КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/816/22
Провадження № 1-кп/534/172/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 рокум. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000311 від 12.07.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Калач на Дону Волгоградської області РФ, громадянки України, працюючої швачкою ФОП « ОСОБА_5 », з середньою освітою, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 27 жовтня 2011 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України - 80 годин громадських робіт;

- 08 жовтня 2012 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.1,2 ст.307, ч.2 ст. ст.389КК України із застосуванням ст.ст. 69, 70, 71 КК України - 3 роки 9 місяців позбавлення волі;

- 24 березня 2015 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України -1 рік позбавлення волі, звільнена 10.02.2016 року по відбуттю строку покарання;

- 15 грудня 2016 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - 1 рік 8 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 4 місяця;

- 18 жовтня 2017року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.190 КК України - 1 рік 9 місяців позбавлення волі;- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України;

- 21.06.2019 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2. Ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнена 22.07.2019 в зв`язку з відбуттям покарання;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

01.07.2022 близько 14 год 50 хв ОСОБА_4 знаходилась в приміщенні магазину «Favorini» в ТРЦ «Мікс», що розташований за адресою: Полтавська область м. Горішні Плавні, вул.Першопрохідців, 5, де остання побачила на одній із поличок з продажу товарів жіночу сукню, ТМ «Classic Fashion Collection» чорного кольору, розміром 50, після чого у неї виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, під час дії воєнного стану на території України, з корисливих мотивів та мети, скориставшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку жіночої сукні ТМ «Classic Fashion Collection», чорного кольору, розміром 50, згідно висновку товарознавчої експертизи №1644, загальною вартістю 908, 33 грн, що належить потерпілій ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правовою основою введення воєнного стану є КонституціяУкраїни, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих їі місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ на території України введено воєнний стан строком на 30 діб, який продовжено Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2119-ІХ з 26.03.2022 та продовжено ЗУ «Про затвердження Указу Президента України» «Про продовження строку дії воєнного стану України» від 22.05.2022 строком на 90 днів.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю, при цьому не оспорювала фактичних обставин та доказів по справі за фактом викрадення майна. Об`єм викраденого майна та його вартість не заперечувала. Пояснила, що вона дійсно вчинила інкримінований їй злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті та зазначила, що повністю відшкодувала завдану майнову шкоду, шляхом повернення викраденого майна. У скоєному щиро кається, просила її суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно зазначила що цивільний позов заявляти не бажає, збитки відшкодовані в повному обсязі, матеріальні претензії до обвинуваченої відсутні, щодо міри покарання покладалася на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченою, думку прокурора, обвинуваченої, яка пояснила, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи, в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

Суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують її особистість.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченою показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні умисного злочину проти власності.

Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, так як вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею правопорушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченої, її вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, повне відшкодування шкоди завданої злочином, шляхом повернення майна.

Інших обставин, які б обтяжували або пом`якшували покарання, судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, її вік і стан здоров`я, обставини, що пом`якшують покарання, маючи на меті досягнення цілей, визначених ч.2 ст.50 КК України, суд вважає, що для виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів необхідне призначення покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Обвинувачена ОСОБА_4 раніше судима, працює, не одружена, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченої від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за її поведінкою та виконанням покладених на неї судом обов`язків.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, яка відверто визнала свою провину у вчиненому правопорушенні, в повному обсязі в добровільному порядку відшкодувала завдану злочином шкоду, висловлює щирий жаль з приводу цього та засуджує свою поведінку, враховуючи, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого (ч. 2 ст. 50 КК України), думку потерпілої сторони, яка не наполягали на суворому покаранні обвинуваченої, що дає суду підстави дійти висновку про можливість її виправлення без реального відбування покарання.

Тільки таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та відповідатиме загальним засадам призначення покарання, його меті та принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.

Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов у справі не заявлявся.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від цього покарання, якщо він протягом однорічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі:
-жіночу сукню ТМ «Classic Fashion Collection», чорного кольору, розміром 50- залишити потерпілій ОСОБА_6
-DVD диск залишити в матеріалах справи, що знаходиться у сторони обвинувачення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1