Справа № 383/502/23
Номер провадження 1-кс/383/113/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області клопотання прокурора Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000104 від 12.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому з метою збереження речових доказів, попередження втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження майна, а саме: скляної пляшки чорного кольору із наліпкою з написом «Перцівка» із слідами чорного кольору та різким запахом, вилученого на підставі протоколу огляду місця події від 12.03.2023 року, просить накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , шляхом заборони користування та розпорядження ним та подальшого зберігання у камері зберігання речових доказів ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області до розгляду кримінального провадження по суті.

Необхідність накладення арешту прокурор пов`язує із розслідуванням кримінального провадження №0000104 від 12.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилась та подала заяву, в якій просила провести розгляд клопотання про арешт майна без її участі. Вказане клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування розгляду даного клопотання за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

Вивчивши зміст клопотання, його доводи та підстави для накладання арешту, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, надані із клопотанням, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Відділенням поліції №2 Баштанського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000104 від 12.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

З протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 від 12.03.2023 року встановлено, що 11.03.2023 року о 05-й годині потерпіла прокинулася та пішла до кімнати, де відпочивала мати, щоб перевірити її стан. В подальшому потерпіла займалась господарськими справами. Цього ж дня близько 5 год. 58 хв. потерпілій зателефонувала її донька, яка проживає у м. Миколаєві, та повідомила, що їй прийшло повідомлення та відповідно до камер відеоспостереження о 04:14 год. невідома особа підійшла до паркану домоволодіння, після чого стала кидати щось на територію домоволодіння та відбулись спалахи вогню. В подальшому особа втекла у невідомому напрямку. Після розмови із донькою потерпіла обійшла територію та виявила на вікні будинку і стіні речовину чорного кольору. Далі потерпіла зателефонувала на гарячу лінію «102» та повідомила про вказаний факт (а.с. 10-11).

З протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 13.03.2023 року встановлено, що по АДРЕСА_1 проживає її мати ОСОБА_5 , на території домоволодіння розміщені шість камер відеоспостереження із кутом огляду на територію вказаного домоволодіння та частину проїзної частини, які здійснюють цілодобову відеофіксацію із записом. На мобільному телефоні свідка встановлена програма під назвою «DMSS», в якій вона може переглядати поточне зображення із кожної камери відеоспостереження.

11.03.2023 року о 04 год. 18 хв. на телефон надійшло сповіщення про те, що особа потрапила в кут огляду камери відео спостереження. Перейшовши до вказаної мобільної програми, побачила, що невідома особа підходить до будинку та підпалює щось, після чого кидає вказане на будинок її матері. Далі невідома особа пішла від будинку. Через декілька секунд невідома особа повернулась та знову стала підпалювати та кидати щось в стіну будинку та в літній душ. Далі ця особа пішла від будинку, при цьому будинок ОСОБА_5 не загорівся.

Цього ж дня близько 6.00 години свідок зателефонувала своїй матері та повідомила про те, що бачила по камері відеоспостереження. Про вказану подію повідомила на спецлінію «102».

За ходою, тілобудовою свідок впізнала в невідомій особі односельчанина матері - ОСОБА_7 , із яким у її матері були неприязні відносини (а.с. 12-14).

З пояснень ОСОБА_4 від 12.03.2023 року, встановлено, що він добре знає ОСОБА_8 та із останньою в нього склалися неприязні відносини.

11.03.2023 року близько 03-ї год. він їхав з роботи, при цьому у рюкзаку мав скляну пляшку з-під горілки, в якій знаходилося мастило, яким він змащує гвинтові гвинти. Проїжджаючи повз будинок ОСОБА_9 , він зупинився та після цього розбризкав мастило на стіну будинку та спробував його підпалити, однак мастило не загорілось, далі він поїхав від будинку та їдучи через стадіон, викинув пляшку з-під мастила на територію стадіону, яка знаходиться неподалік будинку ОСОБА_10 .

З протоколу огляду місця події від 12.03.2023 року встановлено, що на території стадіону Промінської гімназії було виявлено скляну пляшку чорного кольору із наліпкою з надписом «Перцівка» та слідами чорного кольору, а також різким запахом (а.с. 19-25).

Постановою слідчого СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 12.03.2023 скляну пляшку чорного кольору із наліпкою з надписом «Перцівка» із слідами чорного кольору та різким запахом визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000104 (а.с. 26-27).

Відповідно до положень ч.7 ст.237 КПК України вилучена в ході огляду скляна пляшку чорного кольору із наліпкою з написом «Перцівка» із слідами чорного кольору та різким запахом є тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2 ст.168 КПК України).

Отже, заявлене до арешту майно має статус тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 3 статі 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами визнаються матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК України).

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За таких умов прокурор обґрунтовано вважає необхідним в майбутньому забезпечити проведення відповідних експертиз, при цьому предметом спеціальних досліджень стане вищевказаний речовий доказ.

Разом з тим у разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно з відповідною забороною його користування та розпорядження особа, яка протиправно заволоділа ним, з метою приховування слідів вчинення можливого кримінального правопорушення та власного збагачення, може здійснити активні дії по знищенню, приховуванню, перетворенню або його відчуженню, що свідчить про існування значного ризику втрати вказаних речових доказів як таких, чим перешкодить проведенню досудового розслідування та вчиненню слідчих дій із вказаним майном, проведення судових експертиз, спрямованих на повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження. Відтак є нагальна потреба у забезпеченні належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні, необхідності проведення експертиз і відкриття матеріалів учасникам кримінального провадження (ст.290 КПК України), тобто безперешкодного доступу сторін і учасників кримінального провадження до зазначеного майна.

При розгляді поданого клопотання, з наданих матеріалів встановлено, що дії прокурора відповідають вимогам закону. Останній довів існування ризику втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження майна, що призведе до втрати значення речового доказу, як такого. За таких умов, оглянуте та вилучене майно слідчим майно відповідає вказаним критеріям і підлягає арешту. Також для проведення ефективного досудового розслідування є потреба у збереженні цього майна у такому незмінному стані до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення. Зважаючи на перераховані обставини, підлягає задоволенню і вимога прокурора про необхідність застосування заборони в користуванні та розпорядженні арештованим майном.

На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба в тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження ним. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначиться на інтересах власника і третіх осіб.

Отже, згідно наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що вищевказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає вимогам ст.98 КПК України як речовий доказ, оскільки зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому, з метою забезпечення збереження речового доказу клопотання підлягає задоволенню та на вказані речі необхідно накласти арешт із забороною розпорядження та користування вказаним майном.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000104 від 12.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучене згідно протоколу огляду місця події від 12.03.2023 року у кримінальному провадженні №0000104 майно, яке визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, з метою забезпечення його збереження, а саме на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , шляхом заборони користування та розпорядження майном:

- скляну пляшку чорного кольору із наліпкою з надписом «Перцівка» із слідами чорного кольору та різким запахом та з подальшим зберіганням його у камері зберігання речових доказів ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області до розгляду кримінального провадження по суті.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Апеляційне оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1