Справа № 484/2989/22
Провадження № 1-КП/484/359/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 19/07/2018 року органом 4814, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України.

За участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілого ТОВ «Епіцентр К» ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб; Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022 та від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб і в подальшому з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, та з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який згодом продовжено ще на 90 діб.

31.07.2022 року близько 11.12 години, тобто під час воєнного стану, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні Торгівельного центру «Епіцентр» по вул. Достоєвського, 2-б/2 в м. Первомайську Миколаївської області, проходячи між рядами з будівельними інструментами, побачив кошик з резиновим літнім взуттям різних розмірів та кольорів. В цей же час у нього виник прямий умисел, спрямований на викрадення чужого майна однієї з пар взуття з вказаного кошику, що належать ТОВ «Епіцентр К». Виконуючи задумане, того ж дня, близько 11.28 години ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і не може чинити перешкод, реалізуючи прямий умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану в Україні, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом вільного доступу, таємно викрав з указаного кошику пару взуття «Сабо жіночі» білого кольору 40 розміру вартістю 332 грн.50 коп. і таким чином завдав потерпілому ТОВ «Епіцентр К» матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого мана (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ст. 185 ч.4 КК України.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої шкоди не оспорював і пояснив, що дійсно у вказаний в обвинуваченні час був у торгівельному центрі «Епіцентр» в м. Первомайську, де побачив резинові капці та вирішив їх викрасти. Зняв свої капці, кинув у кошик, а з нових зірвав цінник, надів на ноги, пройшов повз касу і вийшов з магазину. У скоєному розкаявся. Відшкодував завдану шкоду.

Представник потерпілого в судовому засіданні підтвердив зазначені обставини і додав, що наступного після крадіжки дня охоронець, переглядаючи камери відеоспостереження, виявив вказану крадіжку. Після звернення до поліції крадія виявили, той відшкодував завдану матеріальну шкоду. В даний час претензій до ОСОБА_5 потерпілий не має.

Таким чином встановлено, що ніхто з учасників процесу ніякі фактичні обставини справи та розмір завданих збитків не оспорює, тому судом не досліджувались всі докази щодо цих обставин відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Крім того, інкриміноване обвинувачення підтверджується заявою представника потерпілого про виявлену крадіжку. Вартість викраденого майна підтверджується інвентаризаційною відомістю та накладною.

Суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.4 КК України як крадіжка за ознаками вчинення злочину в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, а також данні про особу винного, який повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, офіційно не працює, підробляє тимчасово по найму, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, не має утриманців, сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану шкоду.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в межах санкції частини статті, за якою він обвинувачується, у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього деякі обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні вже повернуті потерпілому за належністю. Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.

ОСОБА_5 не затримувався в наданому кримінальному провадженні.

Оскільки обвинувачений не засуджується до реального відбуття покарання і досі сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки, суд вважає недоцільним обирати йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п.1,2, ч.2 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: