Справа № 756/4088/22
Номер провадження № 1-кс/756/818/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 10.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000901, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, який має професійно-технічну освіту, працює комірником в АД "Зоря", зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:
13.06.2022 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 10.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000901, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у невстановлений під час досудового розслідування день, час та місці у ОСОБА_4 , виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини у особливо великих розмірах без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 незаконно придбав та розпочав при собі зберігати поліетиленовий пакет із вмістом в ньому із особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) без мети збуту.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), без мети збуту, ОСОБА_4 10.06.2022, близько 13:05 год. перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Марка Вовчка, буд. 18-а, був затриманий працівниками поліції.

Після чого, 10.06.2022 під час проведення особистого обшуку в ОСОБА_4 було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із вмістом в ньому кристалоподібної речовини білого кольору.

Під час досудового розслідування встановлено, що надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 25,612 г.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини, у особливо великих розмірах, без мети збуту, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, учинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, при цьому не заперечував щодо відомостей, які наведені захисником та підозрюваним, які характеризують особистість підозрюваного.

Крім того, на виконання вимог ст. 194 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному ОСОБА_4 , прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, на думку прокурора, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_4 відомо місце проживання свідків та роботи свідків, а тому шляхом погрози, підкупу може схиляти свідків до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування та прийняття законного рішення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що у ОСОБА_4 вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено у особливо великих розмірах та останній міг зберігати її при собі з метою незаконного збуту, а також повторно зберігати при собі наркотичні речовини.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, або застосувати інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Так, ОСОБА_4 зазначив, що він офіційно працює комірником в ДП «Зоря». При цьому двічі намагався потрапити до лав Збройних Сил України, але через травму спини йому було відмовлено. Крім того, його батько та матір потребують допомоги в по господарству та фінансової, оскільки батько є непрацездатною особою, бо є пенсіонером за віком, а матір має інвалідність через онкологічне захворювання, а відтак перебування під вартою матиме негативні наслідки для його сім`ї, бо він не зможе допомагати сім`ї матеріально.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив у його задоволенні відмовити посилаючись на те, що наведені прокурором ризики не є обґрунтованими, та підтримав думку його підзахисного, надавши відповідно документи щодо стану здоров`я матері підозрюваного.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомила, що вона є матір`ю підозрюваного. Її син є свідомим громадянином. Вона разом із своїм чоловіком в громадській волонтерській організації займаються допомагають Збройним силами, зокрема плетуть маскувальні сітки. Їх син ОСОБА_4 допомагає в їх діяльності, зокрема доставляє матеріали для роботи громадської організації та виконує інші за проханням роботи. Також, ОСОБА_7 зазначила, що її син раніше проходив строкову службу в Збройних Силах України, а з початку повномасштабного вторгнення росії проти України двічі намагався приєднатися до лав Збройних Сил України, однак йому було відмовлено через травму спини.

Вислухавши клопотання прокурора, думку захисника та підозрюваного, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінального провадження, внесеного 10.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000901, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

10.06.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, 11.06.2022 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, у рамках зазначеного кримінального провадження.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 10.06.2022, згідно якого останній був присутнім при видачі ОСОБА_4 зіп-пакету з білою кристалічною речовиною;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 10.06.2022, згідно якого останній був присутнім при видачі ОСОБА_4 зіп-пакету з білою кристалічною речовиною;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 10.06.2022, згідно якого останній був присутнім при видачі ОСОБА_4 зіп-пакету з білою кристалічною речовиною;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 11.06.2022, який є поліцейським, згідно якого останній зупинив ОСОБА_4 та під час розмови з ним виявив наркотичні речовини, після чого викликав СОГ Оболонського УП ГУНП в м. Києві;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 12.06.2022, який є поліцейським, згідно якого останній зупинив ОСОБА_4 та під час розмови з ним виявив наркотичні речовини, після чого викликав СОГ Оболонського УП ГУНП в м. Києві;

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 12.06.2022, який є поліцейським, згідно якого останній зупинив ОСОБА_4 та під час розмови з ним виявив наркотичні речовини, після чого викликав СОГ Оболонського УП ГУНП в м. Києві;

- протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 12.06.2022, який є поліцейським, згідно якого останній зупинив ОСОБА_4 та під час розмови з ним виявив наркотичні речовини, після чого викликав СОГ Оболонського УП ГУНП в м. Києві;

- висновок експерта №СЕ-19/111-22/20413-НЗПРАП від 11.06.2021, згідно якого маса наданої на дослідження кристалічної речовини білого кольору PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-ону) становить 25,612г.

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, тобто можливості того, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, у особливо великих розмірах, без мети збуту.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, а саме можливість ОСОБА_4 , переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, учинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги пояснення підозрюваного, захисника, а також особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Так, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування, прокурор фактично посилається лише на тяжкість покарання. Між тим, указану обставину суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Більше того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, оскільки в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ж ризику учинити інше кримінальне правопорушення, узагалі не було наведено жодних пояснень та не надано відповідних доказів. Ті обставини, що підозрюваний не не має міцних соціальних зав`язків, спростовано стороною захисту та показами свідка, оскільки ОСОБА_4 , офіційно працює, а відтак має дохід.

Також слід зазначити, що орган досудового розслідування як і прокурор не мають права посилатися на практику Європейського суду з прав людини з метою застосування запобіжного заходу (обґрунтування підстав тримання під вартою та існування ризиків), про що вказано в постанові Верховного суду від 07.08.2019 № 607/14707/17, оскільки вона буде використана не на користь підозрюваного, а отже може становити ризики для справедливості кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що наразі існують вагомі докази про вчинення підозрюваним інкримінованого правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких. Підозрюваний ОСОБА_4 має офіційне місце роботи та джерело доходів, має зареєстроване місце проживання. Отже, на думку суду, застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 не є обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбаченої п. 2, тобто існування ризику. Але клопотання як і пояснення прокурора в судовому засіданні узагалі не містять мотивування того, що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків, тобто обов`язкового елементу для вирішенні питання застосування запобіжного заходу, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що відсутні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу в виді тримання під вартою. Бо, на думку суду, для досягнення дієвості завдань кримінального провадження, а також відповідності особистості підозрюваного та іншим наведеним обставинам, такий запобіжний захід як домашній арешт строком на 60 днів буде достатнім. При цьому домашній арешт полягає в забороні ОСОБА_4 залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , протягом часу з 20:00 год. до 06:30 год., та останній зобов`язаний з`являтися за першої вимогою до слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Також слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 60 днів, а саме не відлучатися з місця проживання не інакше, як за викликом слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження, про необхідність зміни свого місця проживання; здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками в межах вказаного кримінального провадження; носити електронний засіб контролю.

На думку суду, саме наведений запобіжний захід усуне встановлені судом ризики, є достатнім та дієвим, так як наведені особистісні та характеризуючи відомості ОСОБА_4 значно знижують, у поєднанні з запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту і покладеними обов`язками, вірогідність вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжником яких є визначений судом запобіжний захід.

Ураховуючи наведене, клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 10.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000901, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід задовольнити частково.

При цьому, судом також перевірено, що підозрюваному ОСОБА_4 було відповідно до вимог ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, що свідчить про відсутність порушень прав підозрюваного. Судом також перевірено, що підозрюваного затримали в порядку ст. 206-209 КПК України, а під час розгляду клопотання не було встановлено порушень прав підозрюваного, чи можливих застосувань незаконних засобів чи впливу при затриманні, або в процесі доставки до слідчого судді.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 206, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 10.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000901, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, який полягає у забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , протягом часу з 20:00 год. до 06:30 год. кожного дня, зобов`язав ОСОБА_4 з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні зобов`язання:

- не відлучатися з місця проживання не інакше, як за викликом слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

- повідомляти слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження, про необхідність зміни свого місця проживання;

- здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками в межах вказаного кримінального провадження;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у випадку необхідності залишити житло в інший час, він має отримати відповідний дозвіл слідчого або суду, у залежності від стадії кримінального провадження. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміні на іншій, більш суворий.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а саме ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти в залі суду негайно.

Останній день строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу - 11 серпня 2022 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1