ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1010/22 Справа № 203/1971/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
підозрюваної (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданнів порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали провадження заапеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2022 року про часткове задоволенні клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, не працюючої, не судимої, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.5 ст. 361 КК України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000833,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2022 року клопотання слідчого СВ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було задоволено частково.
Ухвалено застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю строком на два місяці, тобто до 18 серпня 2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонено ОСОБА_8 залишати житло, за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваної у житлі.
Рішення суду обґрунтовано тим, що з тексту заявленого клопотання та доданих до нього документів суд не вбачає достатніх доводів на користь існування таких ризиків, які б обумовили обрання виняткового запобіжного заходу, а враховуючи наявність ризиків вчинення підозрюваною дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК (можливість вчинити інше правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), слідчий суддя, взявши до уваги наявність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків (малолітньої дитини), те, що ОСОБА_8 раніше не судима, має постійне місце проживання, не переховувалася від слідства та суду віз моменту повідомлення про підозру, дійшов висновку про те, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків є застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2022 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення підозрюваною ОСОБА_8 тяжкого та особливо тяжкого злочинів, вчинених під час воєнного стану на території України.
Звертає увагу, що судом першої інстанції не було взято до уваги наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки, розуміючи, що їй повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст. 361 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування. До того ж, підозрювана за місцем своєї реєстрації не проживає, фактично проживає у домоволодінні, яке ні їй, ні її родичам не належить.
Перебуваючи на волі, підозрювана своїми вказівками та порадами може допомогти іншим співучасникам ухилитись від кримінальної відповідальності та /або може використовувати моральний та фізичний тиск щодо зазначених осіб, незаконно впливаючи на них, висловлювати погрози з метою схилення останніх до дачі неправдивих показань, з метою отримання в подальшому більш м`якого покарання для себе.
Також ОСОБА_8 може знищити речі чи документи, до яких має доступ, та які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.
Крім того, прокурор зауважує, що на теперішній час в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області розглядається обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 5 ст. 185, ч.2 ст. 361, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 361 КК України.
Тож, на думку прокурора, застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей запобіжний захід, а зважаючи на тяжкість, специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про її особу, майновий стан прокурор просить визначити заставу у максимальному розмірі, передбаченому п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, - 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

На апеляційну скаргу прокурора захисником ОСОБА_7 , яка представляє інтереси підозрюваної ОСОБА_8 , були подані заперечення, в яких остання виражає свою незгоду з доводами поданої апеляції та просить відмовити у її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрювану та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого суді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями частини 1 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого не були дотримані належним чином.
Так, приймаючи рішення про часткове задоволення клопотання слідчого та застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя визнав наявність ризиків вчинення підозрюваною дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК (можливість вчинити інше правопорушення, наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), взяв до уваги дані про особу підозрюваної, яка має міцні соціальні зв`язки (малолітню дитину), постійне місце проживання, раніше не судима, та зазначив, що з тексту заявленого клопотання та доданих до нього документів суд не вбачає достатніх доводів на користь існування таких ризиків, які б обумовили обрання виняткового запобіжного заходу, у зв`язку з чим вважає за необхідне обмежитись застосуванням до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту.
З таким висновком слідчого судді апеляційний суд не може погодитись з наступних підстав.
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційний суд приходить до висновку про його обґрунтованість.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
В ході апеляційного перегляду колегія суддів встановила, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.5 ст. 361 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, а саме: заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 23.10.2021 року, випискою щодо руху коштів по банківських рахунках клієнтів AT «Акцепт-Банк», протоколом допиту від 08.12.2021 року представника потерпілого AT «Акцент-Банк» ОСОБА_11 ; протоколом огляду від 13.01.2022 року DVD-R диска, наданого AT «Акцент-Банк», заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 03.06.2022 року, випискою щодо руху коштів по банківських рахунках клієнтів AT «Акцент-Банк»; протоколом допиту від 09.06.2022 року представника потерпілого АТ«Акцент-Банк» ОСОБА_11 ; протоколом огляду від 09.06.2022 року DVD-R диска наданого AT «Акцент-Банк», повідомленням від 03.06.2022 року, наданим ФОН ОСОБА_12 , рапортом УПК в Дніпропетровській області ДКП НП України щодо встановлення адреси, з якої вчинялися зазначені злочини; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06.06.2022 року від ОСОБА_13 , рухом коштів потерпілої ОСОБА_13 по банківських рахунках КБ «ІІриватБанк» та AT «Райффазен Банк Аваль»; скрін-шотами, наданими потерпілою ОСОБА_13 , щодо переписки зі зловмисниками в мобільному додатку «Вайбер»; протоколом допиту потерпілої від 06.06.2022 року ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом огляду від 01.06.2022 року банківської картки, вилученої у ОСОБА_14 , інформацією, наданою від 03.06.2022 року від ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме фото матеріалів з камер відео спостереження, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 16.06.2022 року від ОСОБА_15 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_15 від 16.06.2022 року, рухом коштів потерпілої ОСОБА_15 по банківському рахунку КБ «ПриватБанк»; скрін-шотами, наданими потерпілою ОСОБА_15 , щодо переписки зі зловмисниками в мобільному додатку «Вайбер»; протоколом обшуку від 18.06.2022 року території та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , протоколом обшуку автомобіля марки «Skoda» моделі «Octavia Tour», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул.. Тарасової, буд. 40, від 18.06.2022 року, протоколом обшуку від 18.06.2022 року квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; постановою про визнання речових доказів, здобутих в ході проведення обшуків від 18.06.2022 року, протоколами огляду речових доказів, здобутих в ході проведення обшуків від 18.06.2022 року.
Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень є доведеною.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, апеляційний суд приходить до висновку, що вони є також обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують та для їх запобігання необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що вони є обґрунтованими.
Зокрема, апеляційним судом встановлено, що існують обґрунтовані ризики, передбачені п. п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення підозрюваною ОСОБА_8 тяжкого та особливо тяжкого злочинів, вчинених під час воєнного стану на території України, і підозрювана, розуміючи, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду. До того ж, ОСОБА_8 за місцем своєї реєстрації не проживає, а фактично мешкає в домоволодінні, яке ні їй, ні її родичам не належить.
Також ОСОБА_8 має можливість знищити речі чи документи, до яких має доступ, та які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні; впливати на свідків у кримінальному провадженні, використовуючи моральний та фізичний тиск відносно зазначених осіб, незаконно впливаючи на них, висловлюючи погрози, з метою схилення останніх до дачі неправдивих показань задля отримання в подальшому більш м`якого покарання для себе, а також своїми вказівками та порадами може допомогти іншим співучасникам ухилитись від кримінальної відповідальності.
Крім того, на теперішній час в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000269 від 18.03.2020 року щодо ОСОБА_8 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 361 КК України, що може свідчити про наявність в даному випадку ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення нею інкримінованих кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винною, а також дані, що характеризують особу підозрювану, стан її здоров`я, який не виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За змістом ст. 131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження, чому слідчий суддя не надав належної оцінки, що потягло ухвалення необґрунтованого рішення, а застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на думку колегії суддів, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти встановленим ризикам, з огляду на що доводи прокурора є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами справи, тому апеляційний суд вважає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним. Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваної під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї.
Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_8 , майнового та сімейного стану підозрюваної, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 520 000 гривень.
Враховуючи наведене колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що допущені місцевим судом порушення відповідно до ст. 412 КПК України є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, а тому апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 серпня 2022 року.
Керуючись ст. ст. 194, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2022 року - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 серпня 2022 року.
Взяти ОСОБА_8 під варту.
Виконання ухвали покласти на відділ поліції за місцем проживання підозрюваної, контроль за виконанням покласти на прокурора.
Визначити ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави - 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 520 000 гривень.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.
У разі звільнення ОСОБА_8 з-під варти під заставу, покласти на неї обов`язки: - прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду; - не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу прокурора чи суду; - повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін обов`язків у разі внесення застави визначити до 18 серпня 2022 року.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрювана ОСОБА_8 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Попередити підозрювану ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на неї зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _____________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4