Справа № 471/951/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000120 від 26.10. 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гола Пристань Голопристанського району Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23.05.2011 року Скадовським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст. 75, ст. 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- 27.03.2013 року Скадовським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці;

- 28.01.2020 року Херсонським міським судом Херсонської області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 8 років 6 місяці з конфіскацією всього належного майна. Звільнений по відбуттю строку призначеного покарання 06.05.2022 року,

у вчиненні кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що у вересні 2022 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовлені підробленого документа, який видається установою та надає права з метою використання його іншою особою, а саме посвідчення водія на власне ім`я, в ході телефонного спілкування з невідомою особою, домовився про виготовлення, подальше придбання та оплату вартості підробленого посвідчення водія за 9000 гривень. Після чого, передав за допомогою соціальної мережі «Messenger» невідомій особі свій фотознімок, особисті анкетні дані, зразок свого підпису та, отримавши через компанію «Нова Пошта» водійське посвідчення серії НОМЕР_1 від 19.09.2022, видане ТСЦ 8041, здійснив оплату грошових коштів в розмірі 9 000 гривень за його виготовлення.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою і надає права, з метою використання іншою особою.

Крім того, 26 жовтня 2022 року близько 10 години 25 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21053», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час зупинки працівниками поліції ВП № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, пред`явив працівникам поліції підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 19.09.2022 року, видане ТСЦ 8041, на ім`я ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що у вересні 2022 року, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 під час телефонної розмови з невідомою особою, домовився про виготовлення для нього посвідчення водія та оплату за нього вартості в розмірі 9000 грн. Потім через соціальну мережу «Messenger» передав невідомій особі свій фотознімок, свої анкетні дані та зразок свого підпису. Після чого через « ОСОБА_5 » отримав водійське посвідчення серії НОМЕР_1 від 19.09.2022, видане ТСЦ 8041 та здійснив оплату в розмірі 9 000 грн. Щиро розкаявся у вчиненому, запевнив суд, що більше не вчинятиме подібних вчинків, записався до школи водіїв, щоб отримати законним способом посвідчення водія, крім того, має намір служити в лавах ЗСУ.

Вранці 26 жовтня 2022 року, коли він керував автомобілем марки «ВАЗ 21053», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції ВП № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, знаючи, що посвідчення водія є підробним, пред`явив його працівникам поліції.

Стороною обвинувачення надані та досліджені наступні докази:

- висновок експерта № СЕ -19/115-22/8992-ДД від 23.11.2022 року згідно якого в посвідченні водія із серією НОМЕР_1 від 19.09.2022, видане ТСЦ 8041на ім`я ОСОБА_4 нанесені кольоровим знакодрукуючим пристроєм струменевого типу друку. Бланк посвідчення водія із серією НОМЕР_1 від 19.09.2022, видане ТСЦ 8041на ім`я ОСОБА_4 не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зміни в первинний зміст тексту персональних даних в посвідчення водія із серією НОМЕР_1 від 19.09.2022, видане ТСЦ 8041на ім`я ОСОБА_4 не вносились.

Суд провів судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Вказані показання обвинуваченого щодо часу і місця, де відбувалися події, способу вчинення кримінального правопорушення, суд визнає належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а саме: в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності або ж відсутності у обвинуваченого умислу та щодо способу вчинення кримінального правопорушення (злочину), а також наслідків, що настали.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувачений погодився з недоцільністю дослідження усіх зібраних в ході досудового розслідування доказів, так як повністю згодний з обставинами, встановленими досудовим слідством та визнає їх.

Обвинувачений дав в судовому засіданні послідовні і логічні показання, які за своєю суттю та деталях збігаються з викладеними фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення та між собою, з показаннями потерпілої, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

За такого, переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження та правову кваліфікацію своїх дій, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, роз`яснивши йому наслідки такого порядку розгляду справи та переконавшись, що він усвідомлює їх, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення йому покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за обставин, доведених перед судом.

Дії ОСОБА_4 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою і надає права, з метою використання іншою особою; за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Так, зокрема в ході судового розгляду обвинувачений надав в судовому засіданні визнавальні покази та засудив свою протиправну поведінку у присутності учасників процесу.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає, як рецидив злочинів.

Так, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, особливості й обставини їх вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, на обліку в п`ятому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває, на обліку Вознесенського районного сектору №2 філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області не перебуває, офіційно не одружений, утримує чотирьох неповнолітніх дітей співмешканки, має постійне місце проживання, що вказує на міцні соціальні зв`язки в суспільстві та процес ресоціалізації після звільнення з міст позбавлення волі, характеризуючі відомості за місцем проживання відсутні, офіційно не працює, однак має доходи з роботи по найму, висловив бажання та має стійкий намір захищати Батьківщину та вступити до лав ЗСУ, особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, ставлення до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді штрафу у межах санкції відповідних статей Особливої частини КК України, та із застосуванням вимоги ч.1 ст.70 КК України, і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта 1510,24 гривень.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 27.10.2022 року, скасувати.

Цивільний позов не пред`являвся.

По даному кримінальному провадженню запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався , підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень ;

- за ч. 4 ст.358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень ;

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 27.10.2022 року, скасувати.

Речові докази:

- водійське посвідчення серії НОМЕР_1 від 19.09.2022, видане ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_4 , яке приєднано до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

- автомобільмарки «ВАЗ 21053», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_4 - залишити ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1510,24 гривень за проведення судової експертизи.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1