КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у

м. Києві, є громадянином України, має повну вищу освіту, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

за участю: прокурора захисників підозрюваного - ОСОБА_7 , - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , - ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 06 квітня 2023 року включно.

Заборонено ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні № 0001038 від 03.08.2022 року;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначено до 06 квітня 2023 року.

Відповідно до ухвали, суддя, досліджуючи матеріали клопотання, дійшов висновку, що доводи прокурора не підтверджують обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам щодо підозрюваного.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із можливістю внесення застави у розмірі 40 000 000 грн.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор вказує на необґрунтованість оскаржуваної ухвали та посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 5 ст. 191 КК України.

Також, на думку прокурора існують ризики, передбачені п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний, з метою ухилення від можливого покарання до 12 років позбавлення волі у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вжити заходів до реалізації або знищення майна, у тому числі того, яке можливо набуте злочинним шляхом.

Крім цього, злочинні дії, інкриміновані підозрюваному, вчинялись ним за попередньою змовою з іншими особами, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що розуміючи подальше настання негативних наслідків як для себе, так і для інших осіб, підозрюваний може впливати на вказаних осіб або вчиняти дії спрямовані на укриття або знищення доказів щодо його зв`язку з ними.

Підозрюваний ОСОБА_6 , залишаючись на волі та маючи реальну можливість до спілкування з певним колом осіб (співучасниками, знайомими, родичами), може також вчинити дії передбачені п.п. 2-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що унеможливить встановлення фактичних обставин у кримінальному провадженні.

На думку прокурора, застосовуючи такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, слідчим суддею не в достатній мірі враховано тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину та встановлений досудовим розслідуванням розмір матеріальної шкоди державному бюджету у сумі 80 000 000 грн.

Окрім того, з метою приховування слідів злочину та документів від імені ТОВ "ВІЙСЬКСЕРВІС-ВОЛОНТЕР", підозрюваний ОСОБА_6 звільнився із займаної посади керівника вказаного товариства та реалізував частку в статутному капіталі юридичної особи третій особі, яка погодилась учинити відповідні дії за грошову винагороду без наміру здійснення подальшої господарської діяльності.

Захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить у задоволення апеляційної скарги прокурора відмовити.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи захисників та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею в повній мірі не дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001038 від 03 серпня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЙСЬКСЕРВІС-ВОЛОНТЕР» () (далі - ТОВ «ВСВ»), основним видом його економічної діяльності є постачання інших готових страв.

Відповідно до наказу № 113/1-К від 13 травня 2019 року ОСОБА_6 призначений на посаду генерального директора ТОВ «ВСВ», був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України був службовою особою.

У період із 01 лютого 2022 року по 10 лютого 2022 року ОСОБА_6 , будучи генеральним директором ТОВ «ВСВ», тобто службовою особою суб`єкта господарювання, маючи відповідні повноваження на здійснення банківських операцій, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами МОУ, отриманими юридичною особою на розрахункові рахунки згідно умов договорів за № 286/2/20/118 від 30.12.2020, № 286/2/20/119 від 31.12.2020, № 286/2/21/2 від 05.01.2021, № 286/2/21/3 від 12.01.2021, № 286/2/21/5 від 10.02.2021, № 286/2/21/9 від 30.04.2021, № 286/2/21/10 від 30.04.2021 у якості оплати за послуги харчування особового складу Збройних Сил України та штатних тварин, діючи на виконання заздалегідь розробленого із ОСОБА_11 злочинного плану, перерахував на користь ПАТ «ЗНВКІФ «ДК-ІНВЕСТМЕНТ» грошові кошти в загальній сумі 80 000 000 грн.

При цьому, розмір статутного капіталу ТОВ «ФК «АНХЕЛЬ» складав 5 001 000 грн і після здійснення відповідного правочину не змінився, тобто відповідна дія вчинилася без збільшення вартості структури активів юридичної особи, що свідчило про формальне здійснення фінансово-господарської операції.

Отже, як вважає орган досудового розслідування, ОСОБА_6 , будучи генеральним директором ТОВ «ВСВ», зловживаючи своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , умисно розтратив грошові кошти державного бюджету в сумі 80 000 000,00 грн, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, установлений на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто є особливо великим розміром.

02 лютого 2023 рокуОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

03 лютого 2023 року старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , із можливістю внесення застави у розмірі 40 000 000 гривень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, до 06 квітня 2023 року включно, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 відповідних процесуальних обов`язків.

Ухвалюючи таке рішення, слідчий суддя вказав, що доводи прокурора не підтверджують обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам щодо підозрюваного.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, є обґрунтованою, що є однією із складових для можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилається орган досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

З урахуванням зазначеного, посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, заслуговують на увагу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

Крім того, колегією суддів враховується і практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як вважає колегія суддів, застосовуючи щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя, в порушення норм ст.ст. 177, 178 КПК України, не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, не співставив існуючі у справі ризики, характер кримінального правопорушення та його наслідки, з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом впевненість у тому, що ОСОБА_6 не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, про що зазначає в поданій апеляційні скарзі сторона обвинувачення. Тобто висновок слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам є передчасним.

Крім того, слідчий суддя застосовуючи такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт залишив поза увагою тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину та встановлений досудовим розслідуванням розмір матеріальної шкоди державному бюджету становить 80 000 000 грн.

Також залишив поза увагою той факт, що з метою приховування слідів злочину та документів від імені ТОВ "ВІЙСЬКСЕРВІС-ВОЛОНТЕР", підозрюваний ОСОБА_6 звільнився із займаної посади керівника вказаного товариства та реалізував частку в статутному капіталі юридичної особи третій особі, яка погодилась учинити відповідні дії за грошову винагороду без наміру здійснення подальшої господарської діяльності.

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження.

Також колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, та зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Іллійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На даній стадії досудового розслідування доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_6 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Окрім цього, колегія суддів враховує дані про особу підозрюваного, зокрема його вік, стан здоров`я, склад сім`ї, на підставі чого приходить до висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Матеріали провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Зокрема, згідно п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає п. 3 ст. 5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі не явки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.

Суд не в праві визначити розмір застави, який завідомо підозрюваним не може бути сплачений через його майновий стан.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, наявність матеріальної шкоди державному бюджету, яка може становити 80 000 000 грн., можливі тяжкі наслідки від вчинення злочину, особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні необхідно встановити заставу у виключному розмірі, з метою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України, а саме заставу у розмірі 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень у національній грошовій одиниці України, оскільки саме така застава, на думку колегії суддів, достатня, у разі її внесення, забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків й повинна утримувати підозрюваного в межах належної процесуальної поведінки.

Саме такий запобіжний захід є достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та виконання покладених на нього обов`язків.

Крім того, при виготовленні повного тексту судового рішення, колегією суддів виявлено, що в короткому тексті ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 01 березня 2023 року (у вступній та резолютивній частинах ухвали) допущено технічну описку при зазначенні року народження ОСОБА_6 , а саме замість правильного « ІНФОРМАЦІЯ_2 », вказано неправильний - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

У відповідності до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні, а у відповідності до ч. 2 ст. 379 КПК України питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні.

З урахувань зазначеного, колегія суддів вважає необхідним виправлення описки, допущеної в короткому тексті ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 01 березня 2023 року, зазначивши у вступній та резолютивній частинах ухвали замість помилково вказаного року народження ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », правильний - « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та відповідно по тексту ухвали вважати правильною дату народження - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 з визначенням застави у виключному розмірі, з мотивів викладених апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року,якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 06 квітня 2023 року включно, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 відповідних процесуальних обов`язків - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 06 квітня 2023 року включно.

Взяти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під варту в залі Київського апеляційного суду.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, ; код банку: 820172; назва банку: ГУ ДКСУ у м. Києві; номер рахунку за стандартом IBAN: UA1082186; призначення платежу: застава за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по справі №757/4622/23, 11-сс/824/1520/2023, у Київському апеляційному суді.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні № 0001038 від 03.08.2022 року;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків покладених судом визначити протягом двох місяців після внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця попереднього ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд.

З моменту внесення застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , а її виконання на органи Національної поліції України.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1520/2023

Єдиний унікальний номер 757/4622/23-к

Категорія: ст. 181 КПК України

Слідчий суддя у суді першої інстанції - ОСОБА_13

Доповідач в суді апеляційної інстанції - ОСОБА_1