Справа № 289/1436/21
Номер провадження 1-і/289/4/22
УХВАЛА

25.10.2022 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Радомишльського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження №0000729 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (справа №289/1436/21). Головуючим у цьому провадженні є суддя ОСОБА_6
21.10.2022 через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме, що 05.05.2021 близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 перебували у приміщенні будинку АДРЕСА_1 та вживали спиртні напої, в ході чого між ними виник словесний конфлікт на фоні раптово виниклих неприязних відносин. В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 в область голови та грудної клітини більше п`яти ударів руками та невстановленим слідством предметом, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани перенісся, синців на верхніх та нижніх повіках обох очей, лівої щоки та виличної ділянки, синців по передній лівій поверхні шиї, крововиливів в м`які мозкові оболонки головного мозку та в лівий шлуночок, поперечного перелому грудини, переломів кісток носу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю, від яких ОСОБА_7 помер. Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 07.05.2021 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який в подальшому неодноразово продовжувався ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області до 30.10.2022 включно. На переконання сторони обвинувачення, у вищевказаному провадженні існують ризики, що обвинувачений ОСОБА_4 може ухилитись від покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищувати, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, наявні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки перебуваючи на волі, буде як особисто, так і через інших осіб незаконно впливати, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню та змусить їх змінити показання в частині непричетності його до кримінального правопорушення. За час тримання під вартою ОСОБА_4 вказані ризики не зменшились, судовий розгляд кримінального провадження не завершено, а тому вищевказані обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Пунктом 20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. А саме у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
На території України продовжено дію карантину до 31.12.2022, встановлений Кабінетом Міністрів України та враховуючи, що головуючий суддя у справі №289/1436/21 ОСОБА_6 (у зв`язку з перебуванням у відпустці) не може взяти участь у судовому засіданні з розгляду клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу, тому останнє передано на розгляд судді ОСОБА_1 , який визначений в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України, з урахуванням положень п. 20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України.
В судовому засіданні прокурор підтримала подане до суду клопотання з підстав зазначених в ньому. Крім того, зазначила, що вищевказане кримінальне провадження у даний час перебуває на стадії судового слідства, в ході якого може виникнути необхідність повторно допитати свідків. Водночас, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу не зменшились та не відпали.

Обвинувачений заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що не має наміру переховуватись від слідства та суду, а навпаки постійно співпрацював зі слідством, не заперечує проти зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки бажає приймати участь у захисті нашої Батьківщини.

Захисник в судовому засіданні підтримав думку обвинуваченого, заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки розгляд кримінального провадження знаходиться на завершальній стадії, дослідженні всі докази та допитані всі свідки, тому просив змінити обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали додані до клопотання, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, або іншим чином впливати на дієвість кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується зокрема тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди.
Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 30.08.2022 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 30.10.2022 включно, однак станом на 25.10.2022 кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.
Суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, обвинувачений не є особою похилого віку та за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, у разі зміни запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою обвинувачений може впливати на потерпілого та свідків, що не заперечувалось сторонами кримінального провадження в судовому засіданні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії" автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При продовженні запобіжного заходу, суд враховує доводи викладені в клопотанні прокурора та оцінює в сукупності всі обставини, зокрема і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим.
При цьому у суду відсутні відомості, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.
Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, а зважаючи, що на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, існують ризики того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також переховуватись від суду, в зв`язку з викладеним, суд вважає доведеними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, для продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою.
Неможливість застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів обумовлена, тим що жоден інший запобіжний захід не забезпечить попередження вказаним ризикам, ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, спроби обвинуваченого уникнути відповідальності.
Вказані ризики враховані під час обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на теперішній час не втратили своєї актуальності.
Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам, отже, відповідно до положень частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК України, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 371, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме по 23.12.2022 включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - відмовити.

Копію даної ухвали направити до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1