КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0000087 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 355 КК України, за апеляційною скаргою прокурора Київської обласної прокуратури прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08.07.2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000087 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 355 КК України, повернуто прокурору для приведення його у відповідність до вимог закону.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000087стосовно ОСОБА_7 не відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України, оскількизі змісту обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 змусили потерпілого до виконання цивільно-правового зобов`язання, проте у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 не пред`явлено обвинувачення, його особу недеперсоніфіковано, відсутні відомості про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, а також відсутнє посилання на обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_8 , яким би станом на дату надходження до суду цього обвинувального акту, встановлено вину у кримінально-караному діянні, що інкримінується ОСОБА_7 .
Також суд вказав, що оскільки затверджуючи угоду в підготовчому судовому засіданні, суд не перевіряє обсяг обвинувачення, що узгоджується сторонами, а право на апеляційне оскарження вироку на підставі угоди про визнання винуватості є обмеженим для осіб, які не є учасниками кримінального провадження, суд вважав доцільним повернути даний обвинувальний акт у зв`язку з недотриманням вимог п.2 та п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки саме з нього повинен вбачатись обсяг обвинувачення, його формулювання, для кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного з них.

На вказане рішення суду прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08.07.2022 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області для проведення судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що висновки суду про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону є надуманими, оскільки прокурором дотримані вимоги до обвинувального акту, передбачені ст. 291 КПК України, зокрема у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено належним чином сформульоване обвинувачення з посиланням на фактичні обставини, які прокурор вважав встановленими і які відносяться до предмету доказування у кримінальному провадженні у відповідності з вимогами ч.1 ст. 91 КПК України.
При цьому вказує, що фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються в такій формі і в такому об`ємі, в тому числі щодо способу вчинення кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими за результатами проведеного судового розслідування.
Також апелянт звертає увагу, що постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18.05.2020 року у справі №639/2837/19 сформульовано правовий висновок відповідно до якого, дані про осіб, які містяться у процесуальних документах, складених слідчим або прокурором (обвинувальному акті, повідомленні про підозру, тощо) у кримінальному провадженні, не можуть слугувати підставою для визнання вироку на підставі угоди про визнання винуватості однієї особи таким, що стосується прав, свобод та інтересів інших осіб, і вимоги КПК України не звільняють сторону обвинувачення від доказування відповідних обставин у кримінальному провадженні щодо однієї особи в разі наявності судового рішення стосовно іншої особи. Крім того, згідно правового висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.11.2019 року (справа №759/10575/16-к), обставини встановлені вироком суду на підставі угоди про визнання винуватості або про примирення, не можуть мати преюдиціального значення при розгляді кримінального провадження стосовно іншої особи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги; пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти поданої прокурором апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження №0000087 стосовно ОСОБА_7 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, до Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області в порядку ст.ст. 291, 474 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000087 стосовно ОСОБА_7 разом з угодою про визнання винуватості від 12.05.2022 року, укладеною між прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 , згідно якої останній повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення та погодився з узгодженим видом і мірою покарання.

Згідно положень ст. 474 КПК України, якою регламентовано загальний порядок судового провадження на підставі угод, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд, крім іншого має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Приймаючи рішення про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000087, суд зазначив, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 не відповідає вимогам п.2 та п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки згідно даних обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 , останній спільно з ОСОБА_8 змусили потерпілого до виконання цивільно-правового зобов`язання, проте у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 не пред`явлено обвинувачення, а також відсутнє посилання на обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_8 , яким би станом на дату надходження до суду цього обвинувального акту, встановлено вину у кримінально-караному діянні, що інкримінується ОСОБА_7 . Враховуючи, що затверджуючи угоду в підготовчому судовому засіданні, суд не перевіряє обсяг обвинувачення, що узгоджується сторонами, а право на апеляційне оскарження вироку на підставі угоди про визнання винуватості є обмеженим для осіб, які не є учасниками кримінального провадження, суд вважав доцільним повернути даний обвинувальний акт у зв`язку з недотриманням вимог п.2 та п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, оскільки у даному випадку предметом судового розгляду була саме угода про визнання винуватості під час розгляду якої суд не здійснює оцінку фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а лише перевіряє відповідність угоди вимогам встановленим кримінальним процесуальним законом.

Крім того, виходячи із завдань підготовчого судового засідання, на даній стадії встановлюється лише відповідність форми та змісту обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, а дослідження змісту обвинувального акта та його оцінка відноситься до стадії судового розгляду кримінального провадження по суті.
Як вбачається зі змісту обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 , у ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться у ч.2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, в якому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення з описом конкретних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , які прокурор вважав встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а тому колегія суддів вважає, що повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, оскільки відповідно до положень ст. 314 КПК України, суд не вправі давати оцінку деталізації викладу фактичних обставин та формулювання обвинувачення та здійснювати їх аналіз у підготовчому судовому засіданні, оскільки ці обставини підлягають перевірці на стадії судового розгляду.

Висновок суду першої інстанції про те, що оскільки затверджуючи угоду в підготовчому судовому засіданні, суд не перевіряє обсяг обвинувачення, що узгоджується сторонами, а право на апеляційне оскарження вироку на підставі угоди про визнання винуватості є обмеженим для осіб, які не є учасниками кримінального провадження, а тому обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 підлягає поверненню прокурору для виконання вимог п.2 та п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, колегія суддів вважає помилковим, оскільки згідно висновку викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18.05.2020 року у справі №639/2837/19, дані про осіб, які містяться у процесуальних документах, складених слідчим або прокурором (обвинувальному акті, повідомленні про підозру, тощо) у кримінальному провадженні, не можуть слугувати підставою для визнання вироку на підставі угоди про визнання винуватості однієї особи таким, що стосується прав, свобод та інтересів інших осіб. Крім того, обставини встановлені вироком суду на підставі угоди про визнання винуватості або про примирення, не можуть мати преюдиціального значення при розгляді кримінального провадження стосовно іншої особи (постанова ККС ВС від 19.11.2019 року у справі №759/10575/16-к).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного повернення судом першої інстанції обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 прокурору, а тому ухвала Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08.07.2022 року підлягає скасуванню, як така, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000087 стосовно ОСОБА_7 разом з угодою про визнання винуватості поверненню в суд першої інстанції для розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000087 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 355 КК України, повернуто прокурору для приведення його у відповідність до вимог закону скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ________________ ________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3