Провадження №1-кп/522/2644/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд кримінального провадження №0001175, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.06.2020 року, на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциза Одеської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
захисників обвинуваченого ОСОБА_3

адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
30.06.2020 року ОСОБА_3 , перебуваючи приблизно о 04 годині у сквері С.Ю.Вітте, який розташований на вулиці Мечнікова, у м. Одесі, побачив пам`ятник «Христо Ботєву», кріплення якого були пошкоджені.
В цей час, у ОСОБА_3 , із корисливих мотивів, виник намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме пам`ятника «Христо Ботєва».

Реалізуючи свій намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 30.06.2020 року приблизно о 04 годині 05 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у сквері С.Ю.Вітге, який розташований на вулиці Мечнікова, у м. Одесі, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться непомітними, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав пам`ятник «Христо Ботєву» вартістю 34 800 гривень, який належить Всеукраїнській громадській організації «Конгрес Болгар України».
Таємно викравши майно Всеукраїнської громадської організації «Конгрес Болгар України» вартістю 34 800 гривень, ОСОБА_3 намагався покинути місце скоєного ним кримінального проступку, однак розпорядитись викраденим майном не зміг, оскільки був помічений свідком ОСОБА_8 .

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Приморським районним судом м. Одеси 28.09.2020 року обвинуваченого ОСОБА_3 було оголошено у розшук, та 18.11.2022 року він з`явився до зали судових засідань.

Так як обвинувачений ОСОБА_3 перебував у розшуку у суда відсутні законні підстави, передбачені ст.49 КК України для його звільнення від кримінальної відповідальності.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.
До судового засідання представник потерпілого Всеукраїнської громадської організації «Конгрес Болгар Україна» - ОСОБА_9 не з`явилась, письмово просила проводити судовий розгляд без її присутності.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, якзакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу та те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, що він раніше не судимий, що матеріальна шкода потерпілій відшкодована.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) зазначено, що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Як зазначено у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) виправні роботи призначаються тільки працюючим і відбуваються за місцем роботи засуджених.

На думку суду, призначення покарання у вигляді штрафу або виправних робіт є неможливим, так як обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді громадських робіт не буде достатнім для виправлення указаного обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , ступеню тяжкості кримінального правопорушення, наявності вище зазначених трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді арешту, призначення йому такого покарання не заборонено відповідно до вимог ч.3 ст.60 КК України.

На підставі вище указаного, суд вважає, що такий вид покарання буде достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті арешт строком на 4 / чотири / місяці.

Строк відбування покарання за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2022 року обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення цього вироку до виконання.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Після набрання вироком Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2022 року законної сили направити указаний вирок суду для виконання начальнику Приморського РВ філії Державна установа «Центр пробації» в Одеській області для контролю виконання цього вироку суду.

Речовий доказ дитячий візок знищити.
Речовий доказ монумент Христо Ботєву вважати повернутим потерпілій Всеукраїнській громадській організації «Конгрес Болгар України».

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

18.11.2022