Справа № 953/2059/23
н/п 1-кс/953/2161/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судовий засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000391 від 21.03.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимий, не одружений, дітей не має; не працюючий

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України

встановив:

22.03.2023 до суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000391 від 21.03.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що СВ Управління СБ України в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ЄРДР за № 0000391 від 21.03.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України.

21.03.2023 о 12 годині 10 хвилин слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області в порядку ст. 208 КПК України затриманий громадянин України ОСОБА_5 .

21.03.2023 громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 вчинив злочин при наступних обставинах: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 21.03.2023, перебуваючи на території України, придбав за невстановлених обставин два металевих предмети, ззовні схожі на ручні осколкові гранати, які зберігав при собі. У подальшому, у період з 20.03.2023 по 21.03.2021, ОСОБА_5 рухаючись пішки автодорогою «Харків-Белгород» у напрямку кордону з російською федерацією, змінив свій напрямок руху в бік с.Алісівка Дергачівської ОТГ Харківського району, з метою перетину митного кордону України поза територією Митного посту «Щербаківка» Міжнародного автомобільного пункту пропуску «Гоптівка» (Харківська область, Дергачівський район, 38 км траси «Харків-Бєлгород»).

При цьому, у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення контрабанди наявних у нього двох ручних гранат, які конструктивно містять вибухові речовини, через державний та митний кордон із поза митним та прикордонним контролем. Реалізуючи виниклий у нього умисел на вчинення контрабанди раніш придбаних двох ручних гранат, які конструктивно містять вибухові речовини через державний та митний кордон України поза митним контролем, ОСОБА_5 помістив дві ручних гранати на дно особистого портфелю поміж інших речей. Вказані дії ОСОБА_5 вчинив з метою приховування від митного та прикордонного контролю незаконно придбаних ним двох предметі, схожих на гранати, та унеможливлення його виявлення під час проведення митних та прикордонних процедур на митному кордоні України. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на переміщення через державний та митний кордон України поза митним контролем двох ручних гранат та, усвідомлюючи, що переміщує вибухові речовини, ОСОБА_5 рухався у напрямку кордону з російською федерацією в районі с.Алісівка Дергачівської ОТГ Харківського району. Однак, довести до кінця свій злочинний намір, спрямований на контрабанду вибухових речовин ОСОБА_5 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки 21.03.2023 приблизно о 05 год. 00 хв. був виявлений військовослужбовцями ЗСУ, яку надають збройну відсіч країні-агресору-російській федерації вздовж державного кордону на визначеній ділянці місцевості, після чого серед його речей виявлено, серед іншого, два предмети, схожих на ручні гранати. Згідно довідок про категорію небезпечності виявлених вибухових речовин, вилучені у ОСОБА_5 зазначені два предмети є корпусами ручної осколкової гранати РГН в кількості двох одиниць та підривачами до гранат УФЗ, в кількості двох одиниць. ОСОБА_5 інкриміновано ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, тобто закінчений замах на переміщення через митний кордон України поза митним контролем вибухової речовини.

Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підозр вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала.

Прокурор зазначив, що зібрані докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з заставою у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов*язким, передбачених КПК України.

Підозрюваний з приводу клопотання прокурора заперечував, вказував, що він був затриманий в інший день, при затриманні чи військові ЗСУ, чи прикордонники його побили, просить обрати відносно нього домашній арешт.

Захисник підтримав позицію підозрюваного, зазначаючи про необхідність проведення перевірки щодо застосування до його підзахисного недозволених методів під час затримання, просив визначити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або мінімальної застави.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що в провадженні СВ Управління СБ України в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ЄРДР за № 0000391 від 21.03.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України.

21.03.2023 громадянину України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України.

Згідно протоколу затримання 21.03.2023 о 12 годині 10 хвилин слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області в порядку ст. 208 КПК України затриманий громадянин України ОСОБА_5 . Слідчий, який присутній в залі суду підтвердив дату та час затримання ОСОБА_5 ним особисто.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, останній є осудною особою, яка досягла 16-річного віку та є громадянином України.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: Протокол огляду місця події від 21.03.2023, відповідно до якого зафіксовано відомості про те, що громадянин України ОСОБА_5 , 21.03.2023, приблизно о 05 год. 00 хв. перебуваючи біля населеного пункту Алісівка Харківської області, прямував у пішому порядку в напрямку Державного кордону України із Російською Федерацією, де був виявлений військовослужбовцями ТРО, після чого, за допомогою співробітників ДПСУ, доставлений до місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , а також обставини виявлення вибухових речовин у його особистих речах; Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 , в якому підозрюваний вказує обставини свого переміщення в напрямку Державного кордону України з метою його незаконного перетину поза пунктами митного контролю; Протокол допиту свідка ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем ЗСУ і повідомив про обставини, за яких останній брав участь у огляді речей ОСОБА_5 , в ході чого в його рюкзаку, серед іншого, виявлено предмети, схожі на гранати, у кількості 2-х одиниць;Протокол огляду предметів від 21.03.2023, згідно якого слідчим, за участі спеціалістів, оглянуті предмети, схожі на гранати, за результатом чого отримано відомості про те, що дані предмети є двома підривачами до гранат УДЗ, мають категорію вибухонебехпеченості обмежено небезпечно, а також двома корпусами ручної осколкової гранати РГН в кількості двох одиниць, мають категорію вибухонебехпеченості обмежено небезпечно.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 , дій, що кваліфікуються за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбаченого п.1,3, 5 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на недопитаних свідків.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, що інкриміновано та наявність воєнного стану в України.

Щодо незаконного впливу на свідків слідчий суддя зазначає, що процедура за КПК України передбачає допит свідків не тільки під час досудового розслідування, а й в суді.

Крім того, слідча суддя враховує всі надані дані щодо особи ОСОБА_5 , який не працевлаштований, не одружений, дітей немає, зареєстрований та проживає в м. Харкові з батьками, за його пояснення в судовому засіданні йшов в РФ, оскільки ухилявся від мобілізації.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , те, що злочин за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України, вчинений під час дії воєнного стану, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства так і держави в цілому, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, в умовах дії воєнного стану на території України.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 107360 грн., та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, з врахуванням всіх даних по особі підозрюваного.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, в тому числі і домашнього арешту за клопотанням підозрюваного.

Однак, слідчий суддя вважає, що на цей час існують правові підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 з врахуванням наявних встановлених ризиків, даних про особу підозрюваного у вигляді саме тримання під вартою і підстав для визначення іншого запобіжного заходу слідчий суддя не вбачає і не надано даних про такі обставини і самим підозрюваним, його захисником.

Щодо відомостей, отриманих від підозрюваного під час судового засідання про протиправні дії під час затримання та заяви в порядку ст. 206 КПК України щодо невідкладного проведення судово-медичного обстеження та перевірки, слідчий суддя звертає увагу, що згідно з ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п. 131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Слідчий суддя враховує, що під час судового засідання підозрюваний був доставлений до суду з пов*язкою на голові та повідомив про побиття під час затримання або військовослужбовцями ЗСУ, або прикордонниками.

Враховуючи викладене та те, що під час судового засідання відсутня можливість достовірно перевірити вказані підозрюваним та його захисником обставини, слідчий суддя вважає за необхідне зобов*язати медичну частину Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» провести медичний огляд підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в порядку ст. 206 КПК України доручити прокурору Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , який присутній в залі суду вирішити питання щодо проведення перевірки заявлених підозрюваним ОСОБА_5 обставин щодо застосування до нього фізичного насильства під час затримання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

Постановив:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором по кримінальному провадженню № 0000391 від 21.03.2023 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 58 днів, тобто до 18 травня 2023 року.

Визначити ОСОБА_5 суму застави у розмірі 107360 грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області - до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному слідчою суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, суду, на першу вимогу;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю, та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.

Встановити строк дії ухвали в частині запобіжного заходу до 18.05.2023.

Зобов*язати медичну частину Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» провести медичний огляд підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В порядку ст. 206 КПК України доручити прокурору Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , який присутній в залі суду вирішити питання щодо проведення перевірки заявлених підозрюваним ОСОБА_5 обставин щодо застосування до нього фізичного насильства під час затримання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя