Справа № 629/5000/19
УХВАЛА

28.11.2022 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро об`єднані обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0001291, №0001195, відносно ОСОБА_5 , за ст.ст.185 ч. 2,3, 15 ч.2, 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні 28.11.2022 року прокурор ОСОБА_3 просив відкласти засідання, повторити виклик свідків, підтримав письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 діб., оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України. Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому ОСОБА_5 , у разі визнання останнього винуватим у кримінальних правопорушень, враховуючи тяжкість злочинів, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства. Крім того, знаходячись під загрозою застосування тяжкого покарання, ОСОБА_5 , володіючи відомостями щодо потерпілих та свідків сторони обвинувачення, може вплинути на них. Також прокурор вважає, що, беручи до уваги підвищену суспільну небезпеку інкримінуємого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, є ризик перешкоджання останнім здійсненню кримінального провадження, продовження злочинної діяльності.

Захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 не заперечували проти відкладання судового засідання, повторення виклику свідків, що не з`явились, заперечували проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, просили його скасувати, змінити на особисте зобов`язання або домашній арешт, вважаючи ризики на які вказує прокурор у своєму клопотанні не доведені, обвинувачений і його родичі мають хронічні захворювання.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акта відносно ОСОБА_5 , вважає, що клопотання прокурора про відкладання судового засідання та продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а клопотання обвинуваченого та захисника про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, змінити на домашній арешт або особисте зобов`язання відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до змісту обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується за ст.ст.185 ч2,3,15 ч.2,185ч2 КК України, де є покарання у виді позбавлення волі до 6 років.

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, останній, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

За таких обставин суд вважає, що оскільки на цей час ОСОБА_5 продовжує обвинувачуватися у вчиненні тяжких умисних злочинів, враховуючи те, що на цей час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує прокурор, продовження застосування обвинуваченому тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практикою ЄСПЛ, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, а також в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Для відмови в звільненні особи з-під варти також слід враховувати і ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968), оскільки він, володіючи відомостями щодо осіб потерпілої та свідків, які ще не допитані, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів та відмови від показів взагалі, що вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України. Ці ж обставини вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченому.

При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує і ту обставину, що протягом перебування ОСОБА_5 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останнього не надходило.

Дослідивши надані матеріали, суд, враховуючи вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, репутацію обвинуваченого, його майновий та сімейний стан, вважає, що вказані відомості про особу обвинуваченого в сукупності із обсягом пред`явленого йому обвинувачення та встановленими ризиками, передбаченими п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що альтернативні запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт чи особисте зобов`язання, на цей час не здатні запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, визначався попередньою ухвалою судді про продовження строків тримання під вартою, від 01.03.2022 року, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у розмірі 47860 грн., що суд вважає можливим залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 193, 194, 199, 314-316, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Відкласти судове засідання об`єднаних обвинувальних актів у кримінальному провадженні №0001291, №0001195, відносно ОСОБА_5 за ст.ст.185 ч.2,3,15 ч.2,185 ч.2 КК України, на 08.12.2022 року о 14 год. 00 хв. в залі суду за адресою: 49083 м.Дніпро, вул.Новоселівська,9, в яке викликати:

прокурора Лозівської окружної прокуратури;____________________________________

обвинуваченого: ОСОБА_5 (Харківське СІЗО);_____________________________

захисника ОСОБА_4 ,;____________________________________________________

свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 _________________________

2. В задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зміни на домашній арешт або особисте зобов`язання - відмовити.

3. Задовольнити клопотання прокурора і відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - продовжити на 60 днів, тобто до 26 січня 2023 року.
4. Залишити обвинуваченому ОСОБА_5 раніше визначену заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у розмірі 47860 грн., у разі внесення якої у відповідності до ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: - не відлучатися з населеного пункту місця проживання без дозволу прокурора чи суду; - повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання; - прибувати до суду за першою вимогою; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордом.

5. Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

6. Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

7. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга (в частині запобіжного заходу) безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1