Справа № 947/7313/22
Провадження № 1-кс/947/3030/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.03.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000263 від 21.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, 21.03.2022 о 16:40 год. до ЧЧ ВП N 4 ОРУП N 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що за адресою: м. Одеса вул. Ак. Глушко, 46 невстановлені особи займаються незаконну ігровою діяльністю всупереч чинного законодавства.
21.03.2022 в період часу з 17:00 год. по 18:00 годину слідчим слідчого відділення відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 в пристуності двох понятих було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено 21 системний блок, 18 моніторів, 2 квитки, 1 регистратор.
21.03.2022 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000263.
У зв`язку з вищевказаним виникла необхідність в накладенні арешту на 21 системний блок, 18 моніторів, 2 квитки, регистратор.
У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Так, тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені речі можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зокрема, зберегли на собі сліди кримінальних правопорушень, та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також з метою проведення експертних досліджень з вказаними речами. В свою чергу, не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його відчуження або знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення експертних досліджень та ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000263 від 21.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України задовольнити .
Накласти арешт на 21 системний блок, 18 моніторів, два квитки, регистратор заборонивши відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1