Справа № 405/1375/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницький обвинувальний акт за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 01.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.5 ст.255 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.255 КК України,

встановив:

У підготовчому судовому засіданні поставлено питання щодо можливості призначення даного обвинувального акту до судового розгляду.

Прокурор вказав, що існують всі правові підстави для призначення.

Всі захисники, думку яких підтримали підзахисні, просили повернути обвинувальний акт прокурору, вважають, що підстави для призначення до судового розгляду за обвинувальним актом відсутні, оскільки він не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а саме не містить час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, що призводить до порушення права на обвинувачених захист.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складання обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, які він має містити, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

При цьому, суд зазначає, що органом досудового розслідування з дотриманням вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, прокурор вважає встановленими, здійснено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення Закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність, сформульовано обвинувачення та відповідно до п.3 ч.1 ст.291 КПК України зазначено відомості про встановленого потерпілого.

Фактичні обставини вчинення, суб`єктивна та об`єктивна сторона кримінального правопорушення, підлягають встановленню в судовому засіданні, а тому обставини, які зазначені захисником не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що даний обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст.291 КПК України, тому клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору задоволенню не підлягає.

Дана справа підсудна Ленінському районному суду м. Кіровограда, підстав для закриття справи або її зупинення немає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України та складання досудової доповіді представником персоналу органу пробації, у відповідності до п.6 ч.3 ст.314 -1 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що є всі правові підстави призначити по даному кримінальному провадженню судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Окрім того, в підготовчому судовому засіданні прокурором надано письмові клопотання, у яких останній просив продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з огляду на те, що на даний час ризики встановлені раніше, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КК України, не зменшилися та продовжують існувати, а також продовжити обвинуваченій ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зважаючи на існуючі ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_11 , заперечив щодо продовження запобіжного заходу, вказав, що не зазначення в обвинувальному акті всіх обставин вчинення кримінального правопорушення породжує безпідставне обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень. Просить змінити на інший запобіжний.

Захисник ОСОБА_5 , яку підтримав обвинувачений ОСОБА_12 , вказала, що ризиків, передбачених ст.177 КПК України не доведено, а докази відсутні, тому просила відмовити у продовженні запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_6 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_13 , зазначив, що ризики, передбачені положеннями ч.1 ст.177 КПК України, відсутні, докази органом всі зібрані, рішення слідчого судді про раніше обраний запобіжний захід не є визначальним для подальшого продовження запобіжного заходу. Просив змінити на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_14 , що останній на даний час відбуває покарання, ризики не доведені.

Захисник ОСОБА_8 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_15 , просив врахувати, що останній мав другорядну роль під час вчинення злочинів, оскільки він лише відправляв посилки, що отримував від інших осіб. Просив врахувати, що обвинувачений одружений, працює, має на утриманні мати - інваліда, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання. Просив змінити на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_9 , думку якої підтримав обвинувачений ОСОБА_16 , вказала, що останній має мати, яка є внутрішньо-переміщеною особою, яка проживає в м.Кременчук. До затримання працював, позитивно характеризується, хворіє, орієнтований курс лікування до 02.05.2023, тому просила змінити на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_10 , якого підтрима обвинувачена ОСОБА_17 , не заперечив щодо продовження строку дії домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані клопотання та матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Положення ст.183 КПК України визначають, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12.01.2023 продовжено ОСОБА_11 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, по 12.03.2023, включно.

При вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.5 ст.255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_11 не одружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей, п`ять разів притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз судимий за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, які є умисними, корисливими злочинами проти власності, на теперішній час відбуває покарання за вироком суду.

Крім того, обраний відносно ОСОБА_11 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, не надає можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ризик щодо цього є дійсним та триваючим, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_11 .

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що неспроможні запобігти встановленому ризику п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення, а також забезпеченню виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.2011 в справі «Харченко проти України».

Відповідно до п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України, та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави.

Також, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12.01.2023 продовжено ОСОБА_14 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, по 12.03.2023, включно.

При вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_14 не одружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей, п`ять разів притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів, спрямованими на незаконне заволодіння чужим майном, на теперішній час відбуває покарання за вироком суду.

Крім того, обраний відносно ОСОБА_14 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, не надає можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ризик щодо цього є дійсним та триваючим, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_14 .

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що неспроможні запобігти встановленому ризику п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення, а також забезпеченню виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.2011 в справі «Харченко проти України».

Відповідно до п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України, та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12.01.2023 продовжено ОСОБА_12 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, по 12.03.2023, включно.

При вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_12 не одружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей, три рази притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 289, ч. 5 ст. 185 КК України, які є умисними, корисливими злочинами, спрямованими на незаконне заволодіння чужим майном, на теперішній час відбуває покарання за вироком суду.

Крім того, обраний відносно ОСОБА_12 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, не надає можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ризик щодо цього є дійсним та триваючим, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що неспроможні запобігти встановленому ризику п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення, а також забезпеченню виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.2011 в справі «Харченко проти України».

Відповідно до п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України, та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави.

Також, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 13.01.2023 продовжено ОСОБА_13 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, по 13.03.2023, включно.

При вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_13 не одружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей, три рази притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 289, ч. 5 ст. 185 КК України, які є умисними, корисливими злочинами, спрямованими на незаконне заволодіння чужим майном, на теперішній час відбуває покарання за вироком суду.

Крім того, обраний відносно ОСОБА_13 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, не надає можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ризик щодо цього є дійсним та триваючим, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що неспроможні запобігти встановленому ризику п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення, а також забезпеченню виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.2011 в справі «Харченко проти України».

Відповідно до п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України, та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11.01.2023 продовжено ОСОБА_16 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, по 11.03.2023, включно.

При вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_16 не одружений, малолітніх та/або неповнолітніх дітей не має, те, що один місяць, а саме з 15.08.2022 по 22 вересня 2022 року офіційно працював на посаді фахівця з реалізації устаткування, вузлів та деталей ТОВ «Спецмашкомплект»; згідно характеристики за місцем проживання, сусіди з сусідніх квартир засвідчили, що обвинувачений характеризується позитивно; має мати, яка проживає в м.Кременчук, Полтавської області, та є ВПО з 01.12.2017; стан здоров`я - відповідно до довідки від 16.09.2022 ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуває на диспансерному лікуванні в КП «ПОКПТД ПОР» КДВ №2 з 03.08.2022 з діагнозом МЛС-ТБ (08.08.2022), РИФ - ТБ (02.08.2022) правової легені (інфільтративний) Дестр + МБТ +МГ + Риф + гМТЧ (HR)М +К+ФТМЧ І (HRZ) ІІ (-) Гіст О (ВДТБ) КОГ 3 (2022), з орієнтовним терміном лікування до 02.05.2023; раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, останній раз вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 04.09.2019 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, з врахуванням положень ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до трьох років п`яти місяців позбавлення волі, звільнений 22.07.2022 по закінченню строку відбуття покарання звільнився з ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)».

Крім того, обраний відносно ОСОБА_16 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, не надає можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ризик щодо цього є дійсним та триваючим, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що неспроможні запобігти встановленому ризику п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення, а також забезпеченню виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.2011 в справі «Харченко проти України».

Відповідно до п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України, та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11.01.2023 продовжено ОСОБА_15 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, по 11.03.2023, включно.

При вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_15 одружений, має на утриманні малолітню доньку 2019 року народження, працює в ТОВ «Відродження», за місцем роботи характеризується позитивно, що хоча і свідчить про його міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, однак не є достатнім стримуючим фактором з урахуванням ризиків, які на цей час не зменшились; раніше судимий за вчинення умисного, корисливого злочину проти власності, 05.08.2020 вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області засуджений за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки.

Крім того, обраний відносно ОСОБА_15 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, не надає можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ризик щодо цього є дійсним та триваючим, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що неспроможні запобігти встановленому ризику п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення, а також забезпеченню виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.2011 в справі «Харченко проти України».

Відповідно до п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України, та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави.

Також, згідно положень ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покараннях виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.5 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10.01.2023 продовжено ОСОБА_17 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на два місяці, до 10.03.2023.

Під час вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_17 відповідно до ст.178 КПК України, суд враховує вік обвинуваченої, міцність соціальних зв`язків.

Так, ОСОБА_17 не заміжня, на утриманні має трьох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , не працює, раніше неодноразово судима за злочини проти власності, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Судом також взято до уваги те, що обвинувачена з часу обрання до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дотримується умов застосованого запобіжного заходу (відомостей про порушення умов прокурором не надано), що свідчить про достатність такого запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Викладені обставини об`єктивно вказують на ту обставину, що ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшився, обвинувачена ОСОБА_17 може незаконно вплинути на свідків, що на даний час не допитані під час судового розгляду, тому продовження відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу відповідатиме вимогам закону і забезпечить виконання нею покладених процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 314-316 КПК України, суд,

постановив:

Призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 01.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.5 ст.255 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.255 КК України, до судового розгляду.

Судове засідання здійснювати у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Ленінського районного суду м. Кіровограда 13.03.2023 о 11:00 год., з викликом учасників судового провадження згідно реєстру.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 04 травня 2023 року, включно, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 04 травня 2023 року, включно, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 04 травня 2023 року, включно, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 04 травня 2023 року, включно, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 04 травня 2023 року, включно, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 04 травня 2023 року, включно, без визначення застави.

Копії ухвали направити до ДУ "Кропивницький СІ" для виконання.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто до 06 травня 2023 року, який полягає у забороні залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., наступного дня.

Зобов`язати обвинувачену:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатись з смт.Нове без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватись від спілкування як особисто так і через третіх осіб з іншим обвинуваченими, свідками у кримінальному провадженні, за винятком участі в суді.

Роз`яснити ОСОБА_17 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтись до неї в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_17 , що в разі невиконання, покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали передати в Кропивницьке РУП ГУ НП в Кіровоградській області для виконання в частині запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1