Справа № 481/935/22
Провадж.№ 1-кп/481/95/2022
В И Р О К
Іменем України

13.10.2022 року
Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області матеріали кримінального провадження № 0000426 від 19.09.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Карнагорове, Березівського району, Одеської області, українки, громадянки України, який має базову загальну середню освіту, не працюючої, заміжньої, яка має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

його захисник: ОСОБА_5 ,

потерпіла: ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено та визнано доведеним, що ОСОБА_3 15.09.2022 року близько 13:00 год. прийшла на територію домоволодіння своєї сусідки ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з метою загнати птицю останньої їй у двір. Перебуваючи у дворі ОСОБА_3 помітила, що власниці домоволодіння ОСОБА_6 немає вдома та вирішила зайти до приміщення її будинку через вхідні двері, що перебували у відчиненому стані. Перебуваючи в одній з кімнат будинку вищевказаного домоволодіння ОСОБА_3 побачила жіночу сумку чорного кольору, яка знаходилась між пральною машиною старого зразку (зовні схожу на діжку), синього кольору та стіною. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які знаходились в середині сумки та належали ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_3 15.09.2022 року о 13:05 год., перебуваючи в кімнаті будинку ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власниці будинку ОСОБА_6 та інших осіб, умисно, таємно, діючи в умовах воєнного стану, який введено на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»(реєстр. № 2102-ІХ; в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб), Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 та Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку воєнного стану в Україні» № 2119-ІХ (реєстр. № 7168; в Україні продовжено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб), Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 259/2022, Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (реєстр. № 7300; в Україні продовжено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб), Указу Президента України «Про продовження строку, дії воєнного стану в Україні» №341/2022, Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (реєстр. № 7389; в Україні продовжено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб), Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2500-ІХ (в Україні продовжено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб) з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення витягла вищевказану сумку, звідки викрала грошові кошти в сумі 23000 гривень, купюрами номіналом по 500 гривень та 200 гривень, які поклала до внутрішньої частини кофти, в яку була одягнена, після чого з викраденими грошима покинула територію домоволодіння ОСОБА_6 , при цьому залишивши сумку у будинку останньої.

Викраденими грошовими коштами ОСОБА_3 розпорядилась на власний розсуд.

Власними злочинними діями ОСОБА_3 завдала ОСОБА_6 матеріального збитку на суму в розмірі 23000 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Під час підготовчого провадження, 13.10.2022 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, щодо узгодженого покарання за вказаною статтею у виді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, та покладенням обов`язків, передбачений ст.76 КК України, визначення яких належить до повноважень суду, та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості. Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно визнає свою вину в обсязі обвинувачення у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, яке їй пред`явлено. Визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України в повному обсязі, щиро розкаялась, визнала фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того, зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вказали, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просили угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала проти затвердження угоди та призначення обвинуваченій покарання, визначеного її умовами.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченої про повне розуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь - яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого їй обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

В силу вимог ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого; угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала свою вину та підтвердила обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченої, суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Злочин вчинений обвинуваченою за ч.4 ст.185 КК України відноситься до категорії тяжких.

Обставинами, які, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, яка, відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченої суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченої ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, з призначенням обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373- 374, 474, 475, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 жовтня 2022 року між прокурором Новобузького районного відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 2, 3 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п. 1, п.2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1