Справа № 640/3815/18
н/п 1-кс/953/639/22
"24" січня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и в :
19.01.2022 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт з автомобіля «Opel Zafira», р.н. НОМЕР_1 .
На обґрунтування клопотання заявник зазначає, що 08.03.2018 Київським районним судом м. Харкова накладено арешт на автомобіль «Opel Zafira», р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , який згідно довіреності належить йому. По кримінальному провадженню в ході проведення слідчих дій автомобіль був оглянутий та на теперішній час проведенні всі необхідні дослідження.
Володілець майна ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.
Слідчий суддя, вивчивши надані документи та матеріали, приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.03.2018 накладено арешт на автомобіль «Opel Zafira», р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження; місцем зберігання автомобіля «Opel Zafira», р.н. НОМЕР_1 , визначено територію майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Згідно заяви прокурора, яка здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, на теперішній час органом досудового розслідування проведені всі необхідні експертні дослідження щодо вказаного транспортного засобу.
З наданих суду документів, встановлено, що на даний час вказаний в клопотанні автомобіль оглянутий, всі необхідні слідчі дії з ним проведені, призначені експертизи завершені. На даний час відсутня необхідність в повторному огляді або вчиненні інших дій з вказаним майном.
За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення клопотання та передачі вказаного транспортного засобу на відповідальне зберігання власнику вказаного автомобілю.
Керуючись ст. ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати арешт з автомобіля «Opel Zafira», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває у володінні ОСОБА_3 , накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.03.2018 у справі № 640/3815/18 н/п 1-кс/640/2095/18.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1