УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/16707/20

Провадження №: 1-кс/755/1380/22

"12" серпня 2022 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 про проведення обшуку в рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003844 від 11.06.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло клопотання слідчого, яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про проведення обшуку, у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності на передумов визначених ч. 1 ст. 234 того ж Кодексу.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності обшуку

Слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0003844 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

В ході розслідування встановлено інформацію щодо злочинної діяльності групи осіб, яка протягом тривалого часу, займається виготовленням, зберіганням, пересиланням голографічних захисних елементів, а саме посвідчення водія країн Євросоюзу (Румунії, Чехії, Португалії, Іспанії, Італії, Польщі, Литви) як на території всієї України, так і за її межами, зокрема для здійснення злочинної діяльності особи використовують сторінки в соціальній мережі «Facebook»

Для отримання підробленого документа на вищевказаних веб-ресурсах необхідно заповнити необхідні дані (ПІБ), після чого особі яка здійснила заявку телефонує працівник (менеджер) колл-центру, та уточнює всі обставини, та пояснює людині що йому саме необхідно оформляти документи з ним, а не з іншою організацією. В ході розмови працівник пояснює клієнту, що він буде навчатись в автошколі в м. Варшава (Польща), також буде прописаний в тому ж місті, але на екзамени він ходити не буде так як замість нього піде їх працівник та здасть всі екзамени, як в автошколі, так і державний екзамен для отримання посвідчення водія в сервісному центрі в Польщі. Під час розмови або переписки з клієнтом працівник пояснює, що клієнту необхідно надіслати фото документів, а саме: паспорта громадянина України, посвідчення водія, фото 3х4, та зразок підпису на чистому білому листку. В разі якщо клієнт погодився співпрацювати з ними він має здійснити передоплату у розмірі 300-400 євро, перерахувавши їх на рахунок банку Польщі грошовим переказом, або на номер карти «ПриватБанку». Після цього через деякий час так званий менеджер клієнту присилає поступово документи, а саме: довідку про проходження мед-комісії, псих-нарко сертифікати, документ про прописку особи в м. Варшава (навіть якщо клієнт не перетинав кордон, та не має закордонного паспорту). Також клієнту на один месенджерів присилають фото та відео посвідчення водія під освітленням ультрафіолетової лампи, для того щоб переконати клієнта, в справжності документа. Після того як клієнт вже переконаний, що документ справжній менеджер домовляється про відправку документу, через любу поштову службу накладним платежем, або з рук в руки в м. Варшава, та передачу другої половини суми в розмірі 800-900 євро, якщо почтовою службою то гроші пересилаються накладним платежем, або переводом грошей на карту «Приват Банку», у випадку передачі документу особі особисто, передати гроші необхідно особі яка передає документ. Загальна сума оформлення документу складає 1200-1300 євро. Грошові кошти, які отримані в ході здійснення злочинної діяльності діляться між фігурантами, після чого витрачаються на власний розсуд. В подальшому зазначені особи відправляють на електронну скриньку зразки документів які замовлялися, для звірення даних.

В ході ініціативного пошуку оперативними працівниками ДКП НПУ було виявлено 2 (два) офіси який знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (17 поверх) та АДРЕСА_2 , яким керує віддалено ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН: НОМЕР_1 , […] ).

Також до вчинення вказаного правопорушення мають відношення: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , […] ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , […].

В ході проведення НСРД було встановлено осіб які є старшими в офісі за адресою: АДРЕСА_1 (17 поверх) та АДРЕСА_2 , а саме: […] АДРЕСА_2 : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , користується номером мобільного телефону НОМЕР_3 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та БТІ житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 де проживає ОСОБА_8 , на даний час інформація відсутня в зв`язку з відсутністю документів на введення в експлуатацію житлового будинку.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що без проведення обшуку за адресою функціонування офісу, адрес проживання та автомобілів якими користуються фігуранти представляється можливим отримання доказів протиправної діяльність злочинної організації, виникла необхідність вирішення питання щодо отримання дозволу суду на проведення обшуку за адресою […] АДРЕСА_4 (проживає ОСОБА_8 ) […] з метою припинення злочинної діяльності, виявлення та вилучення речей, предметів та документів: системних блоків персональних комп`ютерів (СБПК), планшетів, моноблоків, ноутбуків і макбуків, (ППК), моніторів та гарнітур комп`ютерної техніки, серверного обладнання та іншої комп`ютерної техніки, носіїв електронної інформації (флеш-карти будь-якого формату, USB-носіїв, носіїв на жорстких магнітних дисках (HDD), носіїв на твердотільних дисках (SSD),Blu-rayDisc, зовнішніх переносних пристроїв зберігання інформації, видів електрозв"язку, що дає змогу передавати і приймати мовлення на відстань за допомогою електричних сигналів (що передаються дротами) або радіосигналів (засобів радіоелектронного зв`язку), що задіяні для здійснення протиправної діяльності, обліку клієнтів, листування з клієнтами; мобільних терміналів, сім-карт та карткоутримувачів, засобів комутації, телекомунікаційного та іншого обладнання, в тому числі пристроїв та приладів, які забезпечують SIP, IP-телефонію та VoIP телефонію, пристроїв та приладів, які забезпечують доступ до локальної мережі, всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет та документи щодо права доступу до мереж зв`язку, оплати за їх використання; документів щодо створення та діяльності ФОП-ів чи юридичних осіб, які здійснюють протиправну діяльність (документів щодо організації діяльності офісів, найму працівників офісів, співбесід із ними), списків осіб, задіяних у даній діяльності, бухгалтерської, фінансово-господарської та іншої документації щодо провадження незаконної діяльності та подальшого виведення у легальний обіг грошових коштів, отриманих під час злочинної діяльності,блокнотів, записників, журналів та іншої неофіційної, так званої «чорної» бухгалтерії, грошових коштів в національній та іноземній валюті, здобутих злочинним шляхом, нотатків, інструкцій, інших чорнових записів; банківських (кредитні та інші) карток та інших засобів доступу до рахунків, на які або з яких перераховуються грошові кошти, документації чи чорнових записів із відомостями щодо переліку третіх осіб із їхніми персональними банківськими даними (номерами банківських платіжних карток, номерами телефонів, інше), грошових коштів здобутих незаконним шляхом, ключів доступу до систем Інтернет-банкінгу, печаток, штампів, документів, носіїв інформації щодо діяльності веб-ресурсів, за допомогою яких вчиняється кримінальне правопорушення; систем відео, -аудіоконтролю, що побудовані на основі відеокамер та мікрофонів, серверів, на які передаються та записується інформація; записів, паролів, логінів, ключових слів або інших видів доступу (у паперовому та електронному вигляді) до електронних чи криптовалютних гаманців, на які надходять відповідно електронні грошові кошти, або з яких грошові кошти виводяться у легальний обіг; обладнання для цифрового друку на пластикових поверхнях; інших предметів та документів, які містять будь-які відомості щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України або зберегли на собі сліди його вчинення.

Необхідність проведення обшуку обґрунтовується тим, що іншим шляхом отримати доступ до таких документів не являється можливим у зв`язку із можливістю вчинення дій щодо знищення чи спотворення речей та документів, які в подальшому можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні, та підтверджувати неправомірні дії, наявність складу кримінального правопорушення та прямого умислу осіб правопорушників.

На підставі викладеного, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою захисту інтересів суспільства та Держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та в разі доведення вини осіб судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, заявники просять задовольнити дане звернення.

Позиція сторін

Слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні - старший Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлене клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідча суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК), заслухавши думку заявника, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування

У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; 3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 4) підстави для обшуку; 5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; 6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; 8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

При цьому, слід відмітити, що підстави проведення обшуку визначені ст. 234 КПК України, яка відноситься до Глави 20. Слідчі (розшукові) дії указаного Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

З урахуванням того, що згідно із п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню через призму того, що процесуальними джерелами доказів є у тому числі речові докази, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій (ст. 98 КПК України).

В постанові від 27 січня 2022 року в справа № 11-132сап21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що з урахуванням змісту частини п`ятої статті 234 КПК України під час вирішення питання про санкціонування обшуку житла стандарт доказування - «достатня підстава» є значно нижчим порівняно з такими стандартами як «поза розумним сумнівом» (що застосовується під час розгляду кримінального провадження по суті), так і «обґрунтована підозра» (за яким доводиться наявність підстав піддавати конкретну особу заходам забезпечення кримінального провадження), зокрема для надання відповідного судового дозволу закон не вимагає існування обґрунтованої підозри власника чи іншого володільця житла у вчиненні кримінального правопорушення.

У цьому випадку, слідчий суддя, вивчивши клопотання заявника та долучені до нього матеріали, вважає, що у ньому наявні в цілому відомості визначені ст. 234 КПК України.

Також наявні достатні підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі/іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Обставин, які б слугували підставою для відмови у задоволенні клопотання, у судовому засіданні, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно за таких умов є дійсною і сама доречність обшуку, адже, у цій ситуації, проведення обшуку необхідне з метою встановлення відомостей визначених ст.ст. 91, 234 КПК України, у даному кримінальному провадженні та виконання завдань визначних ст.ст. 2, 223 даного Кодексу.

Порушень вимог ст. 234 КПК України, Глави 20 КПК України - слідчі (розшукові) дії, та Глави 2 КПК України - засади кримінального провадження, у судовому засіданні, слідчим суддею не виявлено, як і не було встановлено відомостей, які б беззаперечно свідчили, що надання дозволу на обшук становитиме особистий та надмірний тягар, тобто, апріорі, таке втручання не може уважатися свавільним, оскільки отримання дозволу на його проведення здійснено з дотриманням принципу законності та воно є пропорційним до тяжкості вчиненого правопорушення та відповідає справжнім інтересам суспільства.

Враховуючи викладене, слідча суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про те, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню для досягнення мети регламентованої ч. 1 ст. 234 даного Кодексу, у тому числі з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Щодо викладу резолютивної частини ухвали, то судом зауважується, що в постанові від 14 червня 2018 року Велика Палата Верховного Суду щодо пункту 6 частини другої статті 235 КПК України констатувала неправильність позиції щодо обов`язку слідчого судді вказувати в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку чіткий перелік речей, документів або інших відомостей, які б давали змогу ідентифікувати предмет майбутнього обшуку, та які саме речі, предмети, документи, знаряддя чи інше майно мають намір відшукати слідчі, а тому включі фактичних обставин цього провадження Суд убачає підстави для надання дозволу на обшук саме з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення.

Щодо указівки конкретних ПІБ осіб, котрим надається дозвіл на обшук, то слідчий суддя не уважає це доречним, так як Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 725/1199/19 вказав, що системне тлумачення процесуальних норм, передбачених статтями 236, 37, 39 КПК дає підстави до висновку, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана прокурором, призначеним здійснювати процесуальне керівництво в порядку ст. 37 КПК, або слідчим, визначеним керівником органу досудового розслідування в порядку ст. 39 цього Кодексу.

Приписи ст. 235 КПК не зобов`язують слідчого суддю в ухвалі зазначати прокурора чи слідчого, який буде проводити обшук, натомість ухвала слідчого судді має містити відомості про прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук. Тобто, процесуальний закон зобов`язує слідчого суддю встановити, що клопотання надійшло від уповноваженої особи - прокурора, включеного до групи прокурорів, або слідчого, якому доручено здійснювати розслідування, в порядку статей 37, 39, 216 КПК. Судовий контроль під час розгляду клопотання про проведення обшуку здійснюється з метою забезпечення права на недоторканість житла чи іншого володіння особи. При цьому, зміст норм цього Кодексу не дає підстав для твердження про те, що до повноважень слідчого судді належать, крім здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, ще й інші (п. 18 ст. 3 КПК), віднесені до повноважень прокурора та слідчого з організації досудового розслідування.

Системне тлумачення норм, передбачених статтями 36, 40, 235, 236 КПК, не дає підстав для твердження про те, що до компетенції слідчого судді належить визначення як конкретного слідчого або прокурора, що мають здійснювати таку слідчу (розшукову) дію, так й інших осіб, що будуть приймати участь у проведенні обшуку (понятих, працівників оперативного підрозділу, спеціалістів та ін.).

Питання про дотримання вимог КПК прокурором або слідчим щодо належного використання повноважень здійснювати обшук, залучення понятих, спеціалістів, працівників оперативного підрозділу, підозрюваного, захисника, інших учасників провадження вирішуються на етапі судового провадження (п. 24 ст. 3 КПК), а не провадження у слідчого судді, і за умови надання протоколу обшуку суду як доказу винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, визначення в ухвалі слідчого судді конкретного слідчого або прокурора, які мають здійснювати обшук, знаходиться поза межами повноважень слідчого судді з контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та обмежуються в цій частині перевіркою того, чи є належним суб`єктом учасник кримінального провадження, який звернувся з клопотанням про проведення обшуку.

Визначення конкретного прокурора або слідчого (їх групи) для проведення обшуку належить до законних повноважень прокурора (старшого прокурора, групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні) або старшого слідчої групи (керівника органу досудового розслідування).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому у встановлений прокурором строк проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом, що є способом процесуальної взаємодії прокурора та слідчого.

У п. 2 ч. 2 ст. 40 КПК закріплені кореспондуючі повноваження слідчого проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених у цьому Кодексі.

Підставами взаємодії між процесуальним керівником, визначеним у кримінальному провадженні відповідно до ст. 37 КПК, та слідчим, призначеним відповідно до вимог статей 38, 39, 216 цього Кодексу, є належна реалізація ними своїх повноважень щодо розслідування конкретного кримінального правопорушення.

Основною формою процесуальної взаємодії прокурора зі слідчим, яка вживається на всіх етапах досудового розслідування, є надання письмових вказівок та доручень. Слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій (ч. 1 ст. 40 КПК), а відповідно до ч. 4 цієї статті слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.

Отже, як правило, доручення та вказівки щодо проведення конкретних слідчих (розшукових) дій мають надаватися у письмовому виді, де їх отримання слідчим у письмовій формі є процесуальною гарантією їх належного виконання, оскільки вони отримують статус офіційного документу.

В той же час якщо закон прямо не вимагає письмової форми, прокурор має право надавати доручення та вказівки слідчому про виконання процесуальних дій усно, якщо це обумовлено, зокрема, невідкладними випадками або виконанням незначного обсягу процесуальних дій.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234-236, 309, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив :

клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНН НОМЕР_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а саме: системних блоків персональних комп`ютерів (СБПК), планшетів, моноблоків, ноутбуків і макбуків, (ППК), моніторів та гарнітур комп`ютерної техніки, серверного обладнання та іншої комп`ютерної техніки, носіїв електронної інформації (флеш-карти будь-якого формату, USB-носіїв, носіїв на жорстких магнітних дисках (HDD), носіїв на твердотільних дисках (SSD),Blu-rayDisc, зовнішніх переносних пристроїв зберігання інформації, видів електрозв`язку, що дає змогу передавати і приймати мовлення на відстань за допомогою електричних сигналів (що передаються дротами) або радіосигналів (засобів радіоелектронного зв`язку), що задіяні для здійснення протиправної діяльності, обліку клієнтів, листування з клієнтами; мобільних терміналів, сім-карт та карткоутримувачів, засобів комутації, телекомунікаційного та іншого обладнання, в тому числі пристроїв та приладів, які забезпечують SIP, IP-телефонію та VoIP телефонію, пристроїв та приладів, які забезпечують доступ до локальної мережі, всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет та документи щодо права доступу до мереж зв`язку, оплати за їх використання; документів щодо створення та діяльності ФОП-ів чи юридичних осіб, які здійснюють протиправну діяльність (документів щодо організації діяльності офісів, найму працівників офісів, співбесід із ними), списків осіб, задіяних у даній діяльності, бухгалтерської, фінансово-господарської та іншої документації щодо провадження незаконної діяльності та подальшого виведення у легальний обіг грошових коштів, отриманих під час злочинної діяльності,блокнотів, записників, журналів та іншої неофіційної, так званої «чорної» бухгалтерії, грошових коштів в національній та іноземній валюті, здобутих злочинним шляхом, нотатків, інструкцій, інших чорнових записів; банківських (кредитні та інші) карток та інших засобів доступу до рахунків, на які або з яких перераховуються грошові кошти, документації чи чорнових записів із відомостями щодо переліку третіх осіб із їхніми персональними банківськими даними (номерами банківських платіжних карток, номерами телефонів, інше), грошових коштів здобутих незаконним шляхом, ключів доступу до систем Інтернет-банкінгу, печаток, штампів, документів, носіїв інформації щодо діяльності веб-ресурсів, за допомогою яких вчиняється кримінальне правопорушення; систем відео, -аудіоконтролю, що побудовані на основі відеокамер та мікрофонів, серверів, на які передаються та записується інформація; записів, паролів, логінів, ключових слів або інших видів доступу (у паперовому та електронному вигляді) до електронних чи крипто валютних гаманців, на які надходять відповідно електронні грошові кошти, або з яких грошові кошти виводяться у легальний обіг; обладнання для цифрового друку на пластикових поверхнях та предметів та документів, які містять будь-які відомості щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України або зберегли на собі сліди його вчинення.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор має вжити належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Незалежно від стадії цієї слідчої дії слідчий, прокурор, інша службова особа, яка бере участь у проведенні обшуку, зобов`язані допустити на місце його проведення захисника чи адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 КПК України.

Обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді повинен відбуватися в час, коли заподіюється найменша шкода звичайним заняттям особи, яка ними володіє, якщо тільки слідчий, прокурор не вважатиме, що виконання такої умови може істотно зашкодити меті обшуку.

Перед початком виконання ухвали слідчого судді особі, яка володіє житлом чи іншим володінням, а за її відсутності - іншій присутній особі повинна бути пред`явлена ухвала і надана її копія.

Слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку. Невиконання цих вимог тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Слідчий, прокурор не має права заборонити учасникам обшуку користуватися правовою допомогою адвоката або представника. Слідчий, прокурор зобов`язаний допустити такого адвоката або представника до обшуку на будь-якому етапі його проведення.

У разі відсутності осіб у житлі чи іншому володінні копія ухвали повинна бути залишена на видному місці у житлі чи іншому володінні особи. При цьому слідчий, прокурор зобов`язаний забезпечити схоронність майна, що знаходиться у житлі чи іншому володінні особи, та неможливість доступу до нього сторонніх осіб.

Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.

Обшук особи здійснюється особами тієї самої статі у присутності адвоката, представника на вимогу такої особи. Неявка адвоката, представника для участі у проведенні обшуку особи протягом трьох годин не перешкоджає проведенню обшуку. Хід і результати особистого обшуку підлягають обов`язковій фіксації у відповідному протоколі.

Слідчий, прокурор під час проведення обшуку має право відкривати закриті приміщення, сховища, речі, якщо особа, присутня при обшуку, відмовляється їх відкрити або обшук здійснюється за відсутності осіб, зазначених у частині третій статті 236 КПК України.

При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку.

Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

При проведенні обшуку на підприємстві, в установі або організації другий примірник протоколу вручається керівнику або представникові підприємства, установи або організації.

Обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису.

Інформація про приватне життя особи, отримана в порядку виконання даного судового рішення, не може бути використана інакше як для виконання завдань кримінального провадження. Кожен, кому наданий доступ до інформації про приватне життя особи, в порядку виконання даного судового рішення, зобов`язаний запобігати розголошенню такої інформації.

Ухвала оскарженню не підлягає, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Слідча суддя ОСОБА_1