Справа № 545/575/22
Провадження № 1-в/545/117/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника адміністрації: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в режимі відеоконференції заяву про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня, уродженця: АДРЕСА_1 та жителя: АДРЕСА_2 , не одруженого, українця, громадянина України, до засудження не працював, раніше не судимого, засудженого: 11.12.2012 року Центрально-Міським районним судом міста Горлівка Донецької області за статтею 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі; 15.01.2013 року Центрально-Міським районним судом м. Горлівка, Донецької області за ст.115 ч.2 п. 7,12,70 ч.4,72 КК України до 13 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Донецької області 13.01.2014 року вирок залишено без змін. Ухвалою Бердянського іонного суду Запорізької області від 08.02.2016 року зарахувати з 26.07.2012 року по 13.01.2014 року з розрахунком 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, -

встановив:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні ОСОБА_5 заяву підтримав та прохав її задовольнити.

Представник державної установи при розгляді заяви засудженого по суті підтримав заяву засудженого.

Захисник засудженого заяву останнього підтримав та прохав суд її задовольнити.

Прокурор проти задоволення заяви заперечив, оскільки засуджений не довів свого виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Дослідивши матеріали заяви та особової справи, врахувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що заява засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч.1 ст. 107 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 п.2 ст.107 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття : не менше половини строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила у віці до вісімнадцяти років нове умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Як встановлено судом ОСОБА_5 засуджений 11.12.2012 року Центрально-Міським районним судом міста Горлівка Донецької області за статтею 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі; 15.01.2013 року Центрально-Міським районним судом м. Горлівка, Донецької області за ст.115 ч.2 п. 7,12,70 ч.4,72 КК України до 13 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Донецької області 13.01.2014 року вирок залишено без змін. Ухвалою Бердянського іонного суду Запорізької області від 08.02.2016 року зарахувати з 26.07.2012 року по 13.01.2014 року з розрахунком 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку покарання 26.07.2012 року, кінець строку покарання 08.02.2024 року.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.07.2012 року.

З 03.08.2012 року перебував в державній установі «Артемівський слідчий ізолятор», де характеризувався негативно, мав 1 стягнення, заохочень не мав

З 27.03.2014 року перебував в державній установі "Бердянська виправна колонія (№77)", де характеризувався позитивно, був заохочений 12 разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці.

Допустив два порушення вимог режиму утримання які погашені в законному порядку, та два стягнення не накладалося оголошено бесіду виховного характеру.

З 21.01.2022 року відбуває покарання в державній установі "Божковська виправна колонія (№16)". До праці ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу. За час відбування покарання порушення вимог встановленого порядку відбування покарання не допускав, стягнення не накладалися. В теперішній час характеризується позитивно. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці заохочений не був. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд.

На даний час характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи, за що був заохочений.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від покарання суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів особової справи, протягом строку відбуття покарання в БВК №16, а саме з 21.01.2022 року, як заохочень так і стягнень не мав, що в свою чергу заважає суду надати оцінку поведінці засудженого.

Проте, як вбачається з довідки про заохочення та стягнення, останній за весь період відбуття покарання мав 11 заохочень та 3 стягнення.

Разом з тим, ця обставина може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вести за таких обставин мову про те, що своїм ставленням до праці засуджений довів своє виправлення не можна, оскільки має місце нестабільне ставлення засудженого до праці.

З огляду на нестабільну поведінку засудженого, заява засудженого про умовно-дострокове звільнення є передчасною, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 107 КК України, ст. 537 КПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1