"04" листопада 2022 р.
О к р е м а д у м к а
( по кримінальному провадженні щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КК України)
Вироком Лугинського районного суду Житомирської області від 30 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною та засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі.На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком впродовж 3 років.Згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_1 судом покладені обов`язки:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомяти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця місця проживання, роботи, навчання.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подала апеляційну скаргу в якій просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_1 призначити покарання за ч.2 ст.121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Вважаю, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_1 скасувати, оскільки він є незаконним, необгрунтованим, а призначене обвинуваченій покарання є надмірно м`яким і таким, що не відповідає даним про її особу та обставинам, що обтяжують покарання.

Так, призначаючи ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність на утриманні дітей, часткове відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_2 та з урахуванням даних про особу ОСОБА_1 , девіантну поведінку ОСОБА_3 , призначив обвинуваченій покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ст. 121 ч.2 КК України у виді 5 років позбавлення волі.
Також, враховуючи дані про особу винної, наявність пом`якшуючих обставин, думку потерпілої про можливість виправлення обвинуваченої без позбавлення її волі та можливість виправлення ОСОБА_1 без відбування призначеного покарання, суд на підставі ст. 75 КК України дійшов висновку про звільнення ОСОБА_1 від відбування основного покарання з іспитовим строком 3 роки.
Суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_1 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, не в повній мірі врахував обставини кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачена перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на грунті ревнощів кухонним ножем завдала удар в область живота ОСОБА_3 , заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження від яких наступила його смерть, свого рішення суд належним чином не обгрунтував і не навів переконливих мотивів, з яких він дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання.

Вважаю, що у суда були підстави призначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України, однак на мою думку суд безпідставно звільнив обвинувачену від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.
За таких обставин вважаю, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, вирок районного суду - скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_1 покарання за ч.2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Суддя ОСОБА_4