Справа № 487/1485/22
Провадження № 1-кс/487/1308/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000121 від 03.05.2022 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України про арешт майна

встановив:

20.05.2022 прокурор Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000121, звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «206», 2009 року випуску, чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , - вказаний автомобіль залишити на зберігання на спеціальному майданчику розташованому за адресою: місто Миколаїв, вулиця Лагерне Поле, 5; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від вказаного автомобіля - вказані речі та документи залишити на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миколаївського районного управління ГУ НП в Миколаївській області, розташованого за адресою: місто Миколаїв, вулиця Біла, 44.

Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що зазначені в клопотанні автомобіль, свідоцтво та ключі від авто є речовим доказом, оскільки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберегли на собі сліди кримінального проступку та містять відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України на вилучене майно необхідно накласти арешт.
Прокурор до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, клопотання підтримала, просила про його задоволення.
На підставі ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без участі власника майна.
Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.
Із матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000121 від 03.05.2022 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 03.05.2022 до ЧЧ МРУП ГУ НП в Миколаївській області надійшов рапорт від працівників патрульної поліції про те, що під час перевірки документів на автомобіль марки PEUGEOT, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно даних зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником автомобіля марки «PEUGEOT» моделі «206», 2009 року випуску, чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення огляду місця події за адресою: місто Миколаїв, проспект Центральний, 60, було виявлено та вилучено автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «206», 2009 року випуску, чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від вказаного автомобіля.

Після проведення огляду, вказаний автомобіль було поміщено на збереження до спеціального майданчика за адресою: місто Миколаїв, вулиця Лагерне Поле, 5..

У зв`язку з чим та враховуючи, що автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «206», 2009 року випуску, чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від вказаного автомобіля є об`єктом вчинення кримінального проступку та зберегли на собі його сліди, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вказане майно.

Постановою дізнавача СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 03.05.2022 вищевказане вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000121.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.
Згідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, прокурором доведено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , вилучене під час огляду місця події, зберегло на собі сліди проступку та може бути використано у якості доказів у кримінальному провадженні, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя не вбачає обставин, які б вказували на те, що автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «206», 2009 року випуску, чорного кольору, д/н НОМЕР_1 та ключі від нього, відповідали б критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України та зберегли на собі сліди кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та можуть бути використані у якості доказів у даному кримінальному провадженн

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий судя

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 60, а саме:
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке залишити на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миколаївського районного управління ГУ НП в Миколаївській області, розташованого за адресою: місто Миколаїв, вулиця Біла, 44.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1