УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/3013/22

Провадження №: 1-кс/755/629/22

"15" квітня 2022 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 про проведення обшуку у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 від 17.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, установив :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло клопотання слідчого, яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про проведення обшуку, у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності передумов визначених ч. 1 ст. 234 того ж Кодексу.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності обшуку

СВ Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві здійснюється досудове розслідування у наведеному кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.02.2022 приблизно о 21:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_6 , то ж 16.02.22 слідчим у присутності та за згодою користувача квартири ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було проведено огляд місця події в ході якого власне виявлено та вилучено: змиви РБК, рушник зі слідами РБК, килм зі слідками РБК, предмет схожий на ніж зі слідами РБК, предмет схожий на ніж, запальничку, 2 пачки цигарок.

17.02.22 відомості унесено до ЄРДР та визнано вилучене майно під час ОМП речовим доказом, як таке що відповідає критеріям ст. 98 КПК.

У розрізі наведеного заявники з посиланням на положення ст.ст. 233, 234, 237 КПК, просять задовольнити дане звернення та надати дозвіл на обшук (проведено, згідно протоколу слідчої дії, огляд до внесення відомостей в ЄРДР) квартири.

Позиція сторін

24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон), Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану.

Згідно зі ст. 1 Закону воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Відповідно до статті 10 Закону у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження судів.

Згідно статті 122 Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно, на підставі положень ст.ст. 7, 9, 22, 26, 234 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі сторін.

Адже, згідно зі ч. 4 ст. 234 КПК клопотання про обшук розглядається у суді в день його надходження за участю слідчого або прокурора, однак КПК України окремо не регулює питання розгляду такого клопотання в умовах, коли в Україні введений воєнний стан.

Разом з тим, кримінальний процесуальний кодекс України встановлює деякі особливості здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, не охоплюючи всіх питань, які можуть виникати, у т.ч., відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Отже, в умовах воєнного стану клопотання правоохоронних органів мають вирішуватися виходячи із загальних засад кримінального провадження, до яких віднесені, серед іншого, змагальність сторін (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України), доступ до правосуддя (ст. 21 КПК України).

З огляду на викладене, розгляд слідчим суддею/судом наведеного клопотання в умовах воєнного стану за відсутності сторін кримінального провадження, здійснюється на підставі загальних засад кримінального провадження і відповідає конституційному принципу верховенства права. Це не призведе до обмежень прав і свобод людини і громадянина, а забезпечить оперативний і об`єктивний судовий контроль в умовах воєнного стану на виконання завдань кримінального провадження.

Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідча суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК), заслухавши думку слідчого, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Так, останній (порядок) визначає, що обшук та огляд є слідчими діями (ст.ст. 234, 237 КПК).

Самі слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або первеірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 223 КПК).

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК).

Щодо підстав та умов учинення такого типу слідчих дій, то слід відмітити таке.

Порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), як певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (Верховний суд України постанова від 16.03.2017 у справі № 671/463/15-к), з питання порушеного заявниками у даному зверненні (надання дозволу на окреслену слідчу дію) регламентує таке.

Відповідно до ст. 234 КПК України, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду.

Як зазначено в ч. 1 ст. 234 КПК обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

З урахуванням того, що відповідно до ст. 233 КПК, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті , яка указує, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

Згідно ст. 237 КПК з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

При цьому, підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі, однак без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається (див. постанову Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.06.2018 року у справі № 740/5066/15-к, пр. №51-3331км18).

Тобто, схожіть обшуку та огляду обумовлюється спільністю завдань цих слідчих (розшукових) дій - пошук і виявлення об`єктів, які мають значення доказу у кримінальному провадженні. Разом з тим обшук, на відміну від огляду, має примусовий характер, який проявляється в тому, що обстеження житла чи іншого володіння особи, а також особистий обшук можуть проводитися без згоди обшукуваної особи, всупереч її волі, з втручанням в сферу її інтересів.

В постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 518/203/17 зазначено, що огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. Таким чином, при наявності очевидних даних, які вказують на вчинення кримінального правопорушення і зумовлюють необхідність проведення огляду слідчий чи прокурор приймає рішення про його проведення.

Необхідність оперативного проведення огляду, надає право на таке проведення до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що є відмінністю від обшуку, який може бути проведений лише коли кримінальне провадження зареєстровано та відповідні відомості внесено до ЄРДР.

Як правило рішення слідчого, прокурора про проведення огляду, яке прийнято до внесення відомостей до ЄРДР ніде спеціально не фіксується, оскільки необхідність вчинення таких дій зумовлена настанням невідкладного випадку та потребою зафіксувати дані про подію злочину.

Таким чином відмінністю між вказаними процесуальними діями є процесуальні підстави їх проведення. Для проведення огляду достатньо відповідного рішення слідчого прокурора, яке не вимагає письмової форми, для проведення обшуку - виключно судове рішення.

В постанові Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 630/515/17, Суд не погодився з позицією захисника про недопустимість як доказу протоколу огляду місця події з огляду на проведення слідчих дій до внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань і без ухвали слідчого судді, враховуючи те, що з змісту положення ч. 1 ст. 233 КПК України слідує, що законодавцем, крім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільної згоди.

Так, виходячи із аналізу кримінальних процесуальних норм, які містяться у ч. 1 ст. 233, ч. 2 ст. 234 та ч. 2 ст. 237 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено за добровільною згодою особи, яка ним володіє, за умови, що були наявні процесуальні гарантії, які захищали здатність особи висловлювати свою справжню думку при наданні такої згоди.

Також відмінністю між обшуком та оглядом є конкретно визначений суб`єктний склад осіб, які можуть проводити вказані дії. У випадку проведення огляду це ті особи (слідчий, прокурор) які безпосередньо прибули на місці вчинення злочину.

В справі (№ 727/4350/16-к) Верховний Суд констатував, що надання власником добровільної згоди на проникнення до його житла чи іншого володіння є гарантією захисту прав особи від зловживань слідчого, прокурора, рівноцінною гарантії у вигляді отримання на це судового рішення, а тому не потребує після здійснення таких дій (постфактум) звернення з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Такий висновок ВС сформував виходячи із аналізу кримінальних процесуальних норм, які містяться у ст. 233 ч. 1, ст. 234 ч. 2 та ст. 237 ч. 2 КПК України, в їх системному зв`язку.

Як убачається, з даного звернення (згідно даних клопотання) слідством установлено, що мав місце злочин та проведено огляд місця події до внесення даних в ЄРДР.

При цьому, говорити про недотримання вимог ст.ст. 233, 234, 237 КПК України, передумов не має, так як відповідно до протоколу ОМП здійснювався огляд саме там, де стався злочин, в цій ситуації це квартира.

Обставини регламентовані ч. 2 ст. 237 КПК України, у цій ситуації, не установлені, як наслідок передумов для застосування положень ст.ст. 233, 234 того ж Кодексу, після огляду у сторони обвинувачення не виникло.

Тотожну позицію з цього питання висловив і Касаційний кримінальний суд Верховного Суду в постанові від 01.02.2018 у справі № 752/17016/16-к, де суть справи зводилась до того, що громадянин подав касаційну скаргу на вирок місцевого суду, згідно з яким його було засуджено за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (умисне тяжке тілесне ушкодження), та ухвалу апеляційного суду, якою рішення попередньої інстанції залишено без змін. Заявник послався, зокрема, на те, що слідчий суддя не надав дозволу на проведення обшуку, огляду місця події - квартири. З цих підстав особа вважала проведену слідчу дію незаконною, а зібрані докази - недопустимими.

У цій постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду зазначила, що доводи чоловіка про недопустимість протоколу огляду місця події як доказу не ґрунтуються на вимогах закону, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки не було дозволу суду на огляд житла, є неспроможними.

ККС ВС указав, що ця слідча дія проведена у відповідності до вимог закону, оскільки проводився огляд місця події, квартири, тобто огляд місця вчинення злочину, а не огляд житла, як на це вказує особа.

ККС ВС не встановила істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення.

Тим паче, що огляд було проведено, як указано у клопотанні слідчим та прокурором, за згодою ОСОБА_7 , як користувача квартири, а у (1) постанові від 07 червня 2018 року в справі № 727/4350/16-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду указав, що виходячи із аналізу кримінальних процесуальних норм, які містяться у ст. 233 ч. 1, ст. 234 ч. 2 та ст. 237 ч. 2 КПК України, Суд дійшов висновку, що огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено за добровільною згодою особи, за умови, що були наявні процесуальні гарантії, які захищали здатність особи висловлювати свою справжню думку при наданні такої згоди. Надання добровільної згоди на проникнення до його житла чи іншого володіння є гарантією захисту прав особи від зловживань слідчого, прокурора, рівноцінною гарантії у вигляді отримання на це судового рішення, а тому не потребує після здійснення таких дій (постфактум) звернення з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді; (2) у постанові від 31.10.2019 у справі № 346/7477/13-к ВС указав, що власник квартири не має права надавати дозвіл на огляд тієї частини помешкання, яку винаймає орендар.

Враховуючи викладене, слідча суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, у порядку ст. 94 КПК України, вважає, що у задоволені цього клопотання слід відмовити, так, як проведення, в цій ситуації, слідчої дії - огляду місця події, відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК, за згодою особи, котра є користувачем квартири, є гарантією захисту прав особи від зловживань слідчого, прокурора, рівноцінною гарантії у вигляді отримання на це судового рішення, а тому не потребує після здійснення таких дій (постфактум) звернення з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, ураховуючи позицію Касаційного кримінального суд Верховного Суду в постанові від 01.02.2018 у справі № 752/17016/16-к з даного питання.

Обставини визначені реченням 4 частини 3 статті 233 КПК не є дійсними, так як установлено сам факт безпредметного звернення до слідчого судді з цим клопотанням, а не протиправність слідчої дії, як такої.

Керуючись ст.ст. 1-29, 223, 233-237, 309, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив:

відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 про проведення обшуку у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 від 17.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 13:00 год. 20.04.2022.

Слідча суддя ОСОБА_8