Номер провадження: 11-сс/813/1474/22
Справа № 501/4451/19 1-кс/501/688/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 12.10.2022 року, в кримінальному провадженні №0000830,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді, на підставі п.3 ч.2 ст. 304 КПК України,повернуто скаргу ОСОБА_5 , подану в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України напостанову слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 17.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000830 від 16.10.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на положення п.3 ч.2 ст. 304 КПК України тазазначив, що скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого подана до суду із порушенням встановлених законом строків, оскільки скарга не містить підтверджень отримання ОСОБА_5 постанови саме 08.10.2022 року, а звернувшись зі скаргою останній не порушив питання про поновлення строку на оскарження постанови слідчого.

Не погоджуючись з ухвалою ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою направити подану ним скаргу на новий розгляд в суд першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Апелянт вказує, що слідчий суддя без законних підстав повернув йому скаргу, не звернувши уваги на той факт, що ним було дотримано строки звернення зі скаргою та він має право на звернення з такою скаргою.

Відповідно до положень ч.4 ст.107, ч.4 ст.405 КПК України (далі КПК) апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися, про час місце та розгляд були повідомлені належним чином.

При цьому, прокурор звернувся до апеляційного суду з клопотанням про здійснення судового розгляду без його участі та зазначив, що ухвала слідчого судді є законної та обґрунтованою. Апелянт ОСОБА_5 , 04.11.2022 року, подав додаткові поясненнями до апеляційної скарги, не з`явився у судове засідання апеляційного суду, про причини неявки суду не повідомив, про відкладення розгляду справи не заявляв.
Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації права учасників процесу на доступ до правосуддя та приймаючи до уваги те, що сторони, будучи повідомленими про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді не з`явилась, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої ухвали слідчого судді, апеляційним судом встановлено таке.
Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування врегульовано Главою 26 КПК.
Статтями 303, 304 КПК визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.
Зокрема, п.3 ч.1 ст.303 КПК передбачає можливість оскарження рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).
Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 оскаржується постанова слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 17.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000830, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Не погоджуючись з постановою слідчого ОСОБА_5 , 11.10.2022 року, звернувся до слідчого судді зі скаргою на вказану постанову слідчого, зазначаючи при цьому, що отримав постанову слідчого 08.10.2022 року.

Водночас, звертаючись до слідчого судді зі скаргою ОСОБА_5 не надав місцевому суду доказів на підтвердження доводів про отримання постанови слідчого саме 08.10.2022 року, що стало підставою для повернення скарги останнього.

Апеляційним судом також не встановлено доказів на підтвердження отримання апелянтом постанови слідчого саме 08.10.2022 року.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що на момент розгляду скарги ОСОБА_5 у суді першої інстанції, слідчий суддя дотримався вимог п.3 ч.2 ст.304 КПК та прийняв законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення про повернення скарги, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу ОСОБА_5 , що він не позбавлений права повторно звернутися до слідчого судді суду першої інстанції в порядку ч.1 ст.303 КПК, але має надати докази на підтвердження своїх доводів про отримання постанови слідчого саме 08.10.2022 року та ініціювати питання про поновлення строку на оскарження постанови слідчого, зазначивши при цьому відповідні обставини поважності пропуску строку на оскарження.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 12.10.2022 року, якоюповернуто скаргу ОСОБА_5 , подану в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України напостанову слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 17.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000830 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4