УХВАЛА
07 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 607/23307/19
провадження № 51-2183ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 року та клопотання про поновлення строку касаційного оскарження,
встановив:
Не погоджуючись із зазначеним вище судовим рішенням, ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження подав до Верховного Суду касаційну скаргу та порушив питання про поновлення строку касаційного оскарження.
На обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження ОСОБА_4 вказує, що під час цього строку він був затриманий у іншому кримінальному провадженні та тривалий час був позбавлений можливості отримати копію ухвали апеляційного суду і вироку, тому пропустив строк подання касаційної скарги з не залежних від нього причин.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити розгляд кримінальних проваджень упродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися зі своїми аргументами та їх обґрунтуванням.
Насамперед колегія суддів зауважує, що відповідно до змісту касаційної скарги і долучених до неї копій судових рішень Тернопільський апеляційний суд ухвалою від 22 грудня 2021 року залишив без змін вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_4 .
Із копій судових рішень, наданих ОСОБА_4 , вбачається, що засуджений на момент постановлення ухвали апеляційного суду не перебував під вартою, а щодо нього був застосований запобіжний захід у виді застави.
Отже, останнім днем строку подання касаційної скарги до Верховного Суду на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року для засудженого було 23 березня 2022 року.
Проте касаційну скаргу (ВХ № 13063/0/170-22 від 02.09.2022) ОСОБА_4 подав поза межами строку на касаційне оскарження, а саме 18 серпня 2022 року (згідно з датою супровідного листа ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)»), тобто поза межами строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, зокрема, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Наведені засудженим ОСОБА_4 обґрунтування про необхідність поновлення йому строку на касаційне оскарження Суд не визнає поважною причиною з огляду на таке.
Верховний Суд виходить із того, що установлений процесуальним законом тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. Водночас особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право.
Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. За сталою практикою Верховного Суду під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Що стосується зазначеної засудженим причини пропуску строку на касаційне оскарження, зокрема взяття його під варту в іншому кримінальному провадженні, то самостійно ця обставина, на переконання колегії суддів Верховного Суду, не є поважною, оскільки об`єктивно не перешкоджала засудженому звернутися до суду з питання отримання необхідних копій рішень та не перешкоджала подати касаційну скаргу в передбачений законом строк.
Крім того, колегія суддів звертає увагу засудженого ОСОБА_4 , що з наявної в матеріалах провадження відповіді ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)» вбачається, що він був доставлений до цієї установи 10 лютого 2022 року, однак із заявою про отримання копії ухвали Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року звернувся лише 13 травня 2022 року, тобто поза межами строку касаційного оскарження. Інших причин, які унеможливили подання засудженим касаційної скарги у встановлений строк у клопотанні не наведено.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Ураховуючи викладене, Верховний Суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки ОСОБА_4 подав її після закінчення строку касаційного оскарження, а з його клопотання не вбачається підстав для поновлення строку.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 рокузалишити без задоволення.
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3