ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/708/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
за участю прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
захисника ОСОБА_13 ,
обвинуваченого ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 010551 за обвинуваченням:
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської обл., українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, неодруженого, працюючого оператором на заводі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 03.07.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки; 2) 06.09.2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 13.08.2015 року звільненого ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17.06.2014 року на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію»; 3) 25.05.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки; 4) 21.10.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 309, ст. ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, 26.11.2019 року звільненого по відбуттю строку покарання; 5) 28.05.2020 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_14 , 05.12.2018 року приблизно о 00 год. 55 хв., працюючи водієм у службі таксі «Uber», перебуваючи на орендованому автомобілі «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , поблизу магазину «Новус», що за адресою: м. Київ, пр. П. Григоренка, взяв замовлення ОСОБА_15 , та попрямував по пр. П. Григоренка в напрямку вул. А. Ахматової. Під час руху, ОСОБА_15 попросив зупинити автомобіль поблизу магазину «Велика Кишеня», що по пр. П. Григоренка, 26. Після зупинки, ОСОБА_15 , з метою розрахуватися за послуги таксі, дістав 100 доларів США, що станом на 05.12.2018 року складає 2812 грн. 59 коп., та враховуючи, що пункту обміну валют поруч не виявилося, запропонував ОСОБА_14 розміняти їх, на що той погодився. Після чого, ОСОБА_14 , взявши грошову купюру до рук, та керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, став відволікати ОСОБА_15 сторонніми розмовами, та коли ОСОБА_15 відкрив двері вищевказаного автомобіля, виштовхнув його із автомобіля, та поїхав у невідомому напрямку з викраденим.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Пояснив, що 05.12.2018 року приблизно о 00 год. 00 хв., до нього в автомобіль підсів потерпілий ОСОБА_15 , який був у збудженому стані, та попросив підвезти його від одного маркету до іншого. В кінці поїздки виявилося, що у потерпілого було лише 100 доларів США і між ними почалася перепалка, оскільки фактично потерпілий кинув його на гроші. Він, ОСОБА_16 , сказав потерпілому залишити автомобіль та поїхав, не дочекавшись виходу клієнта із автомобіля, тому що той був неадекватним, ймовірно перебував у стані наркотичного сп`яніння. При цьому вказав, що потерпілий спочатку вийшов із автомобіля, потім знову сів, а потім знов вийшов. Також зазначив, що дорогою потерпілий сказав, що за ними їде автомобіль «BMW» чорного кольору. Після того, як потерпілий покинув салон автомобіля він, ОСОБА_16 , бачив, що за ним їде автомобіль «BMW», проте він побоявся зупинятись, оскільки вказаний автомобіль був без пізнавальних знаків. Також вказував на те, що досудовим слідством взагалі не встановлено той факт, що стодоларова купюра не є фальшивою, крім того вказану купюру виявили між сидінням пасажира та дверцятами і тому він не міг її туди покласти.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_14 своєї причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, винність останнього в повному обсязі підтверджується сукупністю зібраних доказів, які були досліджені та перевірені судом в ході судового провадження.
Так, будучи допитаним в ході судового розгляду, свідок ОСОБА_17 суду показав,що приблизно в грудні 2018 року, точної дати він не пам`ятає, повертаючись додому, заїжджав у двір будинку через магазин «Велика Кишеня» та побачив, що стоїть світлий автомобіль. Автомобіль постояв 30-40 сек і з передніх дверцят вийшов чоловік, а водій автомобіля натиснув на газ і протягнув чоловіка. Він підійшов до чоловіка та запитав, що сталося, на що той відповів, що таксист забрав гроші. Після чого він через двори виїхав на вул. А. Ахматової та став переслідувати автомобіль, подаючи світлові сигнали. На колі, біля універсаму «Позняки», він затис переслідуваний автомобіль і в цей час побачив, що позаду під`їхала поліція. Таксист відразу сказав, що нічого не брав. Він же, свідок, повідомив працівникам поліції, що є заявник, було викликано слідчо-оперативну групу. При огляді автомобіля на підлозі знайшли 100 доларів США.

Згідно даних протоколу прийняття заяви ОСОБА_15 від 05.12.2018 року про вчинене кримінальне правопорушення, 05.12.2018 року близько 01 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, пр. П. Григоренка, 26, невідомий йому громадянин, який керував транспортнимзасобом «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , відкрито заволодів його грошовими коштами, а саме грошовою купюрою 100 доларів США, та поїхав в напрямку вул. А. Ахматової в м. Києві (т. 1 а. п. 154).

В поданій до суду заяві потерпілий просив розглянути кримінальне провадження за його відсутності та вказав, що сторону обвинувачення підтримує у повному обсязі (т. 1 а. п. 21).
Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 05.12.2018 року та фототаблиці до нього, слідчим в присутності двох понятих, за участю потерпілого ОСОБА_15 , 05.12.2018 року в період часу з 02 год. 23 хв. по 02 год. 35 хв., проведено огляд ділянки місцевості, яка розташована за адресою: м. Київ, пр. П. Григоренка, 26, а саме на розі магазину «Велика Кишеня», в ході якого здійснювалась фото- та відеофіксація даної слідчої дії на електронний носій з подальшим збереженням відеозапису на лазерний диск, який був відтворений в судовому засіданні, і з якого вбачається, що на вказаній ділянці знаходиться чоловік, який представився як ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який на запитання, що трапилося повідомив, що спіймав з руки таксі автомобіль марки «Dacia Logan», водія якого попросив підвезти його до магазину «Велика Кишеня», що за адресою: м. Київ, пр. П. Григоренка, 26. Під`їхавши до вказаного магазину, ОСОБА_15 попросив водія розміняти йому 100 доларів США, якщо у нього є гривні, на що водій повідомив, що є, та він може поміняти. Коли водій взяв гроші в руки, то заговорив його, так і не розмінявши гроші. Коли він, ОСОБА_15 , виходив із автомобіля та згадав про гроші, він запитав чи буде водій міняти йому гроші, і якщо ні, то щоб повернув їх, таксист виштовхнув його із автомобіля і швидко поїхав уперед, протягнувши його на дверях, після чого зник з поля зору. Після чого в ході огляду було встановлено, що на розі магазину наявні камери відеоспостереження магазину «Велика Кишеня». Під час огляду нічого не вилучалося (т. 1 а. п. 155-160).

Відповідно до протоколу обшуку від 05.12.2018 року, слідчим, в присутності двох понятих, за участю власника автомобіля, проведено невідкладний, в подальшому легалізований, обшук, в ході якого здійснювалась відеофіксація даної слідчої дії на електронний носій з подальшим збереженням відеозапису на лазерний диск, який був відтворений в судовому засіданні та з якого вбачається, що в ході проведення обшуку виявлено автомобіль марки «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться у відчиненому стані, замки відімкнуті, але прикриті. Поруч із автомобілем знаходиться чоловік, який представився як ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та який повідомив, що вказаний автомобіль належить йому та він здає його в оренду у службу таксі «Uber». Вказаний автомобіль було вилучено. Також під час обшуку було вилучено ключ до нього та свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб. При відкритті передніх дверцят автомобіля зі сторони пасажира між сидінням на підлозі та дверцятами було виявлено згорток паперу при огляді якого було встановлено, що це купюра номіналом 100 доларів США серії КВ № 18264507Н, яку було вилучено. Зауважень з боку учасників вказаної слідчої дії за наслідками її проведення не надходило (т. 1 а. п. 161-168).
Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют 100 доларів США станом на 05.12.2018 року становить 2812 грн. 59 коп. (т. 1 а. п. 206 а).
Будь-яких суттєвих порушень, які би вказували на недопустимість вказаних протоколів, як доказів в даному кримінальному провадженні, а також підтверджували недотримання гарантованих прав і свобод громадян, судом не встановлено.

При цьому показання свідка ОСОБА_17 є послідовними, логічними та повністю узгоджуються з даними протоколу огляду місця події та протоколу обшуку.

Підстав, з яких вказаний свідок під час дачі показань у судовому засіданні та потерпілий під час проведення огляду місця події могли оговорювати обвинуваченого, судом в ході судового розгляду не встановлено.

Твердження обвинуваченого про не встановлення справжності стодоларової купюри суд вважає надуманими, оскільки будь-яких сумнівів з вказаного приводу під час досудового слідства стороною захисту не висловлювалось, при цьому підстав вважати вказану купюру фальшивою не було, також потерпілим було заявлено про викрадення саме ста доларів і вказаний речовий доказ був ним отриманий для зберігання. Також в судовому засіданні при визначенні порядку та обсягу дослідження доказів учасниками судового провадження клопотань щодо огляду речових доказів не заявлялось.

Крім того, сума викраденого для кваліфікації дій особи за ч. 2 ст. 186 КК України значення не має.

Посилання сторони захисту про неможливість сховати купюру між сидінням на підлозі та дверцятами автомобіля є неспроможними, оскільки обвинувачений мав достатньо часу з моменту вчинення злочину до фактичного затримання покласти викрадене у вказане місце, у тому числі з метою приховати свої злочинні дії.
Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що викладені докази, які були ретельно досліджені судом, повністю спростовують версію обвинуваченого про те, що він не викрадав майно потерпілого, тим більше відкрито, і оцінюються судом як обрана позиція захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при проведенні досудового слідства судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши усі доводи учасників судового провадження, вважає доведеною винність ОСОБА_14 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, ступінь суспільної небезпеки, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння.
Судом також враховуються дані про особу обвинуваченого, який з місця проживання характеризується вкрай негативно, офіційно не працює, має ряд тяжких хронічних захворювань, на спеціальних обліках не перебуває.
Крім того, суд приймає до уваги те, що обвинувачений, будучи судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знов вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку та підвищену соціальну небезпеку.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_14 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства, і тому обирає покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією частини статті, не вбачаючи підстав для можливості його виправлення без реального відбування покарання або застосування іншого розміру чи більш м`якого виду покарання.
Оскільки ОСОБА_14 вказаний злочин вчинив до ухвалення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2020 року, суд вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченому призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд обирає принцип часткового складання призначених покарань.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_14 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2020 року, та покарання, призначеного даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_14 покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_14 відраховувати з 11.02.2020 року.
Зарахувати у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 05.12.2018 року по 11.03.2019 року включно.
Заставу у розмірі 19210 грн. повернути заставодавцеві.
Речові докази по справі, а саме:
- грошову купюру 100 доларів США «КВ18294507Н», яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_15 залишити у власності останнього;
- автомобіль «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_2 », які передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_18 залишити у власності останнього.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя