КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/751/23
Провадження № 1-кс/552/324/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянув у м. Полтаві в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Германівка, Сахновщинського району, Харківської області, громадянин України, українець, освіта неповна вища, не одруженого, утриманців немає, військовослужбовець за контрактом, молодший сержант, механік групи слюсарно-механічних робіт військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ відділення № 1 Полтавського відділу ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 звернулася з клопотанням погодженим з прокурором про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні СВ ВП №1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України. Зібрані в ході досудового розслідування докази підтверджують обґрунтовану підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 10.02.2023 року до 11.02.2023 ОСОБА_4 перебував у квартирі АДРЕСА_3 спільно із малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час сумісного відпочинку ОСОБА_4 достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_7 запропонував останній вступити з ним у статевий зв`язок, на що потерпіла погодилась. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив щодо ОСОБА_7 дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло останньої із використанням геніталій.

Розуміючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності, підозрюваний може переховуватись як від органів досудового розслідування, так і від суду після направлення обвинувального акту, а також може незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та вважає доведеним висновок про існування ризиків, зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу та наявність підстав для тримання особи під вартою, оскільки жоден з інших запобіжних заходів не зможе усунути ризики визначених ст.. 177 КПК України

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що не знав дійсний вік потерпілої, вона не виглядає на 12 років та остання пояснила що їй через декілька місяців виповниться 18 років. Щодо клопотання заперечує.

Захисник ОСОБА_5 заперечує щодо задоволення клопотання посилаючись на те, що його підзахисний є законослухняним громадянином, військовослужбовцем. Стороною обвинувачення взагалі не доведений склад інкримінованого правопорушення, а тому підозра є необґрунтованою. ОСОБА_4 не знав вік потерпілої, вину не визнає. Взагалі відсутні будь-які докази про призначення по справі судово-медичної експертизи щодо встановлення біологічного (анатомо-фізіологічного) віку потерпілої. У матеріалах клопотання відсутнє фото потерпілої, яка взагалі виглядає значно старше свого віку. Просив врахувати відсутність батьківського контролю з боку батьків потерпілої. Ризики на які посилалась прокурор є безпідставними . Просив відмовити в задоволенні клопотання та призначити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту в нічний час з покладення відповідних обов`язків.

Заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років.

ОСОБА_4 12 лютого 2023 року повідомлено про підозру за ч.4 ст. 152 КК України.

Вина даної особи у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема: протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 щодо відомих їм обставин вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , яка надала пояснення відносно подій , які мали місце 10 та 11 лютого 2023 року за участю підозрюваного, протоколом обшуку місця події від 12.02.2023 р за адресою АДРЕСА_2 з зазначенням вилучених предметів.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

2)незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні;

3)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

4)вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати ту обставину, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду. Таким чином, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний може залишити місце проживання, що унеможливить виконання процесуальних рішень.

Посилання сторони захисту, що підозрюваний є військовослужбовцем, а тому в разі залишення місця проживання він буде притягнутий до кримінальної відповідальності, не може розцінюватися судом як стримуючий та беззаперечний фактор .

Також існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може впливати на потерпілу , свідків у кримінальному провадженні, оскільки, свідки є особи з ким він підтримує товариські відносини, один з них військовослужбовець та вони разом проходять військову службу в одній і тій же військовій частині.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, і тим самим вчинити інший злочин.

Оцінюючи в сукупності викладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_4 та відповідно до ст. 194 КПК України, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суду не надано належних доказів, що за віком та станом здоров`я підозрюваного мають місце протипоказання для застосування до нього такого запобіжного заходу.

На підставі викладеного приходжу до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та наявність підстав для його задоволення, оскільки більш м`які запобіжні заходи, застосовувати не можливо.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, з урахуванням наявності ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування з причин бажання уникнути покарання за тяжкий злочин, унеможливлює застосування до підозрюваного особистого зобов`язання.

Також, перебування не в умовах відповідної державної установи, а саме за місцем проживання останнього при застосуванні домашнього арешту, існує ризик того, що підозрюваний може покинути місце проживання.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до сторони обвинувачення та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу.

Таким чином, вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання наявним у кримінальному провадженні ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж як винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання спробам особи переховуватися від органів досудового розслідування та суду, унеможливленню незаконно впливати на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, з метою забезпечення кримінального провадження, існує необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи вище зазначені ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

Відповідно до п.3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, становить від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави, слідчий суддя дійшов до висновку, що застава у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 268 400 грн., здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків..

Керуючись ст. 177-178, 193-194 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з 12 лютого 2023 року 03 год. 10 хв.

Термін дії ухвали не може перевищувати шістдесят днів, та діє до 10 квітня 2023 року 03 год. 10 хв.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України, в сумі 268 400 грн., що складає 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду;

не відлучатись з місця проживання АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора та суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з потерпілою, законним представником потерпілої, свідками;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1