Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/382/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2022 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький дистанційно в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 травня 2022 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Чарівне, Бобринецького району, Кіровоградської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , з початковою загальною середньою освітою, не одружений, не військовозобов`язаний, раніше судимий:
?29.03.2010 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
?28.04.2010 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;
?22.10.2010 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;
?26.03.2018 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75, ст.76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
?25.07.2019 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 06 місяців позбавлення волі
відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 травня 2022 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні корисливі злочини, в тому числі і тяжкі, до погашення або зняття судимості знову вчинив умисний злочин в період іспитового строку, за який його було засуджено до позбавлення волі, відбувши більше 2/3 строку покарання, призначеного останньому судом за умисний корисливий злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_7 не є стабільним та послідовним.
На дану ухвалу надійшла апеляційна скарга від засудженого ОСОБА_8 , в якій він просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього умовно-дострокове звільнення. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, в період перебування його у виправній колонії №6, він активно приймав участь у соціальній сфері життя колонії, з повагою відноситься до працівників установи, виконує режим відбування покарання, виконує покладену на нього роботу. Крім того, судом першої інстанції не враховано те, що він підтримує міцні соціальні зв`язки, має три заохочення. Усі стягнення, які мали місце погашені. Отже, усі перелічені факти підтверджують, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Заслухавши доповідача, в дебатах засудженого ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та, дослідивши матеріали провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування в установі виконання покарань.
Згідно ч.2 ст. 81 Кримінального кодексу України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Свідчення того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.
Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Інших підстав законом не передбачено.
Як убачається з матеріалів справи, вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25.07.2019 року ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 06 місяців.
Початок строку покарання 03.05.2019, кінець строку 03.11.2023.
З характеристики, наданої ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 07.10.2019 та за час відбування покарання допустив 3 (три) порушення встановленого порядку відбування покарання, за які притягався до дисциплінарної відповідальності, на даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку (а.п. 9); має 3 (три) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці (а.п. 9).
З 07.10.2019 перебував в Кропивницькому СІЗО, де за час перебування порушень встановленого режиму утримання не допускав, заохочень також не мав.
З 17.09.2019 відбуває покарання в Кропивницькій ВК (№ 6) - за час відбування покарання в установі допустив 3 (три) порушення встановленого порядку відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді доган, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Стосовно скоєного злочину розкаюється, проте міру покарання, призначену судом, вважає надто суворою. При цьому, не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України, засуджений відпрацював 126 годин, однак до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. В період з 01.09.2019 по 16.06.2020 проходив навчання в Кропивницькому навчальному центрі № 6 і здобув професію «Слюсар - ремонтник» III розряду. Особисту участь у виховних заходах, які проводяться в установі, не бере; бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», але особистого прагнення для її реалізації не проявляє. Відповідно до оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення засуджений має середній рівень, характеризується посередньо (а.п. 8).
Крім цього, комісією державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)» 12.08.2021 року засудженому було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, як такому, що не став на шлях виправлення, згідно протоколу № 16 від 12.08.2021.
Також, комісією державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)» 05.05.2022 року засудженому було відмовлено в умовно - достроковому звільнені від відбування покарання, як такому, що не довів свого виправлення, що свідчить про недостатнє бажання засудженого ставати на шлях виправлення, протокол №09 від 05.05.2022.

Водночас, при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення, з`ясовуючи чи став засуджений на шлях виправлення, колегія суддів бере до уваги відсутність негативної поведінки засудженого під час відбування покарання та не вчинення засудженим порушень умов тримання.
Разом з тим, відсутність негативної поведінки засудженого не свідчить про зразковість поведінки під час відбування покарання, як обов`язкової складової розуміння того, що засуджений став на шлях виправлення - передумови для застосування норм ст. 81 КК України.
Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що матеріалами клопотання не представлені достатні дані про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому умовно дострокове звільнення при таких обставинах буде передчасним.

Так, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Крім того, як убачається з характеристики ОСОБА_7 , останній через короткий проміжок часу вчиняв нові умисні, корисливі злочини, що в цілому характеризує особу засудженого як таку, що веде злочинний спосіб життя та схильна до продовження злочинної діяльності, системний характер його протиправної поведінки, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення та підвищену суспільну небезпеку його особи.
Також, колегією суддів враховується й те, що засуджений ОСОБА_7 виявив бажання приймати участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», але особистого прагнення для її реалізації не проявляє. Дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи лише намагається.
При вирішенні питання про застосування щодо особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не лише факт відбування ним встановленої частини покарання, а виправлення засудженого.
Зваживши на усі вищезазначені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, представляє собою підвищену суспільну небезпеку, а тому не підлягає умовно-достроковому звільненню.
Аналізуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання ОСОБА_7 повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, з чим погоджується і апеляційний суд.
Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення про відмову у задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення, з такими висновками погоджується і колегія суддів.
Будь-які дані про те, що суд допустив процесуальні порушення під час розгляду кримінального провадження або дані, які б вказували на неповноту чи не об`єктивність розгляду справи щодо ОСОБА_7 в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин колегія суддів, вважає необхідним ухвалу районного суду стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376 ч.2, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 травня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: