КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4049/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2022 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2022 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.09.2022 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.11.2022 року включно, з визначенням розміру застави у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 ( сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн., із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.09.2022 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання відмовити, застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що слідчий суддя належним чином не перевірив чи підтверджують надані стороною обвинувачення докази ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, при цьому не надав належної уваги доводам сторони захисту.

ОСОБА_7 має постійне місце проживання у м. Києві, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні та співпрацює зі слідством, має міцні соціальні зв`язки.

Визначений розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_7 , останній тимчасово не працює, тому внести таку заставу останній не взмозі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002576 від 12.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_7 , 12.09.2022 року о 20 год. 00 хв., в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , виник прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникнення у житло, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникнення у житло, в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , 12.09.2022 року о 20 год. 00 хв., піднявшись по балконам з першого на четвертий поверх, відкривши двері балкону та зайшовши до спальної кімнати, квартири АДРЕСА_3 , переслідуючи корисливий мотив, скориставшись переляканим станом потерпілої ОСОБА_11 , вибіг зі спальної кімнати та пробіг через коридор, в якому на тумбочці знаходився мобільний телефон марки «Samsung G4», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N R28КС0Е8YCR, з сім-карткою мобільного оператора «Водафон», за номером НОМЕР_3 , вартістю 5400 грн., який належить потерпілій ОСОБА_11 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 забрав вказаний мобільний телефон з тумбочки та відкривши вхідні двері квартири вибіг з неї, після чого спустившись по сходах на перший поверх вийшов на вулицю.

Після чого, ОСОБА_7 12.09.2022 року приблизно о 20 год. 04 хв., утримуючи при собі відкрито викрадене чуже майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в наступному розпорядившись ним на власний розсуд.

23.09.2022 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24.09.2022 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

24.09.2022 року слідчий СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_12 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду м. Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 строком на 60 (шістдесят) днів.

24.09.2022 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва задоволено частково клопотання та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 ( сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн., із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_7 строком до 21.11.2022 року включно.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його вини у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також останній може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто існують обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відсутності достатніх доказів, щодо обґрунтованості застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заслуговують уваги, оскільки слідчий суддя об`єктивно оцінив матеріали провадження та дійшов правильного висновку, щодо наявності ризиків та доказів.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Наявність обґрунтованої підозри останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- Протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 23.09.2022 року;

- Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 23.09.2022 року;

- Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 12.09.2022 року;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 23.09.2022 року;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.09.2022 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про відсутність підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 даних про його особу в сукупності, враховуючи що останній не заперечує свою вину, а також характеризуючих даних про які зазначає захисник в апеляційній скарзі однак є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.11.2022 року.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою.

Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначив останньому заставу а саме у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 ( сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн., що зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість інші доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , що погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.11.2022 року включно, з визначенням розміру застави у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 ( сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн., із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3