Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року

м. Київ

справа № 991/2030/22

провадження № 51- 1046ск23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 14 жовтня 2022 року про накладення грошового стягнення, ухвалу Вищого антикорупційного суду від 25 січня 2023 року про відмову у скасуванні ухвали про накладення грошового стягнення та ухвалу судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 10 лютого 2023 року у кримінальному провадженні № 0000522,

встановив:

у провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження стосовно обвинувачених: ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 369-2, ч. 2 ст. 344 КК України; ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ч. 5 ст. 27 -

ст. 351-2 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ч. 5 ст. 27 - ст. 351-2 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109,

ст. 351-2 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ч. 5 ст. 27 - ст. 351-2 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ст. 351-2 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ст. 351-2 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 351-2 КК України.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 14 жовтня 2022 року за неприбуття у судове засідання накладено грошове стягнення на обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Обвинувачений ОСОБА_4 24 січня 2023 року звернувся до Вищого антикорупційного суду з клопотанням про скасування вищевказаної ухвали про накладення на нього грошового стягнення.

Вищий антикорупційний суд ухвалою від 25 січня 2023 року відмовив у задоволенні вказаного клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 оскаржив в апеляційному порядку ухвали Вищого антикорупційного суду від 14 жовтня 2022 року та 25 січня 2023 року.

Ухвалою судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 10 лютого

2023 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скарго ОСОБА_4 на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України.

Не погоджуючись із ухвалами Вищого антикорупційного суду від 14 жовтня

2022 року та 25 січня 2023 року, судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 10 лютого 2023 року, обвинувачений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій в частині накладення на нього грошового стягнення скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 слід відмовити з огляду на таке.

Главою 11 Розділу II КПК України визначено порядок судового виклику в кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 139 КПК України визначено, що, якщо, зокрема, обвинувачений, щодо якого здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення.

Положеннями Глави 12 Розділу II КПК України регламентовано порядок розгляду питання про накладення грошового стягнення на учасників процесу.

Відповідно до вищезазначеної норми ухвала, якою накладено грошове стягнення на учасника кримінального провадження, апеляційному оскарженню не підлягає.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень, ухвалою Вищого антикорупційного суду від 14 жовтня 2022 року за неповажність причин неприбуття у судове засідання накладено грошове стягнення на обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Отже суддя Вищого антикорупційного суду, постановляючи ухвалу від 14 жовтня 2022 року, діяв в межах своїх повноважень, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 КПК України особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається слідчому судді, суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Положеннями частини 4 ст. 147 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає.

Положеннями ст. 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394цього Кодексу.

Суддя суду апеляційної інстанції, відмовляючи ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ухвала Вищого антикорупційного суду від 14 жовтня 2022 року про накладення грошового стягнення та ухвала Вищого антикорупційного суду від

25 січня 2023 року про відмову у скасуванні ухвали про накладення грошового стягнення, відповідно до ст. 392, ч. 4 ст. 147 КПК України окремому апеляційному оскарженню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням, оскільки ухвала судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 10 лютого 2023 року постановлена у відповідності до вимог КПК України.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК Українисуд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, Суддійшоввисновку, щообґрунтовані підстави для задоволеннякасаційноїскарги обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні, тому у відкриттікасаційногопровадженняслідвідмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

ухвалив:

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 14 жовтня 2022 року про накладення грошового стягнення, ухвалу Вищого антикорупційного суду від 25 січня 2023 року про відмову у скасуванні ухвали про накладення грошового стягнення, та ухвалу судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 10 лютого 2023 року у кримінальному провадженні № 0000522.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3