КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 листопада 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.11.2021 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_10 до 02.01.2022 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, та звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначала, що 02.11.2021 слідчим суддею, всупереч вимог КПК України, оголошено лише

_______________________________________________________________________________________Справа №757/57835/21-к Слідчий суддя ОСОБА_11
Апеляційне провадження № 11-сс/824/807/2022 Суддя-доповідач ОСОБА_1

вступну та резолютивну частини оскаржуваної ухвали за відсутності будь-якого вмотивування прийнятого рішення.
06.12.2021 від захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких вона просила скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, звільнивши останнього з-під варти в залі суду.
Апелянт вказувала на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України та зазначала, що органом досудового розслідування не надано доказів на підтвердження причетності останнього до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
На переконання захисника, ОСОБА_13 не входив до жодної організованої групи та не був ознайомлений з планом дій інших учасників, оскільки на момент вказаних у повідомленні про підозру подій не був близько знайомим з іншими підозрюваними.
ОСОБА_14 був роботодавцем ОСОБА_13 , покликав його допомогти у справі, без повідомлення куди та для чого вони їдуть. Підозрюваний на вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень згоди не надавав.
Також, захисник вказувала на відсутність у підозрюваного корисливих мотивів, підозрюваний жодних грошових коштів від потерпілого не вимагав та не отримував, що свідчить про відсутність умислу.
Органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_13 сприяв досудовому розслідуванню та з самого початку надав покази його відомих йому обставин.
Крім того, не зважаючи на те, що ОСОБА_13 не є громадянином України, він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має стійкі соціальні зв`язки, одружений, має двох малолітніх дітей, офіційно зареєстрований на території України за адресою: АДРЕСА_1 .
На переконання захисника, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутній, а посилання органу досудового розслідування на наявність у підозрюваного квитка в Сербію, є безпідставним, оскільки останній придбав квиток з метою відвідати батьків, задовго до того як дізнався про існування кримінального правопорушення щодо нього.
Апелянт також вказувала на відсутність ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки в доданих до клопотання матеріалах відсутні скарги раніше зазначених осіб про вчинення такого впливу них.
На переконання апелянта, твердження прокурора про те, що підозрюваний погрожував вбивством потерпілому та знущався над ним, не підтверджено жодним доказом.
Крім того, підозрюваний не може вплинути на потерпілого та свідків, оскільки станом на день подання апеляційної скарги органом досудового розслідування повідомлено сторону захисту про завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
На думку апелянта, підстави стверджувати про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні, оскільки ОСОБА_13 раніше не судимий, до затримання працював неофіційно.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001037, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст.189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України.
Згідно даних клопотання, 19.03.2021 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 187 КК України; та ч. 4 ст. 189 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20.03.2021 застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08.05.2021 включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001037 від 28.10.2020, без визначення розміру застави.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_15 від 30.04.2021 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001037 від 28.10.2020 до трьох місяців, тобто до 11.06.2021.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.06.2021 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001037 від 28.10.2020 до шести місяців, тобто до 11.09.2021.
02.09.2021 ОСОБА_10 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру, у викраденні людини та незаконному позбавленні її волі, вчиненому з корисливих мотивів організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 146 КК України; та у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), спрямованому на заволодіння майном в особливо великих розмірах, вчиненому організованою групою, з кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 187 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.09.2021 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 06.11.2021.
02.11.2021 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , в якому просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на 2 місяці, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001037 від 28.10.2020, без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.11.2021 задоволено клопотання слідчого, та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_10 до 02.01.2022 включно.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України, є обґрунтованою.

02.09.2021 сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001037 та надання доступу до матеріалів кримінального провадження.
Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню ознайомленню підозрюваних, потерпілого та їх захисників із матеріалами провадження до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_7 під вартою та встановлено, що кримінальне провадження містить великий обсяг матеріалів і речових доказів, та у зв`язку із іноземним громадянством підозрюваних і потерпілого необхідний час для залучення перекладача для здійснення ним перекладу матеріалів кримінального провадження.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_10 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_10 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

При цьому, продовживши підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, враховуючи фактичні обставини та кваліфікацію інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, зміст підозри та вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого, колегія суддів не вбачає.

Посилання захисника на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_10 підозри, є безпідставними, оскільки слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, згідно якого, «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
На даному етапі провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог процесуального закону обґрунтовано обмежився виключно питанням визначення причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та дійшов висновку про вірогідність та достатність доказів його причетності для застосування обмежувальних заходів. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянта на відсутність доказів причетності ОСОБА_7 до інкримінованих злочинів та недоведеність умислу в його діях, є передчасними.
Посилання захисника на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегією суддів перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Ураховуючи конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, їх підвищену суспільну небезпеку, та дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному винятковий запобіжний захід.
Обставини, на які посилається захисник у апеляційній скарзі, зокрема те, що ОСОБА_13 не є громадянином України, сприяв у проведенні досудового розслідування, раніше не судимий, одружений, має двох малолітніх дітей, офіційно зареєстрований на території України, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
Крім того, як убачається із даних листа прокурора ОСОБА_16 від 25.05.2022, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001037 закінчено та обвинувальний акт у даному провадженні щодо ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 та ОСОБА_19 23.02.2022 направлено для розгляду до Оболонського районного суду міста Києва.
З урахуванням наведеного, із закінченням стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001037 припиняється і судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 листопада 2021 року, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3