Справа № 739/1354/22
Провадження № 1-кп/739/30/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000184 від 22.11.2022 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щорськ, Криничанського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповною загальною середньою освітою, депутатом різних рівнів рад не являється, раніше судимого:

- 20.11.2006, Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 121, ст. 69, ч. 1 ст. 129, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 18.08.2009, Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 125, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, з урахуванням ст. 71 КК України частково приєднано невідбута частина покарання за попереднім вироком Коростенського районного суду Житомирської області від 26.09.2008 та за сукупністю засуджено до 1 року 6 місяців обмеження волі;

- 03.06.2010, Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна;

- 09.09.2016, Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;

- 02.12.2016, Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 7 місяців позбавлення волі, з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднє ув`язнення зараховане судом з 14.08.2016 по 28.04.2017, до строку основного покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що будучи особою, відносно якої постановою Бердичівського районного суду Житомирської області від 27.04.2021 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік та 20.09.2021 ознайомленим з постановою Бердичівського районного суду Житомирської області від 27.04.2021 та попередженим про передбачену законом відповідальність за ухилення від виконання покладених обов`язків, достовірно розуміючи, що відносно нього встановлений адміністративний нагляд, всупереч вимогам Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» щодо покладених судом обов`язків, маючи реальну можливість проживати за адресою: АДРЕСА_1 , з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без поважних причин та без відповідного дозволу службової особи Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області, уповноваженої на здійснення адміністративного нагляду, 21.11.2022 залишив місце свого постійного проживання та у період з 21.11.2022 по 22.11.2022 був відсутній за місцем мешкання, чим порушив правила адміністративного нагляду.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, а саме у порушенні правил адміністративного нагляду, що виразилося у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Прокурор у судовому засіданні просив суд при призначенні покарання врахувати тяжкість скоєння кримінального правопорушення, характеризуючи дані обвинуваченого, щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин та надані підтверджуючі матеріали щодо вини обвинуваченого. На підставі чого просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді 1 місяця арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення. У вчиненому розкаюється, погодився з позицією прокурора щодо призначення йому покарання у виді арешту.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенням знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Так, обвинувачений дав чіткі та послідовні пояснення стосовно обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, вказуючи на спосіб, мотив їх вчинення. Надані обвинуваченим пояснення повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами справи.

Оскільки ОСОБА_4 порушив правила адміністративного нагляду, що виразилося у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, то суд його дії кваліфікує за ст. 395 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення який є проступком, особу обвинуваченого ОСОБА_4 ,його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин що обтяжують його покарання, характеризуючи данні, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, у вчиненому розкаявся та критично ставиться до вчиненого.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Згідно зі ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання відсутні.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ст.395 КК України, у виді арешту, оскільки суд переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не завдана.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Строк відбування покарання рахувати з часу затримання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 за ст.395 КК України - не обирати.

Речові докази:

- фіскальний чек АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» від 21.11.2022 № ПН55- залишити в матеріалах кримінального провадження №0000184 від 22.11.2022.

- справу адміністративного нагляду на ОСОБА_4 - повернути відповідальній особі Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч.2 ст.394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1