14.03.22№ 336/1372/22
Пр. № 1-кс/336/190/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 від 23.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого під час затримання огляду місця події, в якому зазначив, що 23 лютого 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 внесено відомості за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом умисного вбивства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке мало місце близько 01-00 години 23 лютого 2022 року в будинку АДРЕСА_1 .
Під час проведення огляду місця події, який тривав 02 години 08 хвилин до 03 години 02 хвилин 23 лютого 2022 року у вказаному місці, виявлені та вилучені дві полімерні пляшки, дві скляні чарки, дві подушки з нашаруванням речовини бурого кольору, мобільний телефон «Нокіа», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 .
Вказані речі, які знаходяться у слідчому відділенні відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні на підставі відповідної постанови слідчого.
Посилаючись в обґрунтування клопотання на те, що вказані предмети мають ознаки речового доказу в кримінальному провадженні як речі, що зберігають на собі сліди злочину, між тим вони є тимчасово вилученими під час огляду місця події, в інтересах запобігання можливості розпорядитися цим майном просить про накладення на нього арешту.
Слідчий до суду не з`явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про вирішення клопотання у його відсутність через зайнятість на службі, а також про його задоволення.
Зазначені обставини в силу ст. 272 КПК України не є перешкодою для вирішення клопотання.
Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий не довів правової підстави для застосування арешту, хоча перелічені предмети і мають ознаки речового доказу в кримінальному провадженні як предмети незаконних дій в кримінальному провадженні, що зберігають сліди злочину, та як такі, що містять відомості, які можуть бути використані як докази, так як не довів наявність ризиків їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тому слідчий суддя не вбачає процесуальних підстав для ухвалення рішення на користь доводів клопотання.

У зв`язку з викладеним слідчий суддя, не вбачаючи передумов для накладення арешту, вважала б за доцільне порекомендувати слідчому за наявності обґрунтованих підстав визначити статус цих як речового доказу в кримінальному провадженні і з метою його збереження в інтересах ефективного розслідування визначити в силу ст. 100 КПК України належне місце для зберігання.

Керуючись ст. ст. 167-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя

Керуючись ст. ст. 167-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1