Справа № 727/4820/22
Провадження № 1-кс/727/1465/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2022 року м.Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (матеріали кримінального провадження №0000171 від 02.06.2022 року) відносно підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст.115КК України,-
за участю:
прокурора - ОСОБА_5
підозрюваного - ОСОБА_4
захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 . Дане клопотання погоджене із прокурором Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 .
Посилається на те, що ОСОБА_4 протягом 2018-2019 років спільно проживав з ОСОБА_7 , яка є дочкою його покійної дружини ОСОБА_8 . У 2019 році ОСОБА_7 розірвала стосунки з ОСОБА_4 та почала підтримувати стосунки з ОСОБА_9 , а з 2021 року спільно проживати з останнім. Після чого, ОСОБА_4 , з ревнощів, почав переслідувати ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , погрожувати їм фізичною розправою та знищенням майна у разі, якщо ОСОБА_7 не розірве стосунки з ОСОБА_9 та не повернеться до нього та за допомогою технічних засобів відслідковувати місцеперебування ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , прослуховувати засоби спілкування ОСОБА_7 , за що був притягнутий до кримінальної відповідальності.
Однак, побачивши, що переслідування ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а також погрози щодо них до бажаного результату не призводять, ОСОБА_4 , з ревнощів, вирішив умисно позбавити життя ОСОБА_9 , для чого почав підшуковувати безпосереднього виконавця умисного вбивства.
Для реалізації свого злочинного наміру, перебуваючи на станції технічного обслуговування «Дизель сервіс TDS», яка розташована в місті Чернівці по вулиці Синельникова,10, ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_10 з пропозицією організації вбивства ОСОБА_9 , за що пообіцяв ОСОБА_10 матеріальну винагороду.
05.06.2022 року та 06.06.2022 року ОСОБА_4 показав ОСОБА_11 місце, де проживає ОСОБА_9 та його родичі, вказав на місця знаходження камер зовнішнього відеоспостереження в районі проживання ОСОБА_9 , обумовив спосіб, яким ОСОБА_9 мав бути позбавлений життя та вид і спосіб оплати за вчинені дії щодо умисного позбавлення його життя.
15.06.2022 року було зімітовано вбивство ОСОБА_9 , про що було повідомлено у засобах масової інформації, після чого, ОСОБА_4 дізнавшись про це, з метою конспірації, почав переховуватись.
Таким чином, ОСОБА_4 не зміг до кінця реалізувати свій злочинний умисел на вчинення вбивства з причин, що він нього не залежали, оскільки злочин був припинений працівниками правоохоронних органів на стадії готування внаслідок проведення негласної слідчої дії - контролю за вчиненням злочину у формі імітування його обстановки.
16.06.2022 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.208 КПК України.
17.06.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст.115 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.
Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, приходжу до наступних висновків.
Встановлено, що 02.06.2022 року в ЄРДР № 0000171 було внесено відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст.115 КК України.
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину встановлено, що ОСОБА_4 був затриманий 16.06.2022 року о 18 год. 50 хв.
17.06.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст.115 КК України.
ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, за який КК України передбачено покарання від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.
Також, зважаючи на практику Європейського суду, враховую, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Вважаю, що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст.115 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».
Так, з матеріалів доданих до клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_4 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Також вважаю, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому підозрюваному ОСОБА_4 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому враховую те, що він підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину з погрозою застосування насильства над потерпілим в умовах воєнного стану, за що передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі, в тому числі довічне, йому відомі обставини кримінального провадження, він знайомий зі свідками, потерпілим, а тому існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно з п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор» до 14.08.2022 року.
Ухвала слідчого-судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Копію ухвали вручено _________________________________