Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/582/22
провадження № 1-кс/553/54/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2022 року м.Полтава

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову першого заступника керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_6 від 30.03.2022 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000452 від 29.03.2022,

в с т а н о в и в:
До Ленінського районного суду м.Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову першого заступника керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_6 від 30.03.2022 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000452 від 29.03.2022, подана в порядку ч.4 ст.615 КПК України.

Скарга мотивована прийняттям оскаржуваної постанови з порушенням норм процесуального та матеріального права, без дослідження наявних доказів у справі та вивчення всіх обставин.

За змістом скарги, об`єктивна неможливість здійснення повноважень слідчим суддею, як це визначено ст.615 КПК України, була відсутня, клопотання прокурора або слідчого, погоджене прокурором, не складались і не надавались підозрюваному, заявлені ризики, передбачені ст.177 КПК України є недоведеними тощо.

Ухвалами слідчого судді від 01.04.2022, за вказаною скаргою було відкрито провадження та вирішено питання про здійснення судового розгляду в режимі відеоконференції з ДУ «Харківський слідчий ізолятор», де наразі перебуває підозрюваний.

Встановити відеоконференцзв`язок із установою не виявилось можливим та за повідомленням ДУ «Харківський слідчий ізолятор», станом на день розгляду справи (04.04.2022) в державній установі доступ до глобальної мережі інтернет відсутній у зв`язку із пошкодженням кабельної мережі, з огляду на що проведення судових засідань в режимі відеоконференції наразі є неможливим.

В судовому засіданні захисники підозрюваного підтримали скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на викладені у ній обставини.

Захисниками було наголошено, що клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному та йому як захиснику не вручалось, чим було порушено право на захист, і приймаючи таке рішення заступник керівника прокуратури перебрав на себе повноваження слідчого судді, оскільки 30.03.2022 Ленінським районним судом м.Полтави здійснювалось правосуддя. При прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу не було враховано відомості про особу підозрюваного, який постійно працював, має сталі і міцні соціальні зв`язки, одружений, має двох неповнолітніх дітей, тому не буде переховуватись, надавав покази та співпрацював з поліцією, добровільно видав вибуховий пристрій, не може здійснювати вплив на потерпілого та свідків у через їх відсутність у кримінальному провадженні, не може знищити речовий доказ, оскільки він вилучений, що свідчить про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Прокурор проти задоволення скарги заперечив та зазначив, що на території м.Харкова ведуться активні бойові дії, і в умовах воєнного стану Комінтернівський районний суд м.Харкова не здійснює правосуддя. Наголосив, що до керівників органу прокуратури, згідно із ст.3 КПК України, належать керівники, їх перші заступники та заступники, тому постанова прийнята уповноваженою особою, всі ризики викладені у постанові, а вручення клопотання про обрання запобіжного заходу вимогами ст.615 КПК України не передбачено.

З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, перевіривши надані у розпорядження слідчого суддів матеріали, встановлено, що за постановою першого заступника керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_6 від 30.03.2022 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 27.04.2022.

За змістом вказаної постанови, яка наразі є предметом оскарження, у провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №0000452 від 29.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Слідчим СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, 30.03.2022, в порядку ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та того ж дня слідчим, за погодженням з прокурором, повідомлено про підозру ОСОБА_7 .

Метою застосування запобіжного заходу зазначено наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно із ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Відповідно до ст.122 цього закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану", відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Червонозаводського районного суду м.Харкова та Комінтернівського районного суду м.Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м.Полтави.

Законом України № 2111-IX від 03.03.2022, який набрав чинності 08.03.2022, було внесено зміни, зокрема, до Кримінального процесуального кодексу України щодо додаткового регулювання забезпечення діяльності правоохоронних органів в умовах воєнного стану.

Вказаним Законом, статтю 615 КПК України, якою врегульовані питання особливого режиму досудового розслідування та продовження строків тримання під вартою під час судового провадження в умовах воєнного, надзвичайного стану або у районі проведення антитерористичної операції чи заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України, викладено в новій редакції.

Так, у відповідності до п.2 ч.1 ст.615 КПК України, у разі введення в Україні або окремих її місцевостях (адміністративній території) воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України та якщо відсутня об`єктивна можливість виконання у встановлені законом строки слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 140, 163, 164, 170,173, 189, 233, 234, 235, 245, 247, 248 та 294 цього Кодексу, а також повноважень

щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30 діб до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-115, 121, 127, 146, 146-1, 147, 152, 153, 185, 186, 187, 189-191, 201, 258-258-5, 260-263-1, 294, 348, 349, 365, 377-379, 402-444

Кримінального кодексу України, а у виняткових випадках також у вчиненні інших тяжких чи особливо тяжких злочинів, якщо затримка в обранні запобіжного заходу може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі особи, яка підозрюється у вчиненні таких злочинів, - такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури з урахуванням вимог глави 37 цього Кодексу за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора, прийняті або вчинені на виконання повноважень, визначених частиною першою цієї статті, розглядаються судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, після забезпечення його функціонування в іншій місцевості або найбільш територіально наближеним до нього судом (ч.4 ст.615 КПК України).

Згідно із ст.3 КПК України, яка дає визначення основних термінів цього кодексу, керівник органу прокуратури це Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Кримінальний процесуальний закон не дає вказівок керівнику відповідного органу прокуратури щодо порядку розгляду клопотань слідчого/прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, окрім загальних положень ст.615 КПК України, водночас наділяє його такими повноваженнями виключно в разі відсутності об`єктивної неможливості виконання цих повноважень у встановлені законом строки слідчим суддею. При цьому, в будь-якому разі, такий розгляд має здійснюватися із додержанням загальних засад кримінального провадження, як фундаментальних основ функціонування кримінального судочинства в Україні.

Водночас, слід зауважити, що у відповідності до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Питання щодо запобіжних заходів, затримання особи, врегулювано главою 18 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Таким чином, статтею 178 КПК України, визначено право сторін кримінального провадження надати матеріали, які мають бути оцінені у сукупності із всіма обставинами, що кореспондується із вимогами ст.ст.42,184 КПК України щодо надання підозрюваному можливості ознайомитись із клопотанням про застосування запобіжного заходу, подати свої докази та навести контраргументи, необхідності його застосування.

При цьому, статтею 615 КПК України, передбачено можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою керівником відповідного органу прокуратури лише за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, тобто внесення такого клопотання є обов`язковим та з огляду на загальні засади кримінального провадження його зміст має бути доведено до особи, стосовно якої воно вирішується, з метою гарантування права на захист.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ст.183 КПК України).

Згідно із наданими сторонами кримінального провадження матеріалами, 30.03.2022 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою датовано 29.03.2022, при цьому відомості про погодження його прокурором відсутні, натомість за змістом у клопотанні у ньому наводяться обставини щодо вручення підозри, затримання підозрюваного, які мали місце 30.03.2022.

При цьому за поясненнями учасників судового розгляду копія клопотання підозрюваному та його захиснику не вручалась.

Таким чином, враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини щодо дотримання процедури застосування запобіжного заходу, беручи до уваги що станом на день прийняття оскаржуваної постанови (30.03.2022) Ленінський районний суд м.Полтави, якому територіально підсудні справи Комінтернівського районного суду м.Харкова, не припиняв здійснювати правосуддя, слідчий суддя доходить висновку про скасування постанови першого заступника керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_6 від 30.03.2022.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.304-307, ст.615 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову першого заступника керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_6 від 30.03.2022 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000452 від 29.03.2022 щодо підозрюваного ОСОБА_7 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1