Провадження № 1-кп/161/41/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001284 від 28 травня 2014 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Оргеєв Республіки Молдова, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина Молдови, молдаванина, неодруженого, не працює, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття призначеного покарання з встановленим двохрічного іспитового строку,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008),

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 26 травня 2014 року, близько 11 год. 00 хв., повторно, знаходячись біля супермаркету "Вопак", що по пр. Волі, буд. 74 у м.Луцьку, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння чужим майном, повідомивши ОСОБА_6 завідомо неправдиві дані про те, що наявні у нього ланцюжок і каблучка виготовлені із золота, що насправді не відповідало дійсності, а саме згідно висновку криміналістичної експертизи металів і сплавів № 2091 від 20 червня 2014 року кільце виготовлене із сплаву мідь-олово з домішками нікелю, ланцюжок виготовлений із сплаву мідь-цинк-кальцій-титан-олово, що покритий тонким шаром золота, шляхом обману потерпілого під приводом продажу вказаних виробів, заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 1800 грн., чим завдав останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Органом досудового розслідування вказані умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього за ч. 2 ст.190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник вказане клопотання підтримали повністю, просили його задовольнити та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, оскільки він притягується до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, по якому вже минули строки давності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Заслухавши думку прокурора, яка заперечувала щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оглянувши та дослідивши матеріали судового провадження, письмову заяву потерпілого, суд приходить до висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення, а обвинувачений ОСОБА_3 звільненню від кримінальної відповідності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ним та закриттям провадження щодо нього з наступних підстав.

Згідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку з чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Причому підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування "місцезнаходження підозрюваного невідоме" може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, яке у відповідності до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, з моменту його вчинення минуло більше п`яти років, умисного ухилення від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності не встановлено, а обвинувачений погоджується на закриття кримінального провадження щодо нього, з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України та його захисник звернувся до суду із належно оформленим клопотанням.

За таких обставин, обвинуваченого ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 284, 372, 376 КПК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001284 від 28 травня 2014 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України закрити, у зв`язку із його звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази: три ланцюжка виготовлених з металу (сплаву) жовтого кольору, один ланцюжок та одну каблучку виготовлених з металу (сплаву) жовтого кольору знищити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1