Справа № 201/6860/22
Провадження №1-кс/201/2565/2022
УХВАЛ А

26 вересня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у відмові у задоволенні клопотання про проведення слідчої (розшукової) дії у кримінальному провадженні № 0000693 від 20.06.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровськ з вказаною скаргою на бездіяльність слідчого.

В обґрунтування скарги зазначив, що в провадженні СВ ВП № 5 Дніпровського районного управління національної поліції перебуває кримінальне провадження № 0000693 від 20.06.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

19.09.2022 постановою старшого слідчого СВ ВП № 5 Дніпровського РУП ГУПН в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання від 29.08.2022 р. (вхідний номер Ц-804) про проведення допиту у кримінальному провадженні № 0000693 в якості свідка начальника адміністративно-господарського відділу Університету митної справи та фінансів ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , не згоден із прийнятою слідчим постановою про відмову в задоволенні його клопотання, оскільки вона не відповідає вимогам ч.5 ст. 110 КПК України, а тому просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати старшого слідчого СВ ВП № 5 Дніпровського РУП ГУПН в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 повторно відповідно до вимог ст. 220 КПК України розглянути клопотання від 29.08.2022 р. (вхідний номер Ц-804) про проведення слідчої (розшукової) дії у кримінальному провадженні № 0000693 шляхом винесення процесуального рішення у формі постанови, яка відповідала б вимогам ч.5 ст. 110 КПК України.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Частиною 2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі Глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

В скарзі адвокат посилається на бездіяльність слідчого, яка полягає у відмові в задоволенні його клопотання від 29.08.2022 р. (вхідний номер Ц-804) про проведення допиту у кримінальному провадженні № 0000693 в якості свідка начальника адміністративно-господарського відділу Університету митної справи та фінансів ОСОБА_5 , що думку адвоката, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, є підставою для оскарження.

Водночас, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до зазначеної норми КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

В той же час, належне процесуальне реагування полягає у виконанні слідчим процесуальної дії відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема, прийняття відповідного рішення у передбаченій КПК України формі - вмотивованій постанові.

Адвокатом було подано до слідчого клопотання в якому він просив провести допит у кримінальному провадженні № 0000693 в якості свідка начальника адміністративно-господарського відділу Університету митної справи та фінансів ОСОБА_5 . Старшим слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області розглянуто зазначене клопотання та в межах визначеного ст. 220 КПК України винесено вмотивовану постанову про відмову в задоволенні клопотання. Про результати розгляду клопотання адвоката повідомлено, копію постанови вручено, що зазначено й самим захисником.

Отже, слідчий не допустив бездіяльності, яка б підпадала під ознаки, перелічені у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, та могла б оскаржуватись захисником.

Разом з тим, оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про вчинення процесуальних дій частиною 1 статті 303 КПК України не передбачено.

В Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" зазначено, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому. З огляду на зазначене слідчі судді обґрунтовано відмовляють у відкритті провадження, якщо скарга зумовлена прийняттям постанови про відмову у проведенні дій, які не можуть бути віднесені до категорії слідчих (розшукових).

З наведеного вбачається, що подана скарга не підпадає під випадки оскарження рішення слідчого, що перелічені також і у п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Визначений ст. 303 КПК України перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого і прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, є вичерпним і розширеному застосуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу ініціатора клопотання, що якість досудового розслідування, об`єм та спрямованість слідчих та оперативних дій є виключною компетентністю органу досудового розслідування та відповідних процесуальних керівників, і не входить до предмету судового контролю за досудовим розслідуванням, відповідно до повноважень слідчого судді та засад диспозитивності, а може бути предметом оцінки лише на стадії судового розгляду провадження по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюють учасники кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, та враховуючи те, що у даній скарзі оскаржується рішення та бездіяльність слідчого, які не підлягають оскарженню, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження з розгляду даної скарги.
Керуючись статтями 303, 304, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у відмові у задоволенні клопотання про проведення слідчої (розшукової) дії у кримінальному провадженні № 0000693 від 20.06.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1