КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін:
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000844 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000844 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

Постановлене рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що зі змісту викладених у обвинувальному акті фактичних обставин справи не вдається за можливе встановити, кому саме був адресований наказ № 48 (по особовому складу), яким ОСОБА_8 призначено начальником штабу, а також не вдається за можливе встановити, які саме дії ОСОБА_8 повинен був здійснити на виконання такого наказу.

Також, вказаний обвинувальний акт не містить жодних посилань на те, що ОСОБА_8 придатний до військової служби за станом здоров`я.
Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказано зміст всіх заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і не зазначено чи обирався щодо ОСОБА_8 будь-який запобіжний захід.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Апелянт зазначає, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000844 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому відсутні підстави для його повернення.

Зокрема в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Що стосується формулювання обвинувачення, то як зазначає прокурор, чинний КПК України не має з цього приводу будь-яких застережень чи вимог.

Також прокурор зазначає, що відносно ОСОБА_8 не обирався запобіжний захід, а тому про нього не зазначено в обвинувальному акті.

Що стосується мотивів суду з приводу повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_8 з підстав відсутності в ньому відомостей про придатність останнього до військової служби, то на думку прокурора, вказані обставини є предметом розгляду кримінального провадження по суті і виходять за межі повноважень ст. 314 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000844 щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 402 КК України.

На стадії підготовчого судового засідання судом першої інстанції встановлено те, що у вище вказаному обвинувальному акті зі змісту викладених фактичних обставин справи не вдається за можливе встановити, кому саме був адресований наказ № 48 (по особовому складу), яким ОСОБА_8 призначено начальником штабу, а також не вдається за можливе встановити, які саме дії ОСОБА_8 повинен був здійснити на виконання такого наказу.

Також, вказаний обвинувальний акт не містить жодних посилань на те, що ОСОБА_8 придатний до військової служби за станом здоров`я.
Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказано зміст всіх заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і не зазначено чи обирався щодо ОСОБА_8 будь-який запобіжний захід.
З цих підстав, суд першої інстанції прийшов до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та повернув його прокурору для усунення недоліків.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України встановлено вимоги щодо змісту та форми обвинувального акта. Зокрема, обвинувальний акт має містити серед іншого і такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

При цьому, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення по суті є консистенцією усього обвинувального акта, яка має інформувати особу у вчиненні якого кримінально-караного діяння вона обвинувачується.

У рішенні у справі "Маттоціа проти Італії" від 25 липня 2000 року, зазначено, що ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи. Відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
Зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта, яке лише буде підлягати доведенню під час судового розгляду та в аспекті ст. 338 КПК не завжди може бути остаточним на момент його надходження до суду, має містити формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого КК, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення.
Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право, але не зобов`язаний, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну його невідповідність вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які дійсно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відомості, які містяться в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 свідчать про офіційне доведення до відома обвинуваченому компетентним органом твердження про вчинення ними відповідного кримінального правопорушення, передбаченого КК України, і є достатніми для повного розуміння суті висунутого обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акта відносно ОСОБА_8 вимогам ст. 291 КПК України є необґрунтованими. Ті обставини, що зі змісту вказаного обвинувального акта не можливо встановити кому саме був адресований наказ № 48 (по особовому складу), яким ОСОБА_8 призначено начальником штабу, а також не вдається за можливе встановити, які саме дії ОСОБА_8 повинен був здійснити на виконання такого наказу, то дані обставини підлягають встановленню під час судового розгляду справи по суті.
Не вказує на невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України і та обставина, що у ньому не зазначено про придатність ОСОБА_8 до військової служби.
Що стосується відсутності у реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей щодо заходів забезпечення кримінального провадження, то згідно положень чинного КПК України, вказаний реєстр є лише додатком до обвинувального акту і на нього не поширюється дія ст. 291 КПК України.

За наведеного, на думку колегії суддів, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000844 щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо безпідставності повернення обвинувального акта є обґрунтованими, а відтак подана ним апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року, скасуванню з призначенням нового у суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 291, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000844 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3