Справа № 243/1678/22
Провадження № 1-кп/243/438/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, яке у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовженням строку дії воєнного стану в Україні, відповідно до рішення зборів суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 травня 2022 року № 6 та до наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області «Про впровадження дистанційної роботи на період воєнного стану» № 29-к від 10 травня 2022 року, за згодою учасників судового процесу, проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 03.01.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самара РФ, громадянина України, не працюючого, маючого неповну середню освіту, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого: 1) 04.12.2001 року Бориспільським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 4 місяців арешту; 2) 28.11.2002 року Бориспільським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 12.06.2009 року по відбуттю строку покарання; 3) 24.12.2013 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі; звільнився 19.04.2016 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слов`янським міськрайонним судом Донецької області розглядається кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 03.01.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1. затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу;

2. закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3. повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4. направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5. призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6. доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, а також заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на строк до шістдесяти днів, метою якого є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки є ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та будучи обізнаним про тяжкість покарання, яке встановлене за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме від 5 до 8 років позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду задля уникнення відповідальності та покарання. При цьому наслідки і ризик втечі для обвинуваченого можуть бути меншим злом, ніж кримінальне переслідування і процедура виконання покарання. Також існує ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше судимий за фактом вчинення умисних кримінальних правопорушень, останній раз за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, за що реально відбував покарання в місцях позбавлення волі та що свідчить про те, що обвинувачений схильний до вчинення злочинів, пов`язаних з насильством. Також, існує ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків, оскільки ОСОБА_4 шляхом психологічного або фізичного впливу може здійснити тиск на свідків, в тому числі - на потерпілого, з метою схилення до дачі неправдивих показань та викривлення істини по справі, спонукаючи до зміни наданих небажаних для нього свідчень, таким чином перешкоджати кримінальному провадженню. На теперішній час потерпілий та жоден із свідків обвинувачення безпосередньо судом не допитані, а тому ризик впливу на потерпілих та свідків є достатньо високим. Прокурор також звертає увагу суду на особу обвинуваченого, а саме останній суспільно корисною діяльністю не займається, не має постійного джерела доходу (заробітку) та не працевлаштований, відсутні місці соціальні зв`язки, не має постійного місця реєстрації на території м. Слов`янська, а отже, на думку прокурора, будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_6 надіслав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, клопотання прокурора просив вирішити на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, однак, просив застосувати відносно свого підзахисного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, домашній арешт, посилаючись на те, що ОСОБА_4 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчиняти будь-які інші кримінальні правопорушення або впливати на свідків та потерпілого. Вказані ризики, на думку сторони захисту, прокурором не обґрунтовані.

Суд, з метою підготовки до судового розгляду, вислухавши думку учасників процесу, дійшов такого висновку.

Справа підсудна Слов`янському міськрайонному суду Донецької області.

Справа розглядатиметься у відкритому судовому засіданні.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Таким чином, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Що стосується заявленого прокурором клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, вислухавши думку учасників процесу, виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку. Це означає, що на суд, який здійснює судове провадження, покладаються функції контролю за обґрунтованістю обрання обвинуваченому запобіжного заходу та доцільністю його збереження. Пунктом 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.

За правилами ч. 5 ст. 199 КПК України, суд, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою, зобов`язаний перевірити те, що заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшилися.

Суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, та зазначає, що утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збережені розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.

Суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною, разом з іншими, для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту суду не надано.

Враховуючи вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність доказів та медичних відомостей, які б виключали можливість перебування обвинуваченого під вартою та могли свідчити, що стан здоров`я останнього виключає можливість його перебування в установі виконання покарань, з огляду на невідворотність та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, суд вважає реальними ризики, визначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може впливати на свідків кримінального правопорушення та потерпілого з метою примусити їх до зміни наданих раніше свідчень на його користь, оскільки на теперішній час потерпілий та жоден із свідків в судовому засіданні допитані ще не були. Також, з огляду не те, що ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, в тому числі пов`язаних з фізичним насильством, існує ризик того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд також, у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, розглянув й альтернативні триманню під вартою заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого, які передбачені ст. 176 КПК України, в тому числі й домашній арешт, на якому наполягала сторона захисту, однак вважає, що прокурором в судовому засіданні обґрунтовано було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, враховуючи особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про недостатність застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним вище ризикам, а отже, суд вважає, що є законні підстави для продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки злочин був вчинений із застосуванням насильства.

Обвинувачений ОСОБА_4 на теперішній час утримується у державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», куди він був евакуйований з державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)».

Враховуючи отриманий судом запит начальника державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» від 25.05.2022 року № 4/4610, поданий з метою забезпечення норм житлової площі та умов тримання, на виконання ч. 4 розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України № 1769/5 від 14.06.2019 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», заслухавши думку учасників судового провадження, які не висловили заперечень або будь-яких обґрунтувань неможливості переводу обвинуваченого з однієї установи до іншої, суд вважає за можливе надати дозвіл на переведення ОСОБА_4 з державної установи «Вінницька установа виконання покарань № 1» до державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор», з подальшим утриманням ОСОБА_4 у державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Відповідно до ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження).

Згідно ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Враховуючи, що станом на сьогодні триває широкомасштабна збройна агресія Російської Федерації проти України, внаслідок якої Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на всій території нашої держави з 24.02.2022 року введено воєнний стан, який було продовжено на підставі Указу Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 року № 2263-ІХ, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, наказом голови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 року № 29-к, відповідно до рішення зборів суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.05.2022 року № 6, впроваджено дистанційну роботу суду на період воєнного часу.

З огляду на викладене вище та згоду учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду судового провадження в режимі відеоконференцзв`язку, суд вважає за необхідне здійснювати судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 в режимі відеоконференції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 31, 177-178, 181, 183, 194, 197, 201, 202, 314, 315, 371-372, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на 24 червня 2022 року об 11 годині 30 хвилин.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12 серпня 2022 року включно.

Етапувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, з державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» до державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор».

Здійснювати судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в режимі відеоконференції.

Доручити державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» забезпечити проведення судового засідання, призначеного на 11 годину 30 хвилин 24 червня 2022 року, а також наступних судових засідань по цьому кримінальному провадженню, для обвинуваченого ОСОБА_4 , - в режимі відеоконференції.

Доручити відповідальній особі державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» вручити обвинуваченому ОСОБА_4 пам`ятку про його права та обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, та розписку обвинуваченого про отримання вказаної пам`ятки надіслати на електронну адресу суду: .

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.

Копію цієї ухвали направити прокурору, обвинуваченому, - до відома, начальнику державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» та начальнику державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор», - для виконання.

Ухвала про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 14.06.2022 року о 16-00 год.

Суддя ОСОБА_1