печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021 року.

У вимогах даної скарги адвокат просить: зобов`язати слідчого ДБР в кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021 року невідкладно повернути володільцю тимчасово вилучене майно, а саме грошові кошти 171 406 гривень, 14 660 доларів США, 2 870 Євро, вилучені під час обшуку 04.07.2022 року, на підставі ухвали від 29.06.2022 року у справі № 463/4599/22, за адресою: с. Зазим`я, Броварського району Київської області, ділянка :01:021:0040.

В обґрунтування скарги адвокат вказує наступне.

У рамках кримінального провадження № 0000315 від 23.04.2021 року, 04.07.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29.06.2022 року у справі № 463/4599/22 проведено обшук за адресою: с. Зазим`я, Броварського району Київської області, ділянка :01:021:0040 у ході якого вилучено грошові кошти, а саме: 171 406 гривень, 14 660 доларів США, 2 870 Євро.

Ухвала про дозвіл на обшук в своїй резолютивній частині, містить застереження щодо дозволу вилучити «грошові кошти, які отримані внаслідок незаконної діяльності з надання доступу до азартних ігор». Такі грошові кошти, досудовим розслідуванням використовувались для проведення НСРД під час закупівлі доступу до інтернет-мережі, перелік цих коштів покупюрно наданий стороні захисту і є вичерпним, грошові кошти в іноземній валюті для контрольних закупок не використовувались.

Відтак вилучені у родини ОСОБА_5 грошові кошти є тимчасово влученим майном, оскільки не були зазначені в ухвалі від 29.06.2022 року у справі № 463/4599/22 та не підпадають під перелік визначених у кримінальному провадженні купюр із індивідуальними ознаками.

Адвокат вказує, що подружжя ОСОБА_5 тривалий час займається підприємницькою діяльність та подавали декларації про свої доходи як ФОП, також ОСОБА_4 , як фізична особа надає ріелтерські послуги та отримує відсоток від продажів та оренди нерухомого майна.

Відтак, оскільки грошові кошти мають статус тимчасово вилученого майна, а арешт на них в встановлений законом порядку накладено не було, вони підлягають поверненню законному володільцю.

У судове засідання адвокат не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Представник Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань та Офісу Генераьного прокурора у судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Прокурор подано заяву про розгляд справи у його відсутність, у задоволенні проси відмовити, свою правову позицію виклав у письмових запереченнях.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 203-2, ч. 1 ст. 365-3, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 368 КК України.

Як вбачається з матеріалів скарги, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29.06.2022 року у справі № 463/4599/22 надано дозвіл на проведення обшуку будинку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка з кадастровим номером :01:021:0040, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також відшукання та вилучення речей, зокрема, грошових коштів які отримані внаслідок незаконної діяльності з надання доступу до азартних ігор.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, зокрема, предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як вбачається з протоколу обшуку під час проведення вказаної слідчої дії виявлено та вилучено грошові кошти про повернення яких просить заявник, а саме: 171 406 гривень, 14 660 доларів США, 2 870 Євро.

Так, зі змісту ухвали про проведення обшуку вбачається, що слідчим суддею надано дозвіл на вилучення грошових коштів які отримані внаслідок незаконної діяльності з надання доступу до азартних ігор, проте, з доводі сторони захисту вбачається, що вилучені грошові кошти були отримані в наслідок підприємницької діяльності.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Більше того, сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів, предметів і грошових коштів ще не вказують на те, що вилучені речі, предмети та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України. Зазначене також обґрунтовується тим, що у випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З доводів скарги вбачається, що орган досудового розслідування з відповідним клопотанням до слідчого судді не звертався.

Ані представник Головного слідчого управління Національної поліції України, ані представник Офісу Генерального прокуророра не надав слідчому судді рішення суду про арешт вилученого майна.

Зазначене дає підстави для висновку, що вилучене у ході обшуку майно має режим тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вразовуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021 року підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 167, 169, 170 234-236, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань в кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021 року невідкладно повернути володільцю тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти 171 406 гривень, 14 660 доларів США, 2 870 Євро, вилучені під час обшуку 04.07.2022 року, на підставі ухвали від 29.06.2022 року у справі № 463/4599/22, за адресою: с. Зазим`я, Броварського району Київської області, ділянка :01:021:0040

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1