ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року
м. Київ

справа № 204/7436/20
провадження № 51-4866км21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000609, за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове, Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , такого, що судимості не має,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 .
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.
Вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, запобіжного заходу, процесуальних витрат та речових доказів.
Дніпровський апеляційний суд 30 вересня 2021 року скасував згаданий вирок місцевого суду в частині призначеного покарання і звільнення від його відбування

з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та ухвалив новий вирок, яким призначив ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 286 цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права керувати транспортними засобами. В іншій частині вирок суду залишив без зміни.
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він 16 серпня 2020 року приблизно о 23:40, перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справним автомобілем «МАZDА 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , рухаючись у темний час доби з перевищенням дозволеної швидкості (60-70 км/год) по автодорозі на вул. Новошкільна, Чечелівського району м. Дніпра, з боку вул. Татарської у напрямку вул. Високогірній, у порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, підпункту «б» пункту 2.3, підпункту «а» пункту 2.1, підпункту «а» пункту 2.9, пунктів 10.1, 12.4, підпункту «б» пункту 12.9, підпункту «в» пункту 14.2, підпункту «г» пункту 14.6 Правил дорожнього руху (далі ПДР), не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою і відповідно своєчасно не реагував на її зміну, не переконавшись, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, приступив до виконання маневру обгону попутного легкового автомобіля, внаслідок чого, на зустрічній смузі допустив зіткнення лівою передньою частиною автомобіля з велосипедом під керуванням ОСОБА_10 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці ДТП.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала, а також позиції інших учасників кримінального провадження
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_8 , кваліфікацію його дій та призначеного покарання, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати оскаржуваний вирок апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що апеляційний суд безпідставно прийняв до свого розгляду апеляційну скаргу прокурора на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року щодо ОСОБА_8 , оскільки її було подано стороною обвинувачення 25 червня 2021 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження цього вироку. Наголошує, що направлення апеляційної скарги прокурора на вищевказаний вирок до районного суду 18 червня 2021 року з використанням поштових послуг приватного підприємства«Науково-виробнича фірма «ТВІН-ДМ» є неправомірним, через те, що це підприємство не наділено правовим статусом і повноваженнями оператора з надання послуг поштового зв`язку. Таким чином, на думку захисника, апеляційний суд дійшов помилково висновку про те, що день подачі апеляційної скарги сторони обвинувачення є 18 червня 2021 року.
Позиції учасників судового провадження в судовому засіданні суду касаційної інстанції
Захисник ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_8 , висловивши свої доводи, кожен окремо, просили задовольнити касаційну скаргу, скасувати ухвалений у кримінальному провадженні вирок апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Прокурор заперечила проти задоволення касаційної скарги захисника, вважала оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим, просила залишити його без змін.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах вимог, викладених у касаційних скаргах.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 , правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України та призначення покарання у касаційній скарзі захисника не оспорюються.
Доводи захисника ОСОБА_7 про допущення апеляційним судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при прийнятті апеляційної скарги прокурора до розгляду є безпідставними.
За п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.
Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК України. Згідно частин 3 і 5 цієї статті при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку, при цьому не береться до уваги той день, від якого починається строк.
Відповідно до ст. 116 КПКУкраїни, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту. При цьому цією статтею передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Як видно з матеріалів провадження, вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 було ухвалено 24 травня 2021 року і цього ж дня його копія вручена прокурору (т. 1, а. к. п. 152), а тому, з урахуванням наведених норм процесуального закону, останнім днем подачі апеляційної скарги на зазначене судове рішення було 24 червня 2021 року.

З наявного в матеріалах провадження поштового конверта вбачається, що стороною обвинувачення апеляційну скаргу (датовану 18 червням 2021 року за вихідним номером № 04/2/51394-20) було надіслано до суду апеляційної інстанції через районний суд засобами поштового зв`язку 18 червня 2021 року (ПП «Науково-виробнича фірма «ТВІН-ДМ»). Зазначену апеляційну скаргу було отримано та зареєстровано у Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська 25 червня 2021 року.
Враховуючи наведене, колегія суддів касаційного суду вважає, що апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року щодо ОСОБА_8 було надіслано у строки та у спосіб, передбаченими п. 1 ч. 2 ст. 395, ст. 116 КПКУкраїни.

Разом із цим колегія суддів касаційного суду бере до уваги довідку з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), що міститься у матеріалах провадження у якій зазначено про те, що приватне підприємство «Науково-виробнича фірма «ТВІН-ДМ» має види діяльності за КВЕД-2010, зокрема 53.20, а саме інша поштова та кур`єрська діяльність (т. 1, а. к. п. 206).

Також колегія суддів касаційного суду звертає увагу на те, що доводи захисника ОСОБА_7 , які були викладені в доповненнях та запереченнях на апеляційну скаргу прокурора в частині того, що ця скарга була подана після спливу строку на оскарження судового рішення, були враховані апеляційним судом та обґрунтовано визнанні безпідставними.
З урахуванням того, що закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно й істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, колегія суддів не встановила, тому касаційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Вирок Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3