Дата документу 05.08.2022 Справа № 554/2449/17
Провадження № 1-кс/554/488/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2022 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого в м. Полтава про закриття кримінального провадження № 0000001, -
УСТАНОВИВ:

07.12.2021 до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла вищезазначена скарга на постанову Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого в м. Полтава про закриття кримінального провадження № на постанову Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого в м. Полтава про закриття кримінального провадження № 0000001.
В обґрунтування скарги зазначено, що Першим слідчим відділом ( з дислокацією у місті Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001, за фактом вчинення слідчим Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 та працівниками УБОЗ в Полтавській області кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 374: ч.2 ст. 365; ч.1 ст 372; ч.2 ст 374 КК України, під час проведення до судового слідства у кримінальній справі №03640027 відносно ОСОБА_3 у 2003 році. 23 вересня 2021 року слідчим слідчого відділу ( з дислокацією у місті Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 вдруге закрито кримінальному провадженні № 0000001 на підставі п.2ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діях слідчим Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 та працівниками УБОЗ в Полтавській області складу кримінального правопорушення, про що винесено відповідну постанову. Скаржник вважає, що винесення постанови суперечить нормам національного законодавства України, а сама постанова є незаконною, необгрунтованою, упередженою, та такою, що підлягає обов`язковому скасуванню.
Належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги слідчий, а також скаржник в судове засідання не з`явилися. До початку розгляду скарги, слідчий направив матеріали кримінального провадження № 0000001, внесеному до ЄРДР від 05.01.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 374, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 373, ч.1 ст. 372 КК України. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000001, слідчий суддя дійшов до таких висновків. Положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що Першим слідчим відділом ТУ ДБР розташованого в м. Полтава здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 374, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 373, ч.1 ст. 372 КК України. 23 вересня 2021 року постановою слідчого кримінальне провадження № 0000001 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 374, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 373, ч.1 ст. 372 КК України. Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Проте, як перевірено слідчим суддею, при ухваленні оскаржуваної постанови слідчим на порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах. Так, постанова слідчого від 23 вересня 2021 року є недостатньо мотивованою і під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження слідчим не дотримано вимоги ст. 284 КПК України та не перевірено всі вказані заявником обставини, що виключає можливість об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення і позбавляє слідчого можливості прийняти правильне процесуальне рішення. Так, із постанови від 23 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000001 слідує, що отриманні за результатом проведення досудового розслідування докази спростовують наявність об`єктивної сторони заявлених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 374, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 373, ч.1 ст. 372 КК України. Таким чином, фактично у постанові здійснено аналіз змісту заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, проте викладені в них обставини не були перевірені іншими достатніми доказами, їм не було надано належну правову оцінку. Зазначене вказує на те, що всупереч вимог процесуального закону досудове розслідування проведено неповно, і поза увагою слідчого залишились інші обставини, що необхідні для повного та об`єктивного розслідування. Зокрема, слідчим взагалі не допитано у кримінальному провадженні свідків з приводу обставин, які викладені ним у його заяві про кримінальне правопорушення, не з`ясовано чи є додаткові докази, не встановлено необхідності здійснення таких слідчих дій щодо обставин вчинення розслідуваного діяння, не перевірено всі вказані обставини та не надано їм відповідної оцінки у сукупності з іншими доказами для застосування належної правової процедури, що виключає можливість об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення і позбавляє слідчого можливості прийняти правильне процесуальне рішення. Так, лише після допитів свідків можливо переконливо зробити висновок про наявність чи відсутність складу відповідного кримінального правопорушення. Отже, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова прийнята передчасно, оскільки слідчим не були належним чином перевірені доводи, викладені заявником, не здійснено достатнього та вичерпного обсягу слідчих дій щодо збирання доказів, не надано їм належну юридичну оцінку, а відтак, не спростовано доводів заявника.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Оскільки, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав. Отже, слідчим не було процесуально здійснено достатніх заходів по збиранню та дослідженню доказів в порядку ст. ст. 91 - 94 КПК України, за таких обставин, слідчий суддя вважає, що прийняте слідчим рішення є передчасним, а також беручи до уваги, що існує ряд не з`ясованих обставин для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх фактів по кримінальному провадженню, на які вказує заявник, а отже відсутні підстави вважати, що досудове розслідування проведене всебічно і повно, а тому постанова слідчого підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, під час проведення якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного у заяві (повідомленні) про його вчинення, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, за результатами чого прийняти законне та обґрунтоване рішення. За змістом ст. 9 КПК України слідчий, прокурор на власний розсуд визначають об`єм дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження для прийняття законного і неупередженого процесуального рішення. Відповідно до положень ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Тобто, процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органу досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження. Також варто зазначити, що питання, пов`язані з доказуванням у кримінальному провадженні та проведенням слідчих (розшукових) та процесуальних дій на стадії досудового розслідування відносяться виключно до компетенції слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження. Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про скасування рішення слідчого чи прокурора. Таким чином, з урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню та постанову слідчого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000001 від 23 вересня 2021 року потрібно скасувати.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 24, 110, 284, 303, 306, 307, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Постановив :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого в м. Полтава ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000001 - задовольнити.
Постанову слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 23.09.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000001, внесеному до ЄРДР від 05.01.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 374, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 373, ч.1 ст. 372 КК України - скасувати. Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1