справа № 243/340/23
провадження 1-кп/243/443/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10.05.2022 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000005 від 03.01.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.09.2019 року по справі № 243/8659/19 та на підставі виконавчого листа від 07.10.2019 року, ОСОБА_5 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 , на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини усіх видів заробітку (доходів), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 серпня 2019 року та до повноліття дитини

Будучи обізнаним про необхідність сплати аліментів, маючи умисел на ухилення від їх сплати, ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, ОСОБА_5 , будучи фізично здоровим та працездатним, всупереч вимогам ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, в період виникнення заборгованості, а саме, з 01 травня 2020 року по 27 січня 2023 року аліменти не сплачував, добровільно матеріальну та будь-яку іншу допомогу своїй дитині не надавав.

За період виникнення заборгованості з 01.05.2020 року по 27.01.2023 рік ОСОБА_5 офіційно не працевлаштовувався, заходів до пошуку роботи не вживав, до центру зайнятості населення не звертався, отримував певний дохід від тимчасових (неофіційних) робіт.

Не маючи обмежень щодо фізичної праці та протипоказань за станом здоров`я, а також будучи обізнаним про необхідність виконання свого обов`язку зі сплати аліментів та можливості настання кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 аліменти не виплачував, що призвело до виникнення заборгованості по виплаті аліментів станом на

31.12.2022 року в розмірі 91968,25 грн., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 164 КК України, визнав повністю, не заперечував проти розгляду справи у порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, та показав, що дійсно у період з 01 травня 2020 року по 27 січня 2023 року він не сплачував встановлені рішенням суду аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання свого сина ОСОБА_7 у зв`язку зі складним матеріальним становищем. Про наслідки ухилення від сплати аліментів попереджався. Розкаявся у вчиненому.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, його показання повністю відповідають сутності пред`явленого обвинувачення, суд, за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються, обмежившись показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінальної справи, що характеризують його особу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у здійсненні ним навмисних, протиправних дій, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей(аліментів), доведена у судовому засіданні повністю та суд вважає правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 164 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому,суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

Дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_5 свідчать про те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працевлаштований.

При сукупності обставин скоєного кримінального правопорушення та особистості обвинуваченого, суд приходить до переконання про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 буде можливо без його ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373,374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання за вказаною статтею кримінального закону у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не застосовувались.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1