ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/745/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2022 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002793 від 25.09.2021 р. за звинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останній раз:

-06.05.2021 р. Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 205-1, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі положень ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки;

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будуче раніше судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, тобто визначивши для себе вчинення корисливих злочинів як засіб для існування, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.
Так, ОСОБА_6 24.09.2021 р. близько 16 год. 07 хв., перебуваючи в ТРЦ «New Way» м. Київ, вул. Вербицького, 1, зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому свою підприємницьку діяльність здійснює ФОП « ОСОБА_7 » та працює потерпіла ОСОБА_4 , де в нього виник раптовий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення чи сховище.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення чи сховище, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає збоку сторонніх осіб та його дії не будуть викриті, шляхом вільного доступу, пройшов до підсобного приміщення, яке розташоване в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де з сейфу, в якому свої грошові кошти зберігала потерпіла ОСОБА_4 , викрав грошові кошти в сумі 7034 грн.
Після чого ОСОБА_6 разом з викраденими грошовими коштами з місця вчинення злочину зник, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 7034 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення чи сховище, тобто скоїв злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК визнав частково та суду пояснив, що дійсно 24.09.2021 р. близько 16-00 год. він зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходився в ТРЦ «Нью Вей» по вул. Вербицького, 1. В приміщенні магазину він зайшов у відчинену кімнату, де побачив сейф, з якого викрав грошові кошти в кількості, яка зазначена в обвинувальному акту. Таким чином обвинувачений не заперечував обставин вчинення злочину, зазначених у обвинувальному акті, та оспорював лише кваліфікуючу ознаку скоєного злочину «проникнення», оскільки стверджував, що безперешкодно зайшов до кімнати, де знаходився сейф.
Незважаючи на позицію обвинуваченого, його вина, на думку суду, підтверджується наступними доказами.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила, що 24.09.2021 р. вона працювала в магазині «Master ZOO», де у сейф службового приміщення помістила на зберігання належні їй грошові кошти 7034 грн. В кінці дня вона виявила відсутність належних їй вказаних грошових коштів. Після перегляду відеозапису вона побачила, як до підсобного приміщення в цей день приблизно о 16-00 год. зайшов чоловік, якого вона в подальшому впізнала та яким виявився обвинувачений ОСОБА_6 . В подальшому вона звернулась з заявою про скоєний злочин та передала відео працівникам поліції на їх запит.
24.09.2021 р. потерпіла ОСОБА_4 звернулась до Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявою про те, що в цей день за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 1 (ТРЦ НьюВей, магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » особа чоловічої статі у підсобному приміщення викрала з сейфу грошові кошти в сумі 7034 грн. /а.с. 87/.
В ході огляду місця події 24.09.2021 р. було оглянуто приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , в якому було підсобне приміщення, де був розташований сейф /а.с. 88-89/.
З відеозапису з камер відео спостереження, які встановлені в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вбачається, що 24.09.2021 р. приблизно о 16-00 год. до ТРЦ «Нью-Вей», що за адресою: м. Київ, вул. А. Вербицького, 1 зайшов ОСОБА_6 , після чого зайшов до магазину «Мастер Зоо» близько 16:07 год. 24.09.2021 р, після чого проникає до кімнати, де знаходився сейф, після чого покинув дане місце /а.с. 92-97/.
Обговорюючи позицію сторони захисту про необхідність визнання протоколу огляду відеозапису та відповідного диску з відеозаписом недопустимим доказами, суд ураховує наступне. Так, захисник зазначав, що в матеріалах справи відсутнє джерело здобуття даного відеозапису, що не дозволяє стороні захисту переконатись у тому, що даний відеозапис був отриманий без порушень КПК України. Натомість, в матеріалах справи наявний рапорт посадової особи Дарницького УП ГУНП, з якого вбачається, що даний відеозапис був вилучений працівниками поліції по прибуттю за повідомленням про скоєний злочин. Також, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що даний відеозапис був наданий працівникам поліції на їх запит, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом на запит слідчого про надання відео з камер спостереження з магазину «Майстер Zoo» за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 1. Таким чином відсутні підстави для визнання даного відеозапису недопустимим доказом.
Відповідно до протоколу від 10.10.2021р. потерпіла ОСОБА_4 впізнала обвинуваченого ОСОБА_6 як особу, яка вчинила крадіжку з сейфу, який був розташований в підсобному приміщенні в магазині «Master ZOO» /а.с. 100-102/.
Аналіз наведених обставин та доказів у їх сукупності дозволяє суду зробити висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення чи сховищета його дії правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч.3 ст. 185 КК України.

При цьому судом врахована практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Обговорюючи позицію обвинуваченого про відсутність в його діях кваліфікуючої ознаки проникнення та позицію сторони захисту про відсутність допустимих доказів вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину, суд ураховує, що зазначена позиція сторони захисту спростовується вищезазначеними доказами.

При вирішенні питання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 саме за ч.3 ст. 185 КК України судом були враховані відповідні правові позиції Верховного Суду, які викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 р. у справі № 569/1111/16-к, де у п. 30 зазначено, що дії особи, яка шляхом вільного доступу до певного приміщення вчиняє дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, що зберігається в місці з обмеженим доступом (наприклад, службові приміщення, відокремлені секції магазину з обмеженим доступом, касові апарати, сейфи тощо), мають бути кваліфіковані як поєднані з проникненням у інше приміщення чи сховище.
Ознака «проникнення» буде відсутня лише у випадку, якщо особу, яка вчинила заволодіння майном в житлі, іншому приміщенні чи сховищі з обмеженим доступом, відповідно до її службового становища (у зв`язку з роботою, правовим статусом, особливим характером діяльності підприємства, установи, організації) було наділено правом безперешкодного доступу до цих приміщень.
Встановлені фактичні обставини справи свідчать про те, що обвинувачений здійснив викрадення грошових коштів, які зберігались в сейфі, який зачинявся на ключ, тобто у місці з обмеженим доступом, де зберігались грошові кошти. Крім того, встановлено, що обвинувачений не був працівником даного магазину та не був наділений правом безперешкодного доступу до сейфу. Те ж саме стосується і проходження ОСОБА_6 до іншого приміщення, тобто до підсобного приміщення, яке також є відокремленою секцією магазину, куди обвинувачений не мав права заходити. Таким чином, суд вважає, що органом досудового розслідування вірно інкримінована обвинуваченому така кваліфікуюча ознака, як «проникнення у сховище та інше приміщення».
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11.06.2019 р. із діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає добровільне та повне відшкодування завданої злочином шкоди потерпілій.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому на підставі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» - у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.
Також суд враховує, що відповідно до роз`яснень п. 4 ч.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір матеріальних збитків, спричинених злочином, які відшкодовані обвинуваченим добровільно, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої, суд приходить до висновку про те, що необхідною та достатньою мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 06.05.2021 р.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
У зв`язку із належною процесуальною поведінкою обвинуваченого під час судового провадження та відсутністю клопотань прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суд вважає за недоцільне застосування до обвинуваченого якого-небудь запобіжного заходу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - 3 /три/ роки позбавлення волі.
На підставі вимог ст. 71 КК України до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 частково приєднати невідбутий строк покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 06.05.2021 р. та за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначити 4 / чотири/ роки 1 /один/ місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з дня взяття його під варту в порядку виконання даного вироку.

Речові докази:
-оптичний диск з відеозаписом з ТРЦ «Нью Вей» - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1