Справа № 346/1611/22
Провадження № 1-кс/346/430/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2022 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області: ОСОБА_1 , за участю секретарки судових засідань: ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні, у залі судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, клопотання слідчого слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06 травня 2022 року за № 0000291 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Молодятин Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,
сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення - прокурорка: ОСОБА_6 , з боку захисту підозрюваний: ОСОБА_5 та його захисник: адвокат ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
Cлідчий, за погодженням із прокурором, подав до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Тож суд вирішував це питання на підставі клопотання сторони обвинувачення.
Позиція сторони обвинувачення.
Зібрані на досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню докази, підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України. Наявними є ризики того, що:
- підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (про що свідчить тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його виним; його безпричинна неявка на судові засідання, як для розгляду даного клопотання, так і для розгляду обвинувального акту по іншому провадженню, за яким він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України; його слабкі соціальні зв`язки, оскільки він ніде не працює офіційно та постійно);
- підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідка (оскільки йому відомі їх місце проживання, а з потерпілим вони знайомі);
- підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити те, в якому підозрюється (позаяк раніше, він вже вчинив злочин проти власності, за що відбув покарання у виді арешту).
Тому тільки тримання підозрюваного під вартою може убезпечити від настання вказаних ризиків. І вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню зазначеним ризикам.
Позиція сторони захисту.
Клопотання було подано слідчим до суду 16 червня 2022 року, а тому в силу положень статті 183 КПК України слідчий суддя повинен був розглянути його не пізніше 72 годин, і оскільки він цього не зробив слідчий суддя вже не може його розглядати, незважаючи на те, що підозрюваного було затримано для розгляду цього клопотання.
Підозра є необгрунтованою, оскільки має таку ознаку як повторність, але слідчий помилково вважає, що в діянні підозрюваного може мати місце така ознака, оскільки за злочин, передбачений частиною 3 статті 185 КК України, вчинений підозрюваним раніше, його судимість вже погашена у березні 2020 року.
Ризики є необгрунтованими, а неможивість застосування домашнього арешту, стороною обвинувачення не доведено, тому якщо суд дійде до висновку про можливість розгляду клопотання та доведеність ризиків, домашнього арешту може бути достатньо.
Оцінка суду щодо можливості розгляду клопотання.
Дійсно за положеннями частини 1 статті 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше 72 годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду клопотання.
Отже, вказана норма процесуального права є загальною, оскільки стосується всіх видів запобіжних заходів і застосовується, як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового розгляду, і як щодо їх застосування, так і щодо їх зміни.
Проте, вона не передбачає таких правових наслідків, як неможливість подальшого розгляду клопотання, залишення його без розгляду чи повернення у випадку, якщо слідчий суддя або суд не розглянули подане їм на розгляд клопотання за 72 години.
І тому, якщо мова йде про розгляд клопотання про застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою людини, яку було фактично затримано, то в силу положень частини 3 статті 129 Конституції України, якщо протягом 72 годин з моменту затримання людини, їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання її під вартою, затримана особа негайно звільняється. Що є передбаченим самою Конституцією України правовим наслідком втручання держави у право людини на свободу пересування, без рішення суду.
Що стосується клопотань про застосування інших запобіжних заходів, їх зміну або ж клопотання про застосування чи зміну тримання під вартою для людини, яку не було фактично затримано, а вона перебуває на свободі, то у такому випадку, слідчий суддя чи суд повинен розглядати клопотання про обрання запобіжного заходу навіть, якщо протягом 72 годин з моменту надходження до суду клопотання він не встиг його розглянути, але воно підтримується тим, хто його подав, оскільки у цьому випадку, такий строк не є преклюзивним.
І в силу положень частини 3 статті 26 КПК України, така засада кримінального провадження, як диспозитивність, також вимагає цього від слідчого судді та суду, оскільки вони повинні вирішувати ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК.
Таким чином, оскільки клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного хоча і надійшло на розгляд слідчого судді 16 червня 2022 року (а.с.58), та дійсно не було розглянуто ним протягом 72 годин (а.с.61-72), подізрюваний перебував на свободі, тож слідчий суддя мав право продовжувати розгляд клопотання і пізніше.
Разом з цим, слідчий суддя відзначає, що оскільки підозрюваний був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання 28 червня та 18 липня 2022 року, але не з`явився без поважних причин (а.с.68,72,81,85), 19 липня 2022 року слідчим суддею було надано дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування до нього тримання під вартою (а.с.86).
І оскільки підозрюваного було затримано 29 липня 2022 року (а.с.87-90), а слідчий суддя почав розгляд клопотання про його тримання під вартою 30 липня 2022 року, в силу положень частини 1 статті 186 КК України, клопотання слід розглянути по суті. Через, що слідчий суддя не погоджується з аргументами захисника підозрюваного у тій частині, що він не може розглянути клопотання по суті.
Оцінка суду по суті клопотання.
Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).
І суд одразі відзначає, що при розгляді клопотань сторони обвинувачення щодо застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, слідчий суддя здійснює контроль за дотриманням права будь-якої людини на свободу пересування.
Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом (частина 2 статті 29 Конституції України).
Отже, право людини на свободу пересування не є абсолютним і може бути обмеженим, але тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Також слідчий суддя враховує, що за положеннями частини 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: b) законний арешт для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; c) законний арешт, здійснений з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
При цьому суд враховує і практику застосування цієї норми права Європейським судом з прав людини, зокрема висновок цього суду з рішення у справі «Ассанідзе проти Грузії» (Assanidze v. Georgia), заява № 71503/01, п. 171, ECHR 2004-II) за яким Суд повторив, що слово «законний» і словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом» у пункті 1 статті 5 Конвенції за своєю суттю відсилають до національного законодавства та встановлюють зобов`язання забезпечувати дотримання його матеріально-правових і процесуальних норм.
Тому слідчий суддя застосовує положення КПК України, напряму.
Отже, положення частини 1 статті 131 КПК України передбачають, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. І відповідно до частини 1 статті 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. При цьому згідно з частиною 4 статті 176 КПК України, запобіжні заходи під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого із прокурором, або за клопотанням прокурора.
А отже, з метою досягнення дієвості кримінального провадження заходи його забезпечення (в тому числі й тримання підозрюваного під вартою) можуть бути застосованими й під час досудового розслідування.
Проте суд відзначає, що за положеннями частини 1 статті 177 КПК України метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжного заходу, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (на які вказував прокурор): 1) переховуватись від органів досудового розслідування та суду; 2) незаконно впливати на потерпілого та свідка; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити те, в якому підозрюється.
При цьому частина 2 статті 177 КПК України вказує на те, що підставою застосування будь-якого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
А в силу положень частини 1 та 3 статті 184 КПК України, саме прокурор повинен довести і наявність обгрунтованої підозри, і наявність зазначених ризиків.
З огляду на зміст повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 10 червня 2022 року, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 05 травня 2022 року близько 07 години, перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ), реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи характер своїх дій, достовірно знаючи про те, що (відповдіно до Указу Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року та Указу Президента України №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18 квітня 2022 року) в Україні введено воєнний стан, таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з металевої банки, що знаходилась в кухні вищевказаного будинку, викрав грошові кошти в сумі 14800 гривень, які належать ОСОБА_8 (а.с.41-43).
Слідчий суддя погоджується із тим, що вказані обставини підтверджуються наступними доказами, у їх сукупності: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05 травня 2022 року, прийняту від ОСОБА_8 (а.с.6-7); витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.5); протокол огляду місця події від 05 травня 2022 року, за яким вилучено з вказаного вище будинку ОСОБА_8 два сліди подошви взуття та сліди руки (а.с.8-12); письмова заява ОСОБА_5 , в якій він повідомляє про вкрадені ним гроші у ОСОБА_8 05 травня 2022 року і якою він віддав свої кросівки, в який він був взутий в момент крадіжки (а.с.13); висновок експерта від 13 травня 2022 року за яким, сліди пальців рук, що вилучені з вище вказаного будинку залишені вказівним та безіменним пальцями лівої руки ОСОБА_5 (а.с.23-26); висновок експерта від 16 травня 2022 року за яким, сліди підошви взуття, вилучені з вищевказаного будинку, залишені взуттям, вилученим у ОСОБА_5 (а.с.28-30); протокол допиту ОСОБА_8 від 16 травня 2022 року, за яким він вказав, скількі, які і де саме у його вищевказаному будинку лежали гроші (а.с.31-32); протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 10 червня 2022 року за яким він визнав свою вину у вчиненні діяння, вказаного слідчим у повідомленні про підозрю (а.с.47-49); протокол слідчого експерименту від 10 червня 2022 року, за яким ОСОБА_9 показав і росказав слідчому як він вчиняв діяння (а.с.51-53).
Слідчий суддя також відзначає, що за положеннями частини 4 статті 185 КК України, крадіжка (тобто, таємне викрадення чужомого майна), вчинена в умовах воєнного стану є окремим і самостійним складом злочину. Який не передбачає такої обов`язкової ознаки, як повторність вчинення крадіжки. І хоча ця ознака зазначена у повідомленні ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, і суд погоджується із захисником підозрюваного, що вона не доведена доказами, оскільки судимість за попередній злочин підозрюваного погашена у березні 2020 року, така ознака не є обов`язковою для вказаного складу злочину.
Як наслідок, слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого саме частиною 4 статті 185 КК України.
Слідчий суддя також згоден із тим, що прокурор довів наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки:
- підозрюваний двічі нез`явився на судові засідання для розгляду даного клопотання (підозрюваний був належним чином повідомлений про дату,час і місце судового засідання 28 червня та 18 липня 2022 року, але не з`явився без поважних причин - а.с.68,72,81,85, і не зміг чітко пояснити, де він був у ці дні, і яка конкретна (а, головне - об`єктивна) причина завадила йому з`явитись у судові засідання);
- а також двічі він піддавався приводу до суду для розгляду обвинувального акту, за яким він звинувачується у вчиненні іншого злочину, зокрема передбаченого частиною 3 статті 185 КК України (а.с.55,56), через неявку у два судові засідання і не повідомлення про причини неявки.
Слідчий суддя також згоден із тим, що прокурор довів наявність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення проти власності, оскільки, хоча судимість ОСОБА_5 погашена, він вже вчиняв крадіжку, передбачену частиною 3 статті 185 КК України (за яку відбув покарання у вигляді арешту строком на 4 місяці), але обвинувачується у вчиненні в жовтні 2021 року іншого злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України і справа вже знаходиться в суді (а.с.55-56), а зараз підозрюється у вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України (а.с.41-43).
І оскільки досудове розслідування наразі триває, вказані ризики є реальним.
Проте слідчий суддя не згоден із тим, що прокурор довів наявність ризиків того, що:
- перебуваючи на волі, підозрюваний зможе незаконно впливати на потерпілого та свідка (оскільки, вони вже дали свої показання - а.с.20-21,31-32, а після того, поки підозрюваний знаходився на свободі, жодних відомостей про його імовірний вплив на потерпілого чи свідка, прокурором не доведено);
- підозрюваний може продовжити вчинення того кримінального правопорушення, в якому він підозрюється (оскільки, сам прокурор вказує на те, що злочин, в якому звинувачується підозрюваний є закінченим - а.с.41-43).
Отже слідчий суддя погоджується із тим, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та наявність двох вказаних ним ризиків, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, зокрема ризик того, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення проти власності.
Проте слідчий суддя відзначає, що за положеннями частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Однак зважаючи на викладені вище обставини, що підтверджуються доказами (з урахуванням тих, чому слідчий суддя вважає наявним ризик переховування підозрюваного від суду та органів досудового розслідування) слідчий суддя погоджується із тим, що сама суть всіх інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема: особисте зобов`язання (стаття 179 КПК України), особиста порука (стаття 180 КПК України), домашній арешт (стаття 181 КПК України), з урахуванням частини 3 статті 196 КПК України не зможуть запобігти доведеним прокурором ризикам, зважаючи на поведінку підозрюваного, що явно свідчить про невиконання ним процесуальних обов`язків явки до суду, перешкоджання ним своїми неявками правосуддю, фактично - переховування від нього, коли підозрюваний був саме на свободі і знаходився за адресою свого житла.
Тобто, сама поведінка підозрюваного прямо вказує на те, що перебуваючи на свободі, в тому числі за адресою свого місця проживання, він може вчинити дії, як щодо переховування від органів досудового розслідування і суду, так і інше кримінальне правопорушення проти власності.
А тому слідчий суддя вважає, що підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту, як просила сторона захисту - відсутні.
Слідчий суддя також враховує, що за положеннями частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. А підозрюваний обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (від 5 до 8 років).
І тому, суд погоджується із тим, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, рахуючи, як це передбачено частиною 2 статті 197 КПК України, із дня його фактичного затримання, тобто по 26 вересня 2022 року.
При цьому суд врахував, що: докази про вчинення підозрюваним злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України є вагомими; йому загрожує покарання у виді позбавлення волі до 8 років; підозрюваному 37 повних років; він має добрий стан здоров`я; живе з мамою у будинку, який належить їй; не одружений; має трьох малолітніх дітей, які проте проживають окремо від нього, із своїми матерями; постійного та офіційного місця роботи не має; середній щомісячний дохід 7-8 000 гривень; не навчається; освіта повна середня; вину свою визнає; судимість погашена; раніше запобіжні заходи не застосовувались; але має статус обвинуваченого у вчиненні іншого злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України; розмір шкоди, завданої потерпілому складає 14800 гривень.
Разом з цим слідчий суддя відзначає, що оскільки повідомлення про підозру мало місце 10 червня 2022 року (а.с.41-43), а строк досудового розслідування, згідно з частиною 2 статті 219 КПК України складає 2 місяці з дня повідомлення особі про підозру, але може бути продовжений на умовах передбачених частиною 3 статті 294 КПК України на три місяці, тримання підозрюваного під вартою може бути або продовженим за наявності для цього законних підстав (на підставі розгляду окремого клопотання сторони обвинувачення), або припинитись достроково (як і строк дії цієї ухвали), якщо закінчаться строки досудового розслідування, а прокурор не звернеться в межах цих строків до суду з обвинувальним актом, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, або сам своєю постановою не закриє кримінальне провадження.
Відповідно до вимог частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя чи суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язані визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Тож слідчий суддя враховує, що згідно з частиною 5 статті 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
А з огляду на обставини, встановлені судом вище, і з урахуванням того, що з 01 липня 2022 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2600 гривень, суд вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу у мінімальному розмірі - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52000 гривень.
Разом з цим слідчий суддя враховує, що за положеннями частини 5 статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, тоді слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід та зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади.
Тож зважаючи на те, що прокурор довів наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують два ризики; і недостатність для їх запобігання застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, але суд визначив заставу, слід покласти на підозрюваного строком на 2 місяці обов`язок прибувати за кожною вимогою до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області чи Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, якщо буде внесена застава.
Отже, керуючись статтями 2,7-29, 30-33, 36, 37, 42, 45-47, 55-57, 73, 75-83, 84-117, 131-132, 133-146, 176-206, 276-279, 291-293, 314-372, 376, 392-395 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 терміном на 60 діб задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, по 26 вересня 2022 року.
Визначити ОСОБА_5 заставу, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень, яка може бути внесена у будь-який момент як самим підозрюваним, так і іншими особами (фізичними або юридичними), у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок (отримувач: ТУ ДСА в Івано-Франківській області; рахунок отримувача: UA0002265; код отримувача: 26289647; МФО отримувача: 820172; банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ; призначення платежу: застава, ухвала суду у справі №346/1611/22; прізвище, ім`я та по-батькові платника застави, ЄДРПОУ суду: 26534733).
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
У разі внесення застави, уповноважена службова особа місця тримання ОСОБА_5 під вартою, повинна негайно звільнити його з-під варти та повідомити про це прокурора Коломийської окружної прокуратури - ОСОБА_6 та Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.
З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти, у зв`язку із внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави, на ОСОБА_5 покладається обов`язок, на строк 2 (два) місяці: прибувати за кожною вимогою до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області чи Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_5 будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала, в частині обрання запобіжного заходу, має строк дії з 29 липня 2022 року по 26 вересня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1