печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

установив:

Старший слідчий в особливо важливих справах відділу управління Головного управління Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000839 від 29.08.2022 р. за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

У клопотанні зазначено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Установлено, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням день та місці вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невстановленими на цей час службовими особами Територіального сервісного центру № 0742 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру у Волинській області (далі - ТСЦ 0742) з метою вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин. 08.09.2022 р. громадянин ОСОБА_8 з метою отримання консультації щодо реєстрації транспортного засобу прибув до ТСЦ 0742 за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Володимирська, 133. Перебуваючи в приміщенні даного ТСЦ 0742 від невстановлених на цей час працівників ТСЦ 0742 отримав інформацію, що для реєстрації транспортного засобу йому необхідно звернутись до осіб, які знаходяться біля будівлі ТСЦ. Цього ж дня ОСОБА_8 , перебуваючи на території ТСЦ 0742 за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Володимирська, 133, звернувся до однієї з осіб, що знаходились біля ТСЦ, яка назвалась ОСОБА_9 , який у ході досудового розслідування встановлений як ОСОБА_7 , з метою отримання консультації щодо реєстрації транспортного засобу. Останній, діючи з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з невстановленими на даний час службовими особами ТСЦ 0742 та ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що для безперешкодної постановки на облік транспортного засобу і отримання свідоцтва про його реєстрацію необхідно надати останнім неправомірну вигоду у розмірі 7 000 грн, з яких 6 000 грн буде передано невстановленим на даний час службовим особам ТСЦ 0742 та 1 000 грн гривень особисто ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . З вимогою ОСОБА_7 щодо надання неправомірної вигоди службовим особам ТСЦ 0742 ОСОБА_8 , будучи переконаним, що за інших умов він не здійснить реєстрацію транспортного засобу, погодився. 28.12.2022 р. у свою чергу ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими на даний час службовими особами ТСЦ 0742, реалізуючи спільний злочинний умисел щодо отримання неправомірної вигоди за реєстрації транспортного засобу, повідомив ОСОБА_8 про необхідність прибути до ТСЦ 0742 на 08:30 год. 29.12.2022 р. 29.12.2022 р. ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими на даний час службовими особами ТСЦ 0742, реалізуючи спільний злочинний умисел щодо отримання неправомірної вигоди за реєстрацію транспортного засобу, повідомив ОСОБА_8 про необхідність передачі неправомірної вигоди у сумі 7 000 грн безпосередньо ОСОБА_5 для подальшої передачі невстановленим на даний час службовим особам ТСЦ 0742. 29.12.2022 р. близько 13:00 год. ОСОБА_5 перебуваючи на території ТСЦ 0742 за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Володимирська, 133, реалізуючи умисел на незаконне збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими службовими особами ТСЦ 0742 та ОСОБА_7 , отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 7 000 грн за безперешкодну та успішну реєстрацію транспортного засобу. 29.12.2022 р. у невстановлений час службова особа ТСЦ 0742 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , в порушенні вимог Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388, поставила на облік автомобіль марки та моделі INFINITI FX35, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , внаслідок чого ОСОБА_5 близько 13:50 год. передав ОСОБА_8 свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 та державні номерні знаки НОМЕР_3 , оформлені на ОСОБА_10 без її особистої присутності та без належно оформленого уповноваження на те останніх.

Крім цього ОСОБА_5 , діючи у злочинній змові з ОСОБА_7 та невстановленими на цей час службовими особами ТСЦ 0742, повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин. 16.01.2023 р. громадянин ОСОБА_11 з метою отримання консультації щодо реєстрації транспортного засобу прибув до ТСЦ 0742 за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Володимирська, 133. Перебуваючи в приміщенні даного ТСЦ 0742, від невстановлених на цей час працівників ТСЦ 0742 отримав інформацію, що для реєстрації транспортного засобу йому необхідно звернутись необхідно звернутись до осіб, які знаходяться біля будівлі ТСЦ. Цього ж дня ОСОБА_11 , перебуваючи на території ТСЦ 0742 за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Володимирська, 133, звернувся до однієї з осіб, що знаходились біля ТСЦ, яка назвалась ОСОБА_9 , який у ході досудового розслідування встановлений як ОСОБА_7 , з метою отримання консультації щодо реєстрації транспортного засобу. Останній, діючи з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з невстановленими на даний час службовими особами ТСЦ 0742 та ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_11 , що для безперешкодної постановки на облік транспортного засобу та отримання свідоцтва про його реєстрацію, необхідно надати останнім неправомірну вигоду у розмірі 7 000 грн, з яких 6 000 грн буде передано невстановленим на даний час службовим особам ТСЦ 0742 та 1 000 грн особисто ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . З вимогою ОСОБА_7 щодо надання неправомірної вигоди службовим особам ТСЦ 0742 ОСОБА_11 , будучи переконаним, що за інших умов він не здійснить реєстрацію транспортного засобу, погодився. 13.03.2023 р. у свою чергу ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими на даний час службовими особами ТСЦ 0742, реалізуючи спільний злочинний умисел щодо отримання неправомірної вигоди за реєстрацію транспортного засобу, повідомив ОСОБА_11 про необхідність прибути до ТСЦ 0742 на 08:30 год. 15.03.2023 р. 15.03.2023 р. ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими на даний час службовими особами ТСЦ 0742, реалізуючи спільний злочинний умисел щодо отримання неправомірної вигоди за реєстрацію транспортного засобу, повідомив ОСОБА_11 , що біля ТСЦ 0742 його буде чекати ОСОБА_5 і ОСОБА_11 необхідно буде виконувати вказівки останнього. 15.03.2023 р. близько 17:30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на території ТСЦ 0742 за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Володимирська, 133, реалізуючи умисел на незаконне збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими службовими особами ТСЦ 0742 та ОСОБА_7 , отримав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 7 500 грн за безперешкодну та успішну реєстрацію транспортного засобу. 15.03.2023 р. у невстановлений час службова особа ТСЦ 0742 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в порушенні вимог Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388, поставила на облік автомобіль марки та моделі PEUGEOT 307SW, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , внаслідок чого ОСОБА_5 близько 17:30 год. передав ОСОБА_11 свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_5 та державні номерні знаки НОМЕР_6 , оформлені на ОСОБА_12 без особистої присутності власника.

15.03.2023 р. о 18:06 год. ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий, обґрунтовуючи клопотання, вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає наявними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив їх задовольнити.

Захисник, підозрюваний у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, докази, якими воно обґрунтовується, вислухавши учасників провадження за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступних висновків.

16.03.2023 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, найбільш суворим - тримання під вартою.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування (рішення у справі «Ferrari Bravo проти Італії»). Слідчий суддя виходить з того, що на даному етапі провадженні він не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, він не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого стороною обвинувачення. Так, аналіз представлених доказів зв`язують підозрюваного з певними кримінальними правопорушеннями, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «John Murray проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Fox, Campbell and Hartly проти Сполученого Королівства»), отже на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Водночас слідчий суддя не погоджується з існуванням ризиків, про які вказує сторона обвинувачення, оскільки за рішенням у справі «Boicenco проти Молдови» тільки одне посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу. У рішенні у справі «Mamedova проти Росії» Суд дійшов висновку, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування, на що вказує Суд у рішенні у справі «Jazzynski проти Польщі», отже клопотання слідчого не містить переконливого обґрунтування доводів про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а відтак застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є непропорційним меті, яка ставиться до його застосування.

Додані до клопотання докази містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих діянь та частково підтверджують ризики, при цьому в своїй сукупності означене не може свідчити про наявність підстав для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, отже слідчий суддя, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, не знайшов підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки передбачені частиною п`ятою ст. 194 КПК України.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,одружений, має сина, ОСОБА_13 , 2006 р.народження, який є дитиною-інвалідом, позитивно характеризується за місцем проживання, слідчим суддею враховується стан здоров`я підозрюваного. Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби.

Разом з тим у резолютивній частині ухвали, складеній і оголошеній 17.03.2023 р., при написанні місця проживання підозрюваного допущено описку та помилково зазначено, що він проживає на АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 21, 29, 55, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гусине Турківського району Львівської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому строком до 13.05.2023 р., включно, у період часу з 23:00 год. до 06:00 год. наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій воєнного, техногенного чи природного характеру.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України:

не відлучатися із м. Ковель Ковельського району Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування із працівниками територіального сервісного центру № 0742 РСЦ ГСЦ МВС у Волинській області ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , підозрюваним ОСОБА_7 та свідками (заявниками) ОСОБА_11 , ОСОБА_8

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити до 13.05.2023 р., включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000839 від 29.08.2022 р. до 13.05.2023 р., включно.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції України у Волинській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосереднього до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1