Справа № 204/3275/22
Провадження № 1-кс/204/872/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000780від «22» грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

встановив:

До Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000780від «22» грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що до відділення поліції № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що невстановлена особа перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 заволоділа майном останньої. (ЖЄО №27462 від 21.12.2021)
22.12.2021 року сектором дізнання ВП № 6 ДРУП ГУНПв Дніпропетровській області відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000780, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування.
Під час досудового розслідування було допитано потерпілу ОСОБА_5 , яка вказала, що на підставі договору дарування, серія та номер: 175 від 15.03.2019 року виданого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 остання стала власником домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , про що є відповідний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На разі по вказаному майну йдуть судові спори з приводу визнання договору дарування не дійсним. Так, 20.12.2021 потерпіла отримала на мобільний телефон повідомлення від служби охорони, про те, що на території домоволодіння знаходяться сторонні особи. Прибувши на місце остання побачила, що у дворі перебували дружина батька потерпілої ОСОБА_7 та син останньої ОСОБА_8 . ОСОБА_7 почала казати, що будинок та майно котре в ньому знаходиться ОСОБА_5 більше не належить. Після проведення перемовин ОСОБА_5 виявила відсутність техніки у будинку. Слід зазначити, що будь-яких змін у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наразі не має. Будинок на праві власності належить потерпілій
Відповідно до ст.170 КПК та п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, підставою та метою накладання арешту домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 Кв ході досудового розслідування є збереження вищезазначених речових доказів.
Враховуючи зазначені підстави, а також те, що згідно зі ст. 98 КПКУкраїни вони є речовим доказами по даному кримінальному провадженню, оскільки це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.
Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним, у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту на домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , не допущення його знищення, розтрати, приховування, відчуження, перетворення, пересування,зникнення, не можливо, у зв`язку із чим, не застосування вказаного заходу,може призвести до вищевказаних ризиків.
Так, з метою досягнення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, а також з метою проведення повного,об`єктивного та не упередженого досудового розслідування, встановлення винних осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальності, виявлення,вилучення, збереження предметів злочинної діяльності, а також речових доказів, які самі по собі, або в сукупності з іншими речовими доказам будуть відігравати велике значення під час проведення подальшого досудового розслідування, у органів слідства та прокуратури виникла потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, такого як арешт майна. Крім того, в разі не застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони розпорядження (відчуження, реалізації) майна та його можливе подальше незаконне відчуження або володіння ним, позбавить орган досудового розслідування можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування по кримінальному провадженню. Враховуючи викладене, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна.
В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.
Вважаю за можливе розглянути клопотання про арешт майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.
Вивчивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно із ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт на майно може бути накладений зокрема у випадку, якщо речі, документи, гроші, тощо набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них або на які було спрямоване кримінальне правопорушення, речі, документи підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
В матеріалах клопотання в наявності правові підстави для накладення арешту на вище вказаний об`єкт нерухомого майна, оскільки дізнавачем та прокурором доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження, такого як арешт майна необхідно для проведення повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування, встановлення винних осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальності, виявлення, вилучення, збереження предметів злочинної діяльності, а також речових доказів, які самі по собі, або в сукупності з іншими речовими доказам будуть відігравати велике значення під час проведення подальшого досудового розслідування. Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, вищезазначеного нерухомого майна, у зв`язку з чим, клопотання дізнавача підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000780від «22» грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт з забороною органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у т.ч. особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема Міністерству юстиції України, його територіальним органам, департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які реєстраційні дії ї (в т.ч. правочини) щодо об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1