції). У відкритих джерелах повідомляється, що суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 неодноразово виносила протизаконні судові рішення, зокрема, у справах щодо учасників Революції Гідності, у зв`язку з чим, рішенням № 95 Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 20.03.2017 року, нібито, була звільнена чи відсторонена від здійснення правосуддя, проте, на даний час, ця інформація прихована, хоча і є суспільно значущою, а суддя ОСОБА_5 продовжує здійснювати правосуддя, у тому числі, пов`язане з ухваленням рішень щодо тримання під вартою. Зокрема, у рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002816 від 31.07.2018 року був допитаний свідок ОСОБА_9 (згодом, із матеріалів вказаного кримінального провадження були виділені матеріали в окреме провадження № 0000215 від 12 липня 2019 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ). Через те, що відносно ОСОБА_9 була застосована індивідуальна амністія під час Майдану, враховуючи винесення кількох протизаконних судових рішень суддею ОСОБА_5 , оцінка клопотання про тимчасовий доступ до допитів свідка ОСОБА_9 та оцінка його показань суддею ОСОБА_5 можуть бути необ`єктивними. Суддя ОСОБА_5 не звільнила обвинуваченого ОСОБА_4 всупереч вимогам пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при не розгляді справи в розумні строки, що також є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції та, приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, кожен раз виносить ідентичні ухвали, задовольняючи однакові клопотання сторони обвинувачення, автоматично продовжує строк тримання під вартою та застосування жодних альтернативних заходів або визначення розміру застави навіть не розглядається. Ухвали про продовження тримання під вартою, які виносить суддя ОСОБА_5 , вказують на намір перетворити дію запобіжного заходу обвинуваченому на очікування покарання впродовж всього строку судового розгляду, який вже вийшов за межі розумного, тобто, не забезпечений розгляд справи в розумні строки.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 заяву підтримав, прохав її задовольнити та зазначив підстави, викладені у його заяві про відвід судді ОСОБА_5 , зазначивши, що у зв`язку з тим, що остання притягувалася до дисциплінарної відповідальності, оскільки ухвалювала рішення у справах щодо учасників Революції Гідності, а Офіс Генерального прокурора підтримує публічне обвинувачення у даному кримінальному провадженні та у справах Революції Гідності, а тому, сторона обвинувачення може впливати на суддю. Зокрема, 13.02.2023 року суддя ОСОБА_5 ухвалила рішення про обмеження сторони захисту щодо строку забезпечення свідків та встановила строк 1,5 місяців за клопотанням прокурора, хоча, прокурор у своєму клопотанні такого строку не вказував. Крім того, свідок ОСОБА_10 є працівником СБУ та сторона захисту не може впливати на останнього щодо його явки у судове засідання. Суд викликав свідка ОСОБА_10 у судове засідання, призначене на 28.02.2023 року, останній з`явився, однак, у цей день у судове засідання було викликано ще двох експертів і про це стороні захисту стало відомо безпосередньо у судовому засіданні, тобто, завчасно про це ніхто не попередив, що є абсолютною неповагою до прав сторони захисту, оскільки експертів повинні були допитати за клопотанням сторони захисту, для цього необхідно було підготуватися. Крім того, є категорично неприйнятним з боку судді ОСОБА_5 слухання справи, крім невідкладних випадків, після закінчення робочого часу та під час повітряної тривоги, оскільки, на даний час, в Україні введено військовий стан. Із журналу судового засідання від 28.02.2023 року вбачається, що було оголошено сигнал повітряної тривоги в м. Києві, однак, судове засідання було продовжено, але при цьому, зазначив, що він особисто не підіймав питання про оголошення перерви. Крім того, зазначив, що до початку судового засідання 03.03.2023 року, він зазначив секретарю про наявність заяви про відвід, однак, безпосередньо про цю обставину в судовому засіданні суд не повідомив.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника.

Захисник ОСОБА_8 заяву про відвід підтримав, зазначивши, що його підзахисний ОСОБА_6 вже тривалий час перебуває під вартою і кожного разу під час продовження останньому строку тримання під вартою стороною обвинувачення зазначаються одні і ті ж самі підстави, а відповідно до практики Європейського суду з прав людини, кожна обставина, яка є підставною для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом зменшується та на неї вже не можна посилатись. Крім того, на початку повномасштабного вторгнення росії на територію України, прокурором було подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його підзахисному та на підставі ст. 615 КПК України розгляд даного клопотання було відкладено, а в подальшому, приймав участь інший прокурор, який подав клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , а попереднє аналогічне клопотання просив залишити без розгляду, тому вважає, що суддя ОСОБА_5 повинна була звільнити його підзахисного з-під варти, оскільки було порушено вимоги КПК України. Зокрема, зазначив, що 28.02.2023 року, під час сигналу повітряної тривоги судове засідання продовжувалося та вважає, що на суддю ОСОБА_5 є вплив зі сторони обвинувачення щодо якнайшвидше ухвалити необґрунтоване та незаконне рішення, так як остання виносила рішення пов`язані з Революцією Гідності.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав захисників та зазначив, що суддя ОСОБА_5 завжди оголошувала перерву під час сигналу повітряної тривоги, однак, у судовому засіданні 28.02.2023 року цього вчинено не було, що, на його думку, є грубим порушенням та вважає, що остання є необ`єктивною при розгляді кримінального провадження щодо нього.

Прокурор у судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні заяви про відвід судді, мотивуючи тим, що до вказаної заяви не долучено жодних доказів, які б підтверджували обставини, викладені у ній, зокрема, підтверджень щодо жодного незаконного рішення у справах, пов`язаних з Революцією Гідності та жодного доказу того, що суддю ОСОБА_5 було, чи то звільнено з посади судді, чи то відсторонено від такої посади, а також, щодо її упередженості та незаконної діяльності. Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що процесуальним діям судді надає оцінку виключно суд вищої інстанції, тобто, надавати оцінку процесуальним діям судді до закінчення розгляду кримінального провадження є втручанням у здійснення правосуддя. Зокрема, зазначив, що 28.02.2023 року під час розгляду даного кримінального провадження були наявні питання, у зв`язку з якими, судове засідання не можливо було закінчити у робочий час, так як саме за клопотанням сторони захисту було викликано свідків та експертів, однак, як тільки розпочалося судове засідання, захисник у черговий раз заявив заяву про відвід судді ОСОБА_5 , а тому, розгляд кримінального провадження довелося продовжити вже після розгляду заяви, оскільки, особи, що з`явилися до суду зазначали, що в подальшому, їх явка буде неможливою, а тому необхідно було їх допитати саме в цей день. 28 лютого 2023 року відвід захисником було заявлено майже з тих же самих підстав, що зазначені й у даній заяві, і в задоволені якого було відмовлено, а 03 березня 2023 року ніхто не повідомляв у судовому засіданні про наявність ще однієї заяви про відвід судді ОСОБА_5 . Крім того, зазначив, що багато разів судові засідання відкладалися через оголошення сигналу повітряної тривоги, а під час проведення судового засідання 28.02.2023 року такий сигнал був дуже короткочасним, менше 8 хвилин і це питання суд навіть не встиг вирішити та відразу був відбій повітряної тривоги, тому, судове засідання було продовжено. Вважає, що обставини, викладені у заяві про відвід судді ОСОБА_5 , є лише припущеннями сторони захисту, будь-яких доказів на обґрунтування заяви не долучено, тому, прохав відмовити в її задоволенні.

Вивчивши та дослідивши заяву про відвід, вислухавши учасників судового провадження, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Також, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. theUnitedKingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі ВеттштайнаWettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Тобто, наведене указує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

У цій ситуації, із предмета та меж судового розгляду провадження, в якому заявлено відвід, не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість судді ОСОБА_11 щодо учасників провадження або обставин цієї справи, чи її необ`єктивність при її розгляді.

Не встановлено й інших підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК, які б унеможливлювали розгляд справи вказаною суддею та викликали необхідність її відводу.

Як і не встановлено інформацію, яка б указувала на те, що суддя ОСОБА_5 не є безсторонньою, адже особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного, як наслідок побоювання заявника що суддя є небезстороннім не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Сама ж по собі незгода з діями судді у провадженні, чи постановленими нею процесуальними рішеннями, не є підставою для відводу.

У справі № 826/14033/17 в ухвалі від 03.07.2019 ВС сформував позицію про те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У ході цього розгляду, також не установлено з боку судді ОСОБА_5 умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 22, 26, 75, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви захисника - адвоката ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 у межах кримінального провадження № 0000215 від 12.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 121 КК України - відмовити.

Копію ухвали направити для відома судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: