Категорія: ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

28 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ з ДУ "Київський слідчий ізолятор" матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні під №0000712, внесеному до ЄРДР 04.07.2021, ухваленим щодо обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який народився в м. Красний Луч (м. Хрустальний) Луганської області, з середньою спеціальною освітою, у зареєстрованому шлюбі не перебуваючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (центр обліку бездомних громадян), раніше судимого: 1) 10.04.2020 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з іспитовим строком 1 рік; 2) 13.10.2021 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці;

який визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного ОСОБА_6 цим вироком, та невідбутої частки покарання, призначеного вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13.10.2021, визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування призначеного покарання ухвалено відраховувати з 13.10.2021, зарахувати у строк покарання період затримання ОСОБА_6 з 18.02.2021 по 19.02.2021.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Також вирішені питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Цим вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винуватим у закінченому замаху на повторне таємне викрадення чужого майна.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_6 23.02.2021, приблизно о 14 год. 35 хв., знаходячись у приміщенні супермаркету «Сільпо» за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 24/26, вирішив викрасти чуже майно.

Реалізовуючи зазначений злочинний умисел, діючи таємно, повторно, з корисливих спонукань, ОСОБА_6 взяв з прилавку три банки кави «Nescafe Gold», вагою 95 г, вартістю 115, 83 грн. (без ПДВ) кожна, загальною вартістю 347, 49 грн., які належали ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», з метою не бути викритими помістив їх до зовнішніх кишень своєї куртки.

Після цього обвинувачений під виглядом добросовісного покупця, утримуючи викрадене при собі, переслідуючи бажання довести злочинний намір до кінця, не розрахувавшись за товар, через касу прослідував до виходу з магазину, маючи на меті у подальшому розпорядитися викраденим на власний розсуд.

Однак ОСОБА_6 . Довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були помічені та припинені працівниками охорони супермаркету «Сільпо».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 03.07.2021, приблизно о 18 год. 25 хв. зайшов до магазину «ФОРА» (ТОВ «ФОРА») за адресою: м. Київ, вул. Деревлянська, 14.

Під час перебування у приміщенні вказаного магазину у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна.

У зв`язку з цим обвинувачений, діючи таємно, повторно, переслідуючи корисливий намір, взяв з морозильної камери вісім упаковок масла солодко-вершкового ТМ «Яготинське», 82,5 % жиру, загальною вартістю 349, 92 грн. (без ПДВ), які сховав до своєї сумки.

Не маючи наміру розраховуватися за вказаний товар, ОСОБА_6 . Пройшов повз касову зону та направився до виходу з магазину.

Однак ОСОБА_6 . Свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий та зупинений працівниками охорони магазину «ФОРА» .

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із ухваленим місцевим судом вироком обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи вказаний вирок занадто суворим, просить змінити вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2021 року на більш м`який, у зв`язку зі станом здоров`я.

Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 не оскаржений.

Позиції учасників апеляційного провадження

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін; пояснення обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу та пом`якшити покарання, провівши судові дебати; надавши останнє слово обвинуваченому, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотиви Суду

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким, у тому числі обвинуваченим, не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація дій ОСОБА_6 не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої обвинуваченим апеляційної скарги, а саме в межах призначеного обвинуваченому покарання.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (в редакції від 6 листопада 2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, те, що вчинення правопорушень з корисливих мотивів, як кримінальних так і адміністративних, фактичного стали для обвинуваченого джерелом його матеріального забезпечення, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, систематичного піддавався адміністративним стягненням за дрібні крадіжки.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнав щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.

З урахуванням викладеного, суд визнав необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги наведені у вироку мотиви призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів знаходить їх обґрунтованими та такими, що дозволяють зробити висновок про те, що призначене обвинуваченому покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі винного, а тому, незважаючи на доводи апеляційної скарги обвинуваченого, це покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на його поганий стан здоров`я нічим не підтверджені та в матеріалах справи немає жодного документа щодо поганого стану здоров`я обвинуваченого, а тому ці доводи колегією суддів не беруться до уваги.

Виходячи з наведеного, а також вимог, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, в тому числі про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 не вбачає законних підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання шляхом його пом`якшення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний і обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст. ст. 336, 404, 405, 407, ч. 1 ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії цього судового рішення.

С У Д Д І:

ОСОБА_8 з ю б і н ОСОБА_9 . М и к о л ю ОСОБА_10 Ш р о л ь