Провадження №: 1-кп/755/723/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві об`єднане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004246 від 12 травня 2018 року та № 0000086 від 20 березня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брест, Республіки Білорусь, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина Республіки Білорусь, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
обвинуваченого (у режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
у Дніпровському районному суді м. Києва перебуває на розгляді вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року призначено судовий розгляд на підставі об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України у відкритому судовому засіданні.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою до 10 вересня 2022 року включно.
У судовому засіданні, з урахуванням положень Кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого до спливу вказаного строку, розглянуто питання про доцільність продовження тримання ОСОБА_8 під вартою відповідно до ст. 331 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити нові кримінальні правопорушення.
Прокурор ОСОБА_5 підтримала клопотання та просила його задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або визначити розмір застави.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав захисника та вказав, що може проживати у квартирі родички його дружини.
Суд, заслухавши прокурорів, захисника та обвинуваченого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Разом з тим за ч. 3 вищевказаної статті під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
У зв`язку з тим, що присяжний ОСОБА_9 не з`явився у судове засідання, суд приходить до висновку про розгляд зазначеного клопотання в одноособовому складі головуючою суддею ОСОБА_1 .

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При визначенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 суд бере до уваги дані про його особу, а саме його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, той факт, що він неодружений, до затримання працював, зареєстрований у м. Брест, Республіка Білорусь, має місце проживання у м. Києві, майновий стан обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, перебуває у розшуку Республіки Білорусь по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 209 КК Республіки Білорусь.

Суд вважає, що обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого, а і характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, за що передбачена відповідальність за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з насильством, небезпечним для життя потерпілого, яке завдало великої матеріальної шкоди, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 289 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство),за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 190 КК України,не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню обвинуваченого від суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними та дійсними.

Крім того, на даний час докази, передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту не досліджені у повному обсязі, не всі свідки допитані,висновок експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи на даний час не отримано.

Також на даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання обвинувачених винуватими чи невинуватими у вчиненні злочинів, адже судове провадження наразі не завершено, і, відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпала, не встановлено.

Будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_3 , судом на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено.

Наведене вище нівелює доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому, на переконання суду, наявні підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , що обумовлено необхідністю завершення судового розгляду кримінального провадження та відсутністю на даний час підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, зокрема і домашній арешт.

Крім того, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли суд має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи вказані вище обставини обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, одне з яких пов`язано із спричиненням загибелі людини, а саме умисне вбивство з корисливих мотивів, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, також дають підстави суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що 10 вересня 2022 року спливає строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити дію існуючого запобіжного заходу до 01 серпня 2021 року включно.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 05 листопада 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 11 год 00 хв 12 вересня 2022 року.
Головуюча суддя ОСОБА_1