Справа № 754/3184/22
У Х В А Л А
Іменем України

09 травня 2022 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Києві матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Новоград-Волинський Житомирської області,

громадянина України,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

зареєстрований: АДРЕСА_2 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.436-2 ч.2 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

02.05.2022р. до Деснянського районного суду м.Києва надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_3 за ст.436-2 ч.2 КК України з угодою про визнання винуватості між прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений, захисник просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника щодо затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 приходить до висновку про відмову у затвердженні вказаної угоди, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.474 ч.7 п.1 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди про визнання винуватості, якщо умови угоди суперечать вимогам цього кодексу та/або закону.

Умови укладеної угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 29.04.2022р. суперечать вимогам КПК України та КК України.
Укладена угода про визнання винуватостіне відповідає вимогам ст.472 КПК України, оскільки в ній не зазначені істотні для даного кримінального провадження обставини, а також умови угоди суперечать вимогам КПК України та КК України.
При викладенні правової кваліфікації кримінального правопорушення за ст.436-2 ч.2 КК України, прокурор вдався до цитування диспозиції вказаної статті в повному обсязі, не привівши кваліфікацію кримінального правопорушення у відповідність до вчинених ОСОБА_3 дій відповідно до формулювання обвинувачення.

При цьому, викладене формулювання обвинувачення не містить повного викладення всіх обставин щодо всіх кваліфікуючих ознак складу кримінального правопорушення за ст.436-2 ч.2 КК України, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_3 .

Так, у формулюванні обвинувачення не зазначені обставини та спосіб виготовлення та поширення відповідних матеріалів, в чому виражається виправдування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти Украіни, тощо, що свідчить про відсутність належного обвинувачення в розумінні ст.3 КПК України, згідно якої формулювання обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленим КПК України.

Викланене формулювання обвинувачення фактично містить констатацію факту здійснення ОСОБА_3 публікацій у соціальній мережі із зазначенням тексту цих публікацій, та взагалі не містить даних, які саме складові складу правопорушення за ст.436-2 ч.2 КК України містять дані публікації.

При цьому, навіть викладене у такому вигляді обвинувачення містить суперечності між собою. Так, в обвинуваченні зазначається про здійснення ОСОБА_3 публікацій в період з 16.03.2022р. по 24.04.2022р., однак при викладенні даних щодо публікацій зазначено про здійснені ним публікацій в наступні дати: 22.03.2022р., 21.03.2022р., 20.03.2022р., 19.03.2022р., які крім того зазначені у зворотньому порядку, тобто в період з 19.03.2022р. по 22.03.2022р., дії, що підпадають під ознаки даного кримінального правопорушення, які були ним вчинені в період 16.03.2022р., 17.03.2022р., 18.03.2022р., 23.03.2022р., 24.03.2022р., обвинувачення не містить.
Викладення формулювання обвинувачення в такому вигляді, без зазначення вказаних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, суперечить вимогам КПК України.
При з`ясуванні у відповідності до вимог ст.474 КПК України у обвинуваченого чи цілком він розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 не в повній мірі розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, зокрема не вважає свої публікації виправдовуванням та визнанням правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, зазначив про відсутність у нього такої мети, не розуміє в чому з його боку полягає глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України. Зазначене свідчить про формальне визнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення та свідчить про необхідність реалізації ним свого права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується.
Крім того, дані обвинувального акту та угоди про визнання винуватості містять суперечливі дані щодо обставин, які згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання. В обвинувальному акті зазначено про відсутність обставин, що пом`якшують покарання, а в угоді про визнання винуватості зазначено про наявність таких обставин як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
В порушення вимог ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, в угоді про визнання винуватості при погодженні на призначення покарання не зазначені всі обставини, перебачені ст.65 КК України, які підлягають врахуванню при призначенні покарання ОСОБА_3 .
За таких обставин, угода про визнання винуватості не містить істотних для даного кримінального провадження обставин, умови угоди суперечать вимогам КК України та КПК України, тому відповідно до вимог ст.474 ч.7 п.1 КПК України укладена угода про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 від 29.04.2022р. не може бути затверджена судом.

Згідно вимог ст.314 ч.3 п.1 КПК України, при прийнятті судом у підготовчому судовому засіданні рішення про відмову в затвердженні угоди, кримінальне провадження повертається прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України.

Враховуючи наведене, кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору в зв`язку з відмовою в затвердженні судом угоди про визнання винуватості.

Керуючись ст.ст.314, 468, 469, 470, 472, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 29.04.2022р.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ст.436-2 ч.2 КК Україниповернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: