Номер провадження: 11-кп/813/309/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про повторне дослідження доказів під час розгляду апеляційної скарги прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Приморського районного суду міста Одеси від 02.11.2021 року у кримінальному провадженні № 0000342, внесеному до ЄРДР 02.06.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ілляшівка Тростянецького району Вінницької області, громадянка України, на момент вчинення діяння, у якому вона обвинувачується, працювала деканом факультету інноваційних технологій харчування, ресторанно-готельного і туристичного бізнесу Одеської національної академії харчових технологій, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 368 КК України,

установив:

Оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 та ч. 3 ст. 368 КК України та виправдано її за ч. 1 та ч. 3 ст. 368 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення.

Вироком суду вирішено питання щодо процесуальних витрат та заходів забезпечення, застосованих в рамках кримінального провадження.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, прокурор звернувся до суду із апеляційною скаргою, зазначивши, що оскаржуваний вирок є незаконним та необґрунтованим, а тому він підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду, прокурор ОСОБА_6 звернулась до апеляційного суду з клопотанням про повторне дослідження доказів, а саме: клопотання про проведення обшуку від 05.07.2016 року; ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2016 року про надання дозволу на проведення обшуку; ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2016 про накладення арешту; протокол про надання доступу до матеріалів від 01.10.2016 року; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічно недоступного місця; протокол огляду телефону від 04.07.2016 року; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи, які були досліджені судом першої інстанції, посилаючись на те, що суд першої інстанції не надав належну оцінку дослідженим доказам.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала клопотання, думку обвинуваченої та її захисника, які заперечували проти його задоволення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина 1 статті 84 КПК).

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, сформульовані законодавцем у частині 1 статті 91 КПК. Згідно з частиною 2 цієї статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з частиною 3 статті 404 КПК, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції неповністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

У тому випадку, коли апеляційний суд вбачає, що доводи апеляційної скарги учасника кримінального провадження в частині неповноти судового розгляду (ст. 410 КПК України) та/або невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК України) виглядають обґрунтованими та потребують перевірки, остання здійснюється шляхом повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, із дотриманням вимог ст. 404 КПК України, що включає безпосереднє дослідження та оцінку доказів щодо таких обставин.

Ця позиція висловлена в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 05 липня 2018 року (справа № 164/1509/15?к).

Положеннями ст. 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими нормами КПК України.

Апеляційний суд констатує, що під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_6 не навела конкретних обставин, які б свідчили про неповноту дослідження судом доказів, або, що ці докази були досліджені судом з порушеннями, а незгода прокурора з висновками, зробленими на підставі досліджених доказів, не може бути безумовною підставою для повторного дослідження тих самих доказів за відсутності обставин, передбачених ч. 3 ст. 404 КПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для повторного дослідження доказів, оскільки клопотання прокурора фактично зводиться до незгоди із наданою судом першої інстанції оцінкою доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 91-94, 350, 401, 404, 405, 419, 532 КПК, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Приморського районного суду міста Одеси від 02.11.2021 року у кримінальному провадженні № 0000342, внесеному до ЄРДР 02.06.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 368 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3