Cправа №991/186/23
Провадження №11-сс/991/102/23
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.01.2023 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

ОСОБА_6 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилається на такі обставини:

1. йому не надіслано копії оскаржуваного рішення;

2. у повідомленні про злочин вказано інформацію, що свідчить про намір начальника ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 разом із негласними працівниками поліції з використанням службового становища незаконно збагатитись за рахунок заволодіння шахрайським способом квартирами, тобто про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.364 КК України;

3. розмір моральної шкоди, який становить не менше ніж 2 000 000 грн, обґрунтований використанням працівниками поліції спеціальних технічних засобів для негласного отримання інформації, що спричинило шкоду здоров`ю ОСОБА_6 та членів його сім`ї;

4. наведений злочин підслідний НАБУ, адже ним спричинена шкода, що у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Просить:

1. поновити строк на апеляційне оскарження;

2. змінити ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.01.2023 та зобов`язати детектива внести до ЄРДР відомості про вчинення начальником ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 та негласними працівниками поліції злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України, провести перевірку по заяві про заходи безпеки.

ОСОБА_6 та представник НАБУ, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явилися, про поважні причини свого неприбуття суд не повідомили.

Згідно із ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому апеляційна скарга розглядається без участі зазначених осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з положеннями п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Із ч.1 ст.117, п.4 ч.3 ст.399 КПК України вбачається, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи знайде підстави для його поновлення.

Під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати апеляційну скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

У випадку необізнаності у заінтересованих осіб із мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч.1 ст.117 КПК України (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 27.05.2019 у справі №461/1434/18, провадження №51-6470кмо18).

Ухвалу слідчого судді постановлено 16.01.2023 із викликом ОСОБА_6 . Відтак, останнім днем на її оскарження було 23.01.2023. Апеляційна скарга ОСОБА_6 на зазначене рішення надіслана до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду через систему Електронний суд 24.01.2023, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. При цьому в матеріалах провадження відсутні відомості про отримання ним копії ухвали слідчого судді. Відтак, ОСОБА_6 був позбавлений можливості ознайомитися з повним текстом зазначеного рішення.

Необізнаність із мотивами, викладеними в повному тексті ухвали, необхідність їх належного аналізу для обґрунтованого оскарження вищевказаного судового рішення, свідчить про наявність обставини, яка об`єктивно перешкоджала особі реалізувати своє право на апеляційне оскарження в межах визначеного процесуального строку та ускладнила можливість її своєчасного звернення з апеляційною скаргою. Тому, враховуючи наявність поважної причини пропуску строку на оскарження, колегія суддів вважає, що слід задовольнити клопотання ОСОБА_6 та поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

У цьому провадженні встановлено такі обставини.

ОСОБА_6 направив на електронну пошту НАБУ уточнене повідомлення про злочин від 10.01.2023, яке отримано НАБУ 11.01.2023.

У повідомленні зазначено про вчинення начальником ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 та негласними працівниками поліції кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.364 КК України.

11.01.2023 на розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність НАБУ, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. У скарзі він просив зобов`язати детектива НАБУ внести до ЄРДР відомості про вчинення начальником ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 та негласними працівниками поліції злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК, та провести перевірку по заяві про заходи безпеки.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя прийшов до висновків, що:

1. доводів, наведених ОСОБА_6 у поданому повідомленні про вчинення кримінальних правопорушень та скарзі, недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження стосовно службових осіб правоохоронних органів, у зв`язку з чим немає підстав для задоволення скарги;

2. розгляд інших питань, порушених у повідомленні та скарзі, не належать до компетенції НАБУ, тому клопотання зобов`язати уповноважених осіб провести перевірку по заяві про заходи безпеки не можуть бути задоволені слідчим суддею.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому до ЄРДР відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положеннями ч.4 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Із наведеного слідує, що внесенню в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність у заяві або повідомленні даних про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду в постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18, провадження №51-4229км20, дійшов до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких вноситься до ЄРДР.

У повідомленні ОСОБА_6 зазначено про вчинення начальником ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 та негласними працівниками поліції кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.364 КК України.

Диспозицією ст.364 КК України визнано кримінально караним зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, а ч.2 цієї статті - те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

При цьому ч.3 ст.364 КК України, на яку у своєму повідомленні посилається ОСОБА_6 , виключено на підставі Закону №746-VII від 21.02.2014.

Одним із елементів об`єктивної сторони кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена приписами ст.364 КК України, є наслідок у вигляді за ч.1 істотної шкоди, тобто шкоди, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, за ч.2 - тяжких наслідків, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Тобто вказане кримінальне правопорушення є злочином із матеріальним складом, оскільки передбачає наявність завдання істотної шкоди або тяжких наслідків та визнається закінченим, якщо діяння винуватої особи спричинило такі наслідки.

Однак обставин, які б підтвердили чи свідчили про вчинення зазначеними у повідомленні особами кримінального правопорушення, визначеного положеннями ст.364 КК України, ОСОБА_6 не наведено. Викладені відомості не місять даних про обставини, що можуть свідчити про вчинення саме цього кримінального правопорушення, зокрема, інформації щодо об`єктивної сторони, та є лише припущенням ОСОБА_6 про неправомірність дій зазначених службових осіб.

Не вказано у повідомленні й обґрунтування настання наслідків, заподіяних кримінальним правопорушенням, у вигляді моральної шкоди, яка становить не менше ніж 2 000 000 грн, механізму їхнього заподіяння службовими особами саме шляхом зловживання владою або службовим становищем, а також причинно-наслідкового зв`язку між такими діями і наслідками.

Тому безпідставним є посилання апеляційної скарги на те, що розмір моральної шкоди, який становить не менше ніж 2 000 000 грн, обґрунтований використанням працівниками поліції спеціальних технічних засобів для негласного отримання інформації, що спричинило шкоду здоров`ю ОСОБА_6 та членів його сім`ї.

Відтак, слідчий суддя дійшов до правильного висновку про те, що доводів, наведених ОСОБА_6 у поданому повідомленні про вчинення кримінальних правопорушень та скарзі, недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження стосовно службових осіб правоохоронних органів, у зв`язку з чим немає підстав для задоволення скарги.

Із огляду на це неспроможним є посилання в апеляційній скарзі на те, що у повідомленні про злочин вказано інформацію, що свідчить про намір начальника ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 разом із негласними працівниками поліції з використанням службового становища незаконно збагатитись за рахунок заволодіння шахрайським способом квартирами, тобто про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.364 КК України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично стосуються незгоди з оскаржуваним рішенням та не узгоджуються з приписами чинного законодавства.

Згідно із ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Із огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.376, 404, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16 січня 2023 року - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4