Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002631 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Ліда Гродненської області, Республіка Білорусь,

громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

згідно з ст.89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.200, ч.2 ст.200 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 6 грудня 2022 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 06.12.2022 ОСОБА_6 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185, ч.1 ст.200, ч.2 ст.200 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України - 5 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.200 КК України - штраф у розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн;

- за ч.2 ст.200 КК України - штраф у розмірі 5 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання: за ч.4 ст.185 КК України - 5 років позбавлення волі; за ч.1 ст.200 КК України - штраф у розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч.2 ст.200 КК України - штраф у розмірі 5 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; і на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Прокурор не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, встановлені судом, які викладені у вироку, доведеність винуватості ОСОБА_6 та правову кваліфікацію його дій, однак вважає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через м`якість, і що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме, положення ст.75 КК України, внаслідок чого неправильно звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

На переконання прокурора, суд належним чином не мотивував своє рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням і не дав оцінку ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, обставинам справи, даним про особу обвинуваченого, який не працює, не одружений і у якого відсутні соціальні та родинні зв`язки, що свідчить про суспільну небезпеку ОСОБА_6 . З огляду на викладене стверджує, що лише реальне покарання внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови, змусить його додержуватись положень закону і позбавить можливості вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і просив вирок суду залишити без змін; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_6 вчинив крадіжку грошових коштів, що належали ОСОБА_8 , та незаконні дії з платіжними картками та іншими способами доступу до банківських рахунків, за наступних обставин.

25 вересня 2022 року близько 22 години 55 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 87, помітив у терміналі банківську картку "ПриватБанк" НОМЕР_1 до рахунку НОМЕР_2 , відкритого в АТ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_8 , яку з метою крадіжки грошових коштів з вказаного рахунку залишив собі.

26 вересня 2022 року близько 05 години 50 хвилин ОСОБА_6 , реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, а саме, грошових коштів з поточного банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого в АТ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_8 , використав вказану банківську картку для оплати за товари та послуги в сумі 301 грн 90 коп, в супермаркеті "АТБ", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 4, шляхом застосування безконтактної технології проведення платежу "PayPass".

Крім того, 26 вересня 2022 року ОСОБА_6 , реалізуючи умисел на незаконні дії з платіжною карткою "ПриватБанк", ініціював списання частини залишку балансу з рахунку ОСОБА_8 , сформувавши електронне платіжне доручення від її імені на оплату за товари та послуги в сумі 301 грн 90 коп в супермаркеті "АТБ", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 4, шляхом використання безконтактної технології проведення платежу "PayPass".

Крім того, 26 вересня 2022 року ОСОБА_6 за аналогічних обставин повторно таємно викрав з поточного банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого в АТ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_8 , повторно вчинивши незаконні дії з платіжною карткою для оплати за товари та послуги, шляхом використання безконтактної технології проведення платежу "PayPass":

- близько 06 години 03 хвилин грошові кошти в сумі 372 грн 20 коп в супермаркеті "АТБ", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 4;

- близько 06 години 14 хвилин грошові кошти в сумі 439 грн 40 коп в супермаркеті "АТБ", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 4;

- близько 06 години 31 хвилини грошові кошти в сумі 446 грн 40 коп в супермаркеті "АТБ", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 4;

- близько 06 години 35 хвилин грошові кошти в сумі 416 грн 70 коп в супермаркеті "АТБ", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 4;

- близько 07 години 43 хвилин грошові кошти в сумі 469 грн 90 коп в супермаркеті "АТБ", розташованому за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 112;

- близько 07 години 44 хвилин грошові кошти в сумі 435 грн 70 коп в супермаркеті "АТБ", розташованому за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 112;

- близько 08 години 06 хвилин грошові кошти в сумі 552 грн 70 коп в супермаркеті "АТБ", розташованому за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 112;

- близько 08 години 10 хвилин грошові кошти в сумі 450 грн в супермаркеті "Novus", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 3;

- близько 08 години 11 хвилин грошові кошти в сумі 492 грн 03 коп в супермаркеті "Novus", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 3.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються так само, як і правова кваліфікація його дій за ч.4 ст.185, ч.1 ст.200, ч.2 ст.200 КК України. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли потягти зміну або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого обвинуваченого безпідставно звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, а також невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_6 вчинив умисні нетяжкі та тяжке кримінальні правопорушення, дані про особу винного, який згідно з ст.89 КК України судимості не має, не працює, обставину, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, відсутність обставин, які його обтяжують, і правильно призначив покарання у виді позбавлення волі та штрафу, відповідно, на строк та в розмірах, установлених санкціями закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про призначення ОСОБА_6 покарання як окремо за кожен злочин такого ж виду, на такий же строк і в такому ж розмірі, так і покарання за сукупністю злочинів, як його призначив суд першої інстанції, доводи про призначення явно несправедливого через м`якість покарання є безпідставними.

Погоджується колегія суддів і з висновком про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання. Всупереч твердженням в апеляційній скарзі те, що ОСОБА_6 не працює і не одружений, не свідчить про відсутність у нього соціальних та родинних зв`язків, а також про суспільну небезпечність його особи. Такі висновки є виключно суб`єктивною думкою прокурора, і ґрунтуються на припущеннях. Висловлюючи доводи проти задоволення апеляційної скарги, обвинувачений не заперечував, на даний час не працює, оскільки пошуки роботи ускладнені введенням воєнного стану, і пояснив, що карткою потерпілого він розраховувався в супермаркетах за продукти харчування.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що загальний розмір завданих злочинними діями ОСОБА_6 збитків становить 4 376 грн 93 коп, у зв`язку з чим запропоноване прокурором покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, яке належить відбувати реально, не можна вважати пропорційним та співрозмірним особі обвинуваченого та суспільно небезпечним наслідкам, які настали від його дій. Відтак, звільнення від відбування покарання з випробуванням за умови здійснення контролю за поведінкою ОСОБА_6 та виконанням покладених на нього обов`язків уповноваженим органом з питань пробації протягом встановленого судом максимального іспитового строку буде достатнім стримуючим фактором для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Отже, судом першої інстанції дотримані загальні засади призначення покарання, передбачені ст.65 КК України, і наведені ґрунтовні мотиви застосування ст.75 КК України, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне.

Тому підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 6 грудня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - без задоволення

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3