ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1630/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2022 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

проводячи підготовче судове засідання в залі суду у м. Києві в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0005189 від 13.04.2013 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого на посаді начальника відділу супроводження проектів КО «Київзеленбуд», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники:

прокурор ОСОБА_4 ,

представник потерпілого ОСОБА_5 ,

захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_3 надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 22 вересня 2022 року.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні, оскільки кримінальне провадження підсудне Дарницькому районному суду м. Києва, тому що земельна ділянка знаходиться на території цього району і в ньому закінчено досудове розслідування.

Представник потерпілого підтримав позицію прокурора.

Захисник ОСОБА_6 вважав, що з урахуванням укладення договору в Голосіївському районі дане кримінальне провадження непідсудне Дарницькому районному суду міста Києва. Адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений зазначили що це спільна позиція захисту і підтримали її.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до положень п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вправі направити обвинувальний акт для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження даному суду.
Правила про підсудність ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засадах кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України, а також засадах організації судової влади. Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та згідно із п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
Відповідно до ухвали Касаційного кримінального суду від 22.05.2020 року у справі № 51-2437впс20, встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
У рішенні в справі «Коем проти Бельгії» від 22.06.2000 р. ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не був судом, уповноваженим законом, оскільки без вирішення питання підсудності через вищестоящі органи, сам суд самостійно не може вирішувати питання підвідомчості кримінальних справ та констатував порушення пар. 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, вирішення питання підсудності має принципово важливе значення.

Вирішуючи питання підсудності даного кримінального провадження Дарницькому районному суду м. Києва суд виходить з того, що згідно з приписами ч. 1 ст. 32 КПК України у разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Крім цього, спеціальною нормою, а саме частиною 9 статті 615 КПК України в редакції закону № 2462-IX від 27.07.2022, який набрав чинності 25.08.2022 встановлено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до штемпелю Дарницького районного суду міста Києва обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_3 надійшов до суду 22.09.2022, відтак положення ч. 9 ст. 615 КПК України в останній редакції поширюються на визначення питання підсудності у цьому кримінальному провадженні.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до сформульованого обвинувачення, 08.11.2017 ОСОБА_3 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 склали договір дарування, який після його підписання був посвідчений вказаним нотаріусом, а також ОСОБА_3 надав цьому ж нотаріусу підроблене свідоцтво права власності № СН764 від 30.03.2002 на будинок. Такі дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Крім цього, укладення договору дарування житлового будинку від 08.11.2017 № 2871 та реєстраційна дія, відповідно до якої невстановлена особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, незаконно набула права землекористувача земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,0742 га, відбулась в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72, 2-й поверх, кімната 211, що територіально знаходиться в Голосіївському районі м. Києва, відповідно до додатку до рішення Київської міської ради від 22.01.2015 № 34/899 «Вулиці міста Києва. Офіційний довідник» належить до юрисдикції Голосіївського району м. Києва.

Означені дії кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190 КК України.

Таким чином, інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_3 діяння, які передбачені ч. 3, 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190 КК України відповідно до обвинувального акту вчинені за межами територіальної юрисдикції Дарницького районного суду м. Києва.

Щодо доводів прокурора про підсудність даного кримінального провадження саме Дарницькому районному суду міста Києва, то суд вважає, що розміщення предмету злочину, а саме земельної ділянки на території Дарницького району міста Києва не слід ототожнювати з місцем вчинення кримінального правопорушення як про це зазначено у ч. 9 ст. 615 КПК України.

Приписами ч. 1 ст. 34 КПК України, встановлено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Частиною другою даної статті передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Таким чином, суд вважає за необхідне направити обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 із поданням до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

Враховуючи прийняте рішення, клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження буде вирішено судом уповноваженим на розгляд даного кримінального провадження після визначення підсудності.

Керуючись статтями 34, 314-315 КПК України, суд

постановив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України із поданням направити до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1