Справа № 953/6260/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000648 від 25.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

встановив:

13.01.2023 на адресу суду клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в якому прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене 12.01.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , 1989 р.н., а саме: мобільний телефон марки «Samsung DUOS», ІМЕІ № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Хіаомі», модель «М1903G3GG»; банківську картку «monobank» № НОМЕР_3 , строк 07/29.

Місцем зберігання арештованого майна визначити згідно з «Порядком зберігання та передачі речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000648 від 25.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що на виконання вищевказаного договору про надання благодійної фінансової допомоги за № 52А611-3067-22 від 19.09.2022, на підставі платіжного доручення № 2871 від 20.09.2022, АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», , перерахував грошові кошти в розмірі 253 000 гривень з рахунку № НОМЕР_4 відкритого в ПАТ «Банк «Кліринговий дім», МФО 300647, на рахунок № НОМЕР_5 , відкритий в АТ «А-БАНК», МФО 307770, на ім`я Благодійної організації «Благодійний фонд «Алонж Україна», , головою якої є ОСОБА_4 , 1989 р.н.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що після здійснення вищевказаної оплати керівник зазначеної благодійної організації ОСОБА_4 , всупереч укладеного вищевказаного договору, грошові кошти в розмірі 253 000 гривень, які надійшли для придбання автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee», VIN код НОМЕР_6 , його постачальнику не сплатив, сам автомобіль до військової частини НОМЕР_7 - НОМЕР_8 не передав та грошові кошти на рахунок підприємства не повернув.

Допитана в якості свідка співробітник Військової частини НОМЕР_7 -ІІІ Міністерства оборони України ОСОБА_6 пояснила, що вона контактувала з представниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» та Благодійної організації «Благодійний фонд «Алонж Україна» щодо надання благодійної допомоги у вигляді автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee», VIN-код НОМЕР_6 , для потреб військової частини. На теперішній час вищевказаний автомобіль на адресу військової частини не надходив, місцезнаходження автомобіля не відоме, зв`язатись з представниками благодійної організації не виявляється можливим.

Крім того, встановлено, що Благодійна організація «Благодійний фонд «Алонж Україна», , за місцем своєї юридичної адреси: м. Полтава, вул. Європейська, 2, не знаходиться.

Прокурор зазначає, що аналізом інформації щодоруху коштів витребуваних з банківської установи встановлено, що з банківського рахунку відкритого на ім`я вказаної благодійної організації грошові кошти у розмірі 253 000 гривень, які були перераховані АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», , на виконання вищевказаного договору про надання благодійної фінансової допомоги за № 52А611-3067-22 від 19.09.2022, були перераховані на банківський рахунок відкритий на ім`я ФОП « ОСОБА_4 », після цього були перераховані на банківський рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_4 , після цього були перераховані на картки інших банків, а саме: monobank, АТ «Універсал Банк», АТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Альфа-банк» та АТ «А-Банк».

Так, 12.01.2023 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, у період часу з 07:20 год. по 08:37 год., проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , 1989 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку виявлено та вилучено наступне: мобільний телефон марки «Samsung DUOS», ІМЕІ № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Хіаомі», модель «М1903G3GG»; банківська картка «monobank» № НОМЕР_3 , строк 07/29. Зазначені предмети, що вилучені за вищевказаною адресою, належать ОСОБА_4 , 1989 р.н.

Прокурор вказує, що вилучені предмети могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, а також містити відомості які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор посилаючись на ч. 1 ст. 98, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, просить накласти арешт на майно, вилучене 12.01.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , 1989 року народження.

В судове засідання прокурор не з`явилася, викликалася належним чином. 16.01.2023 через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання про арешт майна без її участі, клопотання підтримала, просила про його задоволення. Також просила долучити до матеріалів клопотання заяву власника майна ОСОБА_4 про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, проти задоволення клопотання заперечує (а.с. 44-45).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та прокурора.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 25.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000648, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України (а.с. 4).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.01.2023 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання гр. ОСОБА_4 , 1989 р.н. (а.с. 5-6).

Метою проведення обшуку слідчий суддя зазначив: відшукання і вилучення грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, первинних бухгалтерських, касових та фінансово-господарських документів Благодійної організації «Благодійний фонд «Алонж Україна», , по взаємовідносинах з АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», , за 2022 рік, чорнових записів, документів, електронних носіїв інформації, які можуть містити відомості про вчинення протиправних дій, а також інших речей та документів, що мають значення для кримінального провадження та можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні.

12.01.2023 з 07:20 год. по 08:37 год. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі обшуку (а.с. 7-10).

Клопотання про арешт майна подано до суду 13.01.2023 (а.с. 1).

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене відповідно до протоколу обшуку від 12.01.2023 майно, яке зазначено в клопотанні прокурором, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000648 від 25.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 12.01.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , 1989 р.н., а саме: мобільний телефон марки «Samsung DUOS», ІМЕІ № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Хіаомі», модель «М1903G3GG»; банківську картку «monobank» № НОМЕР_3 , строк 07/29, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову СУ ГУ НП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харкі в, вул. Весніна, буд. 14, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1