Справа №583/3726/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/518/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами засудженої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня 2021 року, якою засудженій ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році»,-

ВСТАНОВИЛА:

До Охтирського місьрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженої ОСОБА_6 про застосування до неї положень ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня 2021 року в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 було відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що ОСОБА_6 на даний час відбуває покарання в ВК-65 Полтавської області, тому з даною заявою вона повинна звертатись до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого вона відбуває покарання, як то передбачено п. 2 ч.2 ст. 539 КПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, засуджена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просили оскаржувану ухвалу скасувати, як таку, шо була винесена з істотним порушеням кримінального процесуального закону України, та ухвалити нову, якою застосувати дл ОСОБА_6 . Закон України «Про амністію 2016 році».

Свої вимоги засуджена ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 обгрунтовують тим, що засуджена зараз перебуває у ДУ «Сумський слідчий ізолятор», а не у виправній колонії, тому вона й звернулась до Охтирського міськрайонного суду Сумської області.

Засуджена зазначає, що судом умисно не було використано всі можливості для вивчення даних про її особу і судове засідання було проведено без представника ДУ «Сумський слідчий ізолятор» та без її особистої справи.

В судове засідання апелянт ОСОБА_6 , яка є повідомленою належним чином про дату і час розгляду її апеляційної скарги, не з`явилась. Клопотань про відкладення на подавала. Крім того, згідно довідки наданої ДУ «Сумський слідчий ізолятор №25», ОСОБА_6 звільнилась 21.01.2022 року по відбуттю строку покарання.

Також, до початку від захисника ОСОБА_8 та прокурора надійшли клопотання про розгляд апеляційних скарг засудженої та її захисника без їх участі.

Враховуючи, що явка обвинуваченої, в даному випадку, в судове засідання не є обов`язковою, тому колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд без участі учасників судового провадження, та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Тому, вивчивши матеріали кримінального провадження, та доводи апеляційний скарг засудженої та її захисника колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Згідно ст. ст. 10, 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

За правилами ст. 537 КПК України питання, які вирішуються судом під час виконання вироків розглядаються за правилами ст. 539 КПК України.

Стаття 539 КПК України передбачає порядок вирішення питання, які виникають під час та після виконання вироку, які вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:

1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 131, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу;

2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу;

3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 133 частини першої статті 537 цього Кодексу;

4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції, вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.12.2015 року, ОСОБА_6 визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено їй за цим законом покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.11.2015 року більш суворим покарання за даним вироком остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 07.10.2015 року.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 31.03.2016 року, обвинувальний вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.12.2015 року відносно ОСОБА_6 залишено без зміни. Зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 07.10.2015 року по 31.03.2016 року, включно, з розрахунку один день попереднього увезення за два дні позбавлення волі.

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.12.2015 року набрав законної сили 31.03.2016 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2017 року, вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.12.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 31.03.2016 року щодо засудженої ОСОБА_6 залишено без зміни, а її касаційну скаргу без задоволення.

Згідно повідомлення Сумського СІЗО ДПтСУ в Сумській області від 14.09.2016 року, ОСОБА_6 направлена відбувати покарання 14.09.2016 року до ВК-65 Полтавської області.

На даний час засуджена ОСОБА_6 тимчасово залишена в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на підставі ухвали Охтирського міськрайнного суду Сумської області від 26.08.2021 на час розгляду її клопотання про застосування до неї Закону України №Про амністію у 2016 році».

Відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За правилами п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст.86 КВК України, засуджені до позбавлення волі відбувають покарання у колоніях. Згідно зі ст.4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» слідчий ізолятор є установою попереднього ув`язнення.

Зважаючи на те, що засуджена на даний час тимчасово знаходиться в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», яка не є місцем відбування покарання засудженею і, відповідно ст. 11, 18 і 89 КВК, не виконує функції виправної колонії, а Охтирський міськрайонний суд Сумської області не є судом, в межах якого ОСОБА_6 відбуває покарання, то клопотання ОСОБА_9 про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році» повинно розглядатись судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

З огляду тільки на ці обставини, у суду першої інстанції відсутні підстави для розгляду клопотання ОСОБА_6 , а тому всі доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають, оскільки вказане вище клопотання засудженої не підсудне Охтирському міськрайонному суду Сумської області.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Охтирському міськрайонному суду Сумської області від 21 вересня 2021 року, якою засудженої ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про застосування до неї положень закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без змін, а апеляційні скарги засудженої ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4