Номер провадження № 1-кп/756/895/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 29.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001868, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працюючого, який є інвалідом ІІ групи, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 28.08.2022, близько 15:18 год., знаходячись у приміщенні ТЦ «Епіцентр К», який розташований за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 11-А, у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи наведений умисел, у той же час і того ж дня, перебуваючи в приміщенні ТЦ «Епіцентр К», за вказаною адресою, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, скориставшись неуважністю працівників магазину, діючи таємно, шляхом вільного доступу, узяв товар з торгового прилавку, а саме: мультиінструмент 12 в 1 «STANLEY 0-84-519», артикул 20639246, у кількості 1 шт., вартістю 641 грн. 67 коп. (без урахування ПДВ), штани чоловічі розмір М, чорного кольору MP03558BK NEW BALANCE SS22 c, артикул 80947195, у кількості 1 шт., вартістю 1749 грн. 17 коп. (без урахування ПДВ), футболка чоловіча, розмір М, білого кольору, DR7909-100 CLUB TEE AOP Nike AW2223, артикул 81060897, у кількості 1 шт., вартістю 1082 грн. 50 коп. (без урахування ПДВ), а всього товарів на загальну суму 3473 грн. 34 коп. (без урахування ПДВ) та направився до примірочної кімнати, де за допомогою принесених з собою плоскогубців умисно зрізав захисні чипи з даного одягу, сховав даний товар та плоскогубці у власний рюкзак та направився до виходу з ТЦ « Епіцентр К».

Виконавши усі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна (крадіжки) в умовах воєнного стану, не розрахувавшись за товар, намагався залишити приміщення ТЦ « Епіцентр К», однак, умисел йому не вдалося закінчити з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони ТЦ « Епіцентр К».

Унаслідок вчинення злочину, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_4 міг спричинити ТОВ «Епіцентр - К» (код ЄДРПОУ №32490244) майнову шкоду на загальну суму 3473 грн 34 коп. (без урахування ПДВ).

1.2. Отже, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, який не було закінчено з причини, що не залежали від його волі.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

2.1.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування злочині, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 28.08.2022, близько 15:18 год., перебуваючи у приміщенні ТЦ «Епіцентр К», який розташований за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 11-А, взяв товар з торгового прилавку, а саме одяг та мультиінструмент, та попрямував до примірочної кімнати, де плоскогубцями, які заздалегідь взяв з собою, зрізав чипи з одягу, вказаний товар разом із пласкогубцями помістив у рюкзак, який мав при собі, та намагався залишити торгівельний центр. Наведений злочин учинив через незадовільний матеріальний стан. Бо він та його мати є переселенцями з міста Нікополь, мешкають наразі в Ірпені. Він є інвалідом ІІ групи, працює неофіційно на будівництві, доглядає за матір`ю, утримує себе та матір. Бо мати, через свій вік та стан здоров`я, має вади слуху та зору. Свою поведінку засуджує, просить надати шанс виправитися.

2.1.2. Представник потерпілого в судові засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву в якій просить розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 без його участі.

При цьому, сторони кримінального провадження не заперечували щодо розгляду судового провадження за відсутності представника потерпілого.

2.1.3. Прокурор у судовому засіданні зазначила, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, але зі звільнення від його відбуття з випробувальним строком на 3 роки відповідно до положень статей 75, 76 КК України. Також прокурор просить урахувати в якості обставин, що пом`якшують покарання, шире каяття та наявність ІІ групи інвалідності.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що він себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

2.2.2. Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, який не було закінчено з причини, що не залежали від його волі.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття. Крім того, на думку прокурора, з чим погоджується і суд, обставиною, що пом`якшує покарання є також і наявність ІІ групи інвалідності в обвинуваченого.

3.2. При цьому судом не було встановлено обставин, які би обтяжували покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільна небезпечність. Вид та вартість майна, яким намагався заволодіти обвинувачений, а саме одягом та мультиінструментом (господарським товаром), на загальну суму 3473 грн 34 коп. Наслідки вчинення злочину, що шкода фактично відшкодована шляхом повернення майна, а також те що представник потерпілого не заявляв претензій матеріального характеру, як і не заявляв цивільний позов.

Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особистість обвинуваченого, який раніше не був засудженим, є інвалідом ІІ групи. Окрім цього, ОСОБА_4 є переселенцем з м. Нікополя, який віднесено до зони проведення бойових дій, разом із матір`ю ОСОБА_4 , яка перебуває на утриманні обвинуваченого, і який здійснює за нею догляд, бо мати має вади зору, слуху, а також, відповідно до виписки № 409, діагноз - ішемічні інсульти, атеросклероз.

4.3. При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст. 69 КК України, не встановлено.

Ураховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості що характеризують особистість обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшує покарання відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, положення ст. 69-1 КК України у суду наявні підстави для призначення покарання обвинуваченому в виді позбавлення строком на 5 років, але зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України, тобто з іспитовим строком на 2 роки.

4.4. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 підлягають покладенню обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а також передбачені п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь. Бо контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, надає можливість органу пробації аналізувати інформацію з метою визначення рівня ресоціалізації (виправлення засудженого).

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченої.

5.2. Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено. Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

5.3. Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України (мультиінструмент 12 в 1 «STANLEY 0-84-519», артикул 20639246, у кількості 1 шт., штани чоловічі розмір М, чорного кольору MP03558BK NEW BALANCE SS22 c, артикул 80947195, у кількості 1 шт., футболка чоловіча, розмір М, білого кольору, DR7909-100 CLUB TEE AOP Nike AW2223, артикул 81060897, у кількості 1 шт.), які передано на відповідальне зберігання ТОВ «Епіцентр К», слід залишити у володінні останнього, кусачки марки «EXPERT», які перебувають на зберіганні в камері схову речових доказів Оболонського УП ГУНП в місті Києві, слід знищити.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пунктів 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази:

- мультиінструмент 12 в 1 «STANLEY 0-84-519», артикул 20639246, у кількості 1 шт., штани чоловічі розмір М, чорного кольору MP03558BK NEW BALANCE SS22 c, артикул 80947195, у кількості 1 шт., футболка чоловіча, розмір М, білого кольору, DR7909-100 CLUB TEE AOP Nike AW2223, артикул 81060897, у кількості 1 шт., які передано на відповідальне зберігання ТОВ «Епіцентр К» - залишити у володінні останнього;

- кусачки марки «EXPERT», які перебувають на зберіганні в камері схову речових доказів Оболонського УП ГУНП в місті Києві - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1