Справа № 474/514/22
Провадження № 1-кс/474/182/22
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

20.09.22 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши клопотання прокурорки у кримінальному провадженні - начальниці Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному 20.04.2022р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, про арешт майна, -
встановив:

16.09.2022р. прокурорка у кримінальному провадженні - начальниця Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 (далі - прокурорка) звернулася до слідчого судді з клопотанням, в рамках кримінального провадження, внесеного 20.04.2022р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, в якому, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на трактор марки Т-156, державний номерний знак НОМЕР_1 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши його відчуження, розпорядження ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам та визначити місцем зберігання речового доказу - домоволодіння ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Посилаючись на приписи ст.ст. 40, 98, 100, 170, 171 КПК України, прокурорка вказує на необхідність накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору.
Прокурорка у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України (телефонограма № 421 від 16.09.2022р.), повідомлена про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 16.09.2022р. звернулася із заявою (вх. № 2365 від 16.09.2022р.), в якій підтримує вказане клопотання та просить проводити розгляд останнього у її відсутність.
Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України (телефонограма № 422 від 19.09.2022р.), повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.
Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб, які беруть участь у розгляді клопотання про арешт майна, в судове засідання не перешкоджає розгляду вказаного клопотання, а тому вважаю доцільним розглянути питання про арешт майна без участі вищевказаних осіб.
Вивчив матеріали клопотання, вважаю встановленим таке.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 19.04.2022р. до Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява ОСОБА_6 про те, що близько 19 год. 00 хв. 19.04.2022р. на земельній ділянці, яка розташована на території Іванівського старостинського округу Врадіївської ТГ Первомайського району Миколаївської області, ОСОБА_4 , умисно, за допомогою трактора марки Т-150 з ковшем, шляхом наїзду та нанесення ударів ковшем здійснив пошкодження належного йому трактора - Екскаватор-навантажувача марки А-31ОП, д.н.з. НОМЕР_2 (МТЗ-92-П), 2012р.в., сівалки точного посіву просапних культур марки SPP-8S, знищив 4 мішки з насінням соняшника марки Syngenta Sumiko, чим спричинив останньому матеріальну шкоду у великих розмірах.
За даним фактом СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розпочате кримінальне провадження, внесене 20.04.2022р. до ЄРДР за № 0000072, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 19.04.2022р. близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , використовуючи трактор марки Т-156 з ковшем, шляхом нанесення ударів ковшем пошкодив трактор екскаватор-навантажувач марки А-31ОП, д.н.з. НОМЕР_2 (МТЗ-92-П), 2012р.в., та сівалку точного посіву просапних культур марки SPP-8S, розсипав на землю 4 мішка з насінням соняшника марки Syngenta Sumiko.
Згідно допиту потерпілого ОСОБА_6 , останній вказав, що у нього у власності є трактор марки МТЗ 92-П, 2012р.в., який зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , як екскаватор-навантажувач марки А-31ОП, державний номерний знак НОМЕР_2 , та сівалка точного посіву для просапних культур марки SPP-8FS. Вказану сільськогосподарську техніку він придбав в 2012 році, трактор за 18000 доларів США, а сівалку за 112000 грн. Навісне обладнання, яке було на тракторі, він зняв та використовував трактор для обробітку землі.
25.11.2021р. ОСОБА_6 уклав договір оренди на земельну ділянку площею 3,3 га за кадастровим номером :01:000:0767 з ОСОБА_7 , яка розташована на території Іванівського старостинського округу Врадіївської ТГ Первомайського району Миколаївської області.
19.04.2022 ОСОБА_6 попросив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 допомогти здійснити посів насіння соняшнику на вище вказаній земельній ділянці, останні погодилися. В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 засипали до сівалки насіння соняшнику марки Syngenta Sumiko, добрива, та ОСОБА_8 поїхав на тракторі марки МТЗ 92-П з вище вказаною сівалкою засівати земельну ділянку. ОСОБА_9 з ОСОБА_10 залишилися у вантажівці марки ЗІЛ, де були добрива та насіння, чекати на узбіччі дороги біля поля ОСОБА_8 , який здійснював посів площі, ОСОБА_6 поїхав по справам.
19.04.2022р., близько 19:00 год., ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_6 , та повідомив про те, що під час того, як він здійснював посів площі, ОСОБА_4 за допомогою трактора марки Т-156 з ковшем наніс умисно вказаним ковшем кілька ударів по корпусу трактору та по сівалці, внаслідок чого насіння соняшнику, які були засипані до сівалки розсипалися на землю, рама сівалки з бачками для насіння та бачками для мінеральних добрив пошкоджені таким чином, що здійснювати посів стало неможливо.
ОСОБА_6 повідомив, що внаслідок вказаних подій пошкоджено трактор -екскаватор-навантажувач марки А-31ОП, д.н.з. НОМЕР_2 (МТЗ-92-П), 2012р.в., сівалка точного посіву просапних культур марки SPP-8S, розсипано на землю 4 мішка з насінням соняшника марки Syngenta Sumiko по 10 кг кожен мішок, вартістю 5728 грн. за один мішок. Трактор потребує відновлювального ремонту, заміни запасних частин: капоту, який не підлягає ремонту, заміни радіатору системи охолодження, вентилятору, радіатору системи мащення двигуна, пошкоджена кришка двигуна, перетворювач напруги з 12 на 24 Вт розбитий, витекло масло з двигуна, проміжна частина трансмісії тріснула, внаслідок чого потребує заміни, сівалка не підлягає ремонту, так як основа рами знаходиться в зігнутому стані, що унеможливлює її подальше використання, не підлягають відновленню 4 бачки для насіння та 4 бачки для добрив, іншу частину вказаної сівалки можна використовувати лише як донора при ремонті аналогічної сільськогосподарської техніки.
Допитані в якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , підтверджують свідчення потерпілого ОСОБА_6
25.05.2022р. було проведено огляд трактору марки Т-156, державний номерний знак НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_4 , який зберігається на території домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході огляду вказаної речі, а саме на верхній частині ковша вказаного транспортного засобу були виявленні пошкодження у вигляді розривів металу, наявні вм`ятини, пошкоджені габарити.
25.05.2022р., трактор марки Т-156, державний номерний знак НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_4 , на підставі ст. 98 КПК України було визнано речовим доказом та передано останньому на відповідальне зберігання.
В ході досудового розслідування було призначено автотоварознавчу експертизу за експертною спеціальністю 12.2 Визначення вартості колісних транспортних засобів та розмірів збитку, завданого власнику транспортного засобу, а саме колісного трактору Екскаватору-навантажувачу марки А-310 ОП реєстраційний номер НОМЕР_2 , (МТЗ-902), який належить потерпілому ОСОБА_6 .
Згідно висновку експерта № 22-418 від 19.07.2022р., вартість відновлювального ремонту представленого на експертизу колісного трактору Екскаватору-навантажувачу марки А-310 ОП реєстраційний номер НОМЕР_2 , (МТЗ-902), який належить потерпілому ОСОБА_6 станом на момент огляду експертом, складає 213 180,47 гривень.
Крім того, призначено автотоварознавчу експертизу за експертною спеціальністю 12.2 Визначення вартості колісних транспортних засобів та розмірів збитку, завданого власнику транспортного засобу, а саме: сівалки точного посіву просапних культур марки SPP-8FS, 2012р.в., яка належить потерпілому ОСОБА_6 .
Згідно висновку експерта № 22-419 від 17.08.2022р., представлена на експертизу сівалка точного посіву просапних культур марки SPP-8FS, 2012р.в., яка належить потерпілому ОСОБА_6 на дату проведення експертизи не підлягає відновлювальному ремонту.
Потерпілому ОСОБА_6 внаслідок пошкодження належної йому сівалки точного посіву просапних культур марки SPP-8FS, 2012р.в., станом на дату проведення експертизи було заподіяно збитки на суму 130 731 грн. 00 коп.
Вищевказані обставини підтверджується: витягом з ЄРДР за № 0000072; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.04.2022р.; заявою ОСОБА_6 від 19.04.2022р.; протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 19.04.2022р.; заявою ОСОБА_6 від 20.04.2022р.; договором оренди землі від 25.11.2021р.; заявою ОСОБА_6 від 04.05.2022р.; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 від 04.05.2022р., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 21.04.2022р.; протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 04.05.2022р.; протоколом допиту свідків ОСОБА_11 від 10.05.2022р., ОСОБА_5 від 25.05.2022р.; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 05.05.2022р.; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 25.05.2022р.; заявою ОСОБА_5 від 25.05.2022р.; протоколом огляду речей з фототаблицею до нього від 25.05.2022р.; заявою ОСОБА_4 від 25.05.2022р.; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.05.2022р.; висновком експерта Миколаївського відділення ОНДІСЕ ОСОБА_12 № 22-418 від 19.07.2022р.; висновком експерта Миколаївського відділення ОНДІСЕ ОСОБА_13 № 22-419 від 17.08.2022р.; постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 14.06.2022р.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При чому ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч.ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
В сукупності вищевикладеного вважаю, що прокурорка довела необхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання в частині накладення арешту на майно.
Водночас щодо визначення місця зберігання арештованого майна слід зазначити таке.
Порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про їх спеціальну конфіскацію визначено ст. 100 КПК України, а тому вимога клопотання про визначити місцем зберігання речового доказу, в силу приписів ч. 3 ст. 26 КПК України, виходить за межі повноваження слідчого судді, а відтак клопотання в цій частині подане з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та не підлягає задоволенню.
Водночас слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 369-372 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурорки у кримінальному провадженні - начальниці Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному 20.04.2022р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, про арешт майна - задовольнити частково.
Накласти арешт на трактор марки Т-156, державний номерний знак НОМЕР_1 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши його відчуження, розпорядження ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам.
В задоволенні клопотання в частині визначення місця зберігання речового доказу - домоволодіння ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1