Справа № 548/30/23
Провадження №1-кп/548/89/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол кримінальне провадження № 0000356 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей та непрацездатну матір, не інваліда, судимого 17.02.2022 вироком Хорольського районного суду Полтавської області за ст. 185 ч.3 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи невідбуте покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі із звільненням та іспитовим строком один рік згідно вироку Хорольського районного суду від 17 лютого 2022 року, на шлях виправлення не став і вчинив повторно корисливий злочин за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , 06.11.2022 року близько 18 години, в умовах воєнного стану, з метою крадіжки прийшов на територію господарства пристарілої потерпілої ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу через незаперті двері проник до приміщення сараю, де повторно здійснив крадіжку двох качок породи "шипун" загальною вартістю 650 грн., які помістив в мішок, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.

При розгляді справи в суді обвинувачений свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, надав пояснення з приводу вчиненого злочину, які повністю узгоджуються із змістом обвинувачення. У вчиненому розкаявся.

Виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини не оспорює, тому як обвинувачений, його захисник та прокурор вважали недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За таких обставин після роз`яснень цьому обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження стосовно речових доказів, а також відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у інше приміщення, так як обвинувачений ОСОБА_4 в період дії воєнного стану, продовженого Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, будучи особою, що має судимість за вчинення злочинів проти власності, 06 листопада 2022 року, близько 18 години, таємно, повторно викрав з території сараю потерпілої ОСОБА_6 2 качки породи "шипун" загальною вартістю 650 грн, яким розпорядився на власний розсуд.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність тяжких наслідків вчиненого, повне відшкодування спричиненої шкоди, наявність на утриманні 2-х малолітніх дітей.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд враховує вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Згідно ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі коли особа в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, тому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 75, 76 КК України.

Приймаючи до уваги щире каяття обвинуваченого та сприяння розслідуванню кримінальної справи, те, що його злочинні дії не спричинили тяжких наслідків, суд вважає, що ці обставини суттєво пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а тому з урахуванням особи обвинуваченого, який є має на утриманні 2-х малолітніх дітей та непрацездатну матір, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого при призначенні покарання положень ст. 69 КК України та призначення йому за вчинене покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 185 ч.4 КК України, яке, як вважає суд, буде необхідним та достатнім за скоєне та має сприяти попередженню вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_4 інкримінований йому злочин вчинив в період невідбутого покарання за вироком Хорольського районного суду від 17 лютого 2022 року, то суд вважає за необхідне за цим вироком призначити йому покарання за вчинений злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням ст. 69 КК України, у вигляді позбавлення волі та остаточно визначити йому покарання з урахуванням покарання за вироком Хорольського районного суду від 17 лютого 2022 року, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання частини невідбутого покарання за попереднім вироком, до покарання, призначеного за цим вироком суду.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен відбувати покарання в місцях позбавлення волі, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому строк відбування покарання цьому обвинуваченому обраховувати з моменту взяття його під варту із зали суду, тобто з 07.04.2023.

Суд визначає, що даний запобіжний захід обирається саме з метою забезпечення виконання даного вироку суду та із зазначенням настання певної події - до набранням цим вироком законної сили, що у повному обсязі узгоджується з принципом юридичної визначеності, який є особливо важливим при позбавленні свободи та з принципом законності в цьому контексті (щодо процедури - п. 54 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1998 року у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства»), стосується забезпечення передбачуваності застосування певного закону і не суперечитиме як п.74 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, так і положенням ч.1 ст.115 КПК України.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України, суд

З А С УД И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 України та з урахуванням ст. 69 КК України призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту обвинуваченим частину покарання за вироком Хорольського районного суду від 17.02.2022 у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі і остаточно до відбуття обвинуваченому ОСОБА_4 визначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту із зали суду і строк відбування покарання йому обчислювати з 07.04.2023.

Речові докази по справі у вигляді:

- 1 тушки качки породи "шипун", що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , залишити цій потерпілій, як її власність.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та та прокурору.

Копію вироку суду, не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати учасникам судового розгляду, що не були присутні при його проголошенні.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд, а обвинувачениму, що утримується під вартою, в той же строк з дня отримання копії вироку, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювались.

Головуючий