Провадження № 1-кс/761/9214/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 14.07.2022 року про закриття кримінального провадження 0000185, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань15.04.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, -

в с т а н о в и в:

19 серпня 2022 року на розгляд слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 14.07.2022 року про закриття кримінального провадження №0000185, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань15.04.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, в якій скаржник просив суд скасувати зазначену постанову.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою ОСОБА_3 посилається на положення ст. 303 КПК України та обґрунтовує її тим, що постановою старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 15.04.2022 року про існування якої скаржник дізнався 14.08.2022 року, кримінальне провадження №0000185, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, було закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. При цьому, скаржник зазначає, що оскаржувана постанова є передчасною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Так, скаржник зазначає, що слідчим під час досудового розслідування не вжито заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення, належної оцінки, що й призвело до прийняття незаконного та упередженого рішення. Також скаржник посилається на те, що у кримінальному провадженні не було витребувано документів які мають значення для кримінального провадження. Крім того, не було допитано всіх свідків які б надали важливі покази.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, в своїй скарзі просив розгляд провести без його участі до якої також долучив копію оскаржуваного процесуального рішення.

У судове засіданні слідчий ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце його проведення, не з`явилася, до суду направив матеріали закритого кримінального провадження. Разом з цим відсутність особи, рішення якої оскаржується не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, а також дослідивши матеріали кримінального провадження №0000185 від 15.04.2022 в 1-му томі, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 9 КПК України передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно до ст. 2, ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржені рішення слідчого , дізнавача про закриття кримінального провадження.

Судовим розглядом встановлено, що головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000185 від 15.04.2022 щодо можливої службової недбалості службових осіб Державної прикордонної служби України, які всупереч п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1601 «Про порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака « Ветеран військової служби » не видали посвідчення та нагрудний знак ветерана військової служби ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ДПСУ від 26.07.2021 № 284-ос було звільнено з військової служби з 13.09.2021 та який набув статусу ветерану військової служби, і якому вказаною бездіяльністю завдано матеріальну шкоду через відсутність можливості користуватися пільгами, передбаченими ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_6 від 24.01.2021 у справі № 761/1919/22, якою уповноважену особу Державного бюро розслідувань зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_3 від 11.01.2022.

14.07.2022 постановою старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0000185 від 15.04.2022 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку відсутністю складу кримінального провадження.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий ОСОБА_7 викладаючи мотиви прийнятого рішення про закриття кримінального провадження встановив наступне.

Так, згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 25.06.2022 останній у травні 2021 року подав на ім`я начальникаІНФОРМАЦІЯ_5 Держприкордонслужби (з місцем дислокації у АДРЕСА_1 ) полковника ОСОБА_8 рапорт про звільнення з військової служби у зв`язку з закінченням терміну дії контракту. Фактично право на отримання пільг ветерана ЗСУ ОСОБА_3 отримав 01.08.2021, коли термін його вислуги склав 25 календарних років. Але 01.08.2021 посвідчення ветерана військової служби ОСОБА_3 не отримав з незрозумілих причин. У 20-х числах липня 2021 року після проходження військово-лікарської комісії кадровим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_6 Держприкордонслужби ОСОБА_3 було розраховано у чергову відпустку та підготовлено до звільнення. У ході цих заходів ОСОБА_3 здав усі документи (посвідчення офіцера, жетон офіцера з особистим номером), усе майно, що за ним рахувалося, особисту зброю, та надав працівникам кадрового підрозділу, зокрема лейтенанту ОСОБА_9 , фотокартки для оформлення посвідчення ветерана військової служби. Після того 26.07.2021 ОСОБА_3 вибув у чергову відпустку, яку мав відгуляти.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 Держприкордонслужби від 26.07.2021 № 284-ос ОСОБА_3 було звільнено з військової служби у зв`язку з закінченням строку дії контракту з 20.08.2021, тобто з наступного дня після закінчення чергової відпустки. У серпні 2021 року після того, як у ІНФОРМАЦІЯ_6 Держприкордонслужби надійшов висновок ВЛК стосовно ОСОБА_3 , останній звернувся з рапортом на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 Держприкордонслужби щодо надання йому другої частини щорічної відпустки, яку йому було надано. Також було внесено зміни в наказ про звільнення ОСОБА_3 в частині терміну його звільнення з військової служби, а саме з 13.09.2021. Тобто 13.09.2021, коли ОСОБА_3 фактично був звільнений з військової служби, працівники Адміністрації Держприкордонслужби зобов`язані були видати йому посвідчення ветерана військової служби та відповідний нагрудний знак відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1601 «Про порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака « Ветеран військової служби ». Через місяць, тобто 13.10.2021, ОСОБА_3 звернувся на урядову гарячу лінію по номеру телефону НОМЕР_3 зі скаргою на дії працівників Адміністрації Держприкордонслужби, які не видали йому посвідчення ветерана військової служби. Потім ОСОБА_3 повторно звертався на урядову гарячу лінію 01.11.2021, проте його питання залишилося невирішеним.

Відповідаючи на запитання слідчого, свідок ОСОБА_3 зазначив, що виготовити посвідчення ветерана військової служби мали у пенсійному відділі Адміністрації Держприкордонслужби. А видати вказане посвідчення йому мали працівники кадрового підрозділу Західного регіонального управління або ІНФОРМАЦІЯ_7 з місцем дислокації у АДРЕСА_2 , оскільки прописаний ОСОБА_3 у м. Львові та його особова справа направлена до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, як зазначив свідок ОСОБА_3 , йому завдано матеріальну шкоду, через те, що він не може користуватися пільгами, передбаченими ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист». За особистими приблизними підрахунками ОСОБА_3 він переплатив у період з 13.09.2021 по даний час за комунальні послуги близько 10 000 грн. Також ОСОБА_3 на даний час не може реалізувати своє право отримувати медичну допомогу за рахунок Держприкордонслужби у медичних закладах, які спеціалізуються на лікуванні кардіологічних захворювань, оскільки у нього ВЛК встановлено кардіологічні захворювання.

Разом з тим, згідно витребуваних на запит слідчого в порядку ст. 93 КПК України відомостей, що надійшли разом з листом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11.07.2022 № 11-20141/0/6-22-Вих, станом на 11.07.2022 у зв`язку із ненаданням ОСОБА_3 фотокартки, йому не можливо оформити посвідчення « Ветеран військової служби » у порядку та за зразком, встановленим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1601 «Про порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака « Ветеран військової служби ». Вказані обставини підтверджуються доданими листами Адміністрації Держприкордонслужби від 30.11.2021 та від 04.07.2022, адресованих ОСОБА_3 , якими останньому було запропоновано надати відповідні фотокартки для оформлення вказаного посвідчення, а також листом Адміністрації Держприкордонслужби від 08.06.2022, згідно якого 23.03.2022 працівником Адміністрації Держприкордонслужби під час телефонної розмови ОСОБА_3 в черговий раз було доведено чинні вимоги законодавства та запропоновано надати визначений перелік необхідних документів.

А тому виходячи із зазначеного, зібраними матеріалами спростовуються доводи заявника щодо начебто бездіяльності службових осіб Держприкордонслужби, які, виходячи зі змісту наданих документів, вживали заходів, спрямованих на видачу заявнику відповідного посвідчення.

Крім того, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 367 КК України об`єктивна сторона службової недбалості передбачає заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб. Згідно примітки 3 до ст. 364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Виходячи з цього, для кваліфікації відповідного діяння за ч. 1 ст. 367 КК України необхідна наявність шкоди, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Разом з тим, у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, внаслідок дій або бездіяльності службових осіб Держприкордонслужби.

Так, згідно вимог ст. 110 КПК України в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

Досліджуючи постанову слідчого від 14.07.2022 про закриття кримінального провадження, а також наявні в матеріалах скарги матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що досудове розслідування проведено в повному обсязі у відповідності до норм КПК України. Висновки слідчого є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним даним, встановленим під час досудового розслідування, в ході якого слідчим було зібрано та надано належну правову оцінку.

При цьому, як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, у ній детально викладені мотиви прийнятого рішення їх обґрунтування.

Доводи заявника щодо неповноти досудового розслідування старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 та передчасності закриття кримінального провадження не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час розгляду справи, оскільки мотиви прийняття слідчим оскаржуваного рішення є достатніми у своїй сукупності, послідовними та такими, що логічно узгоджуються між собою та з матеріалами кримінального провадження №0000185 від 15.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий належним чином дослідив обставини кримінального провадження, дав їм правову оцінку та виклав в оскаржуваній постанові мотиви прийнятого рішення, яке за своїм змістом відповідає фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування та містить обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження, а заявником не наведено даних, які б викликали сумнів щодо законності прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження, а тому слідчий суддя вважає, що підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 , на постанову про закриття кримінального провадження відсутні.

Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 303, 304, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 14.07.2022 року про закриття кримінального провадження 0000185, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань15.04.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1