БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1796/22
Провадження № 1-кс/497/738/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт тимчасово вилученого майна

14.09.2022 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2022 року прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з клопотанням, про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000126 від 13.09.2022 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що Сектором дізнання Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному пряженні № 0000126 від 13.09.2022 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що 13.09.2022 року о 15:30 годині на блок посту АДРЕСА_1 громадянин України ОСОБА_5 надав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії, що містять ознаки підробки.

В ході проведення 13.09.2022 року огляду місця події виявлено та вилучено:

-тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 , яке видано 22.08.2022 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-довідку військово-лікарської комісії, яка видана 16.08.2022 року другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

які у подальшому упаковано у сейф-пакет Національної поліції України № INZ№2055767.

Постановою начальника СД Болградського РВП ГУНП в Одеській області від 13.09.2022 року вилучене в ході огляду місця події майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не прибула, на адресу суду надіслала заяву про розгляд клопотання без її участі (а.с.22).
Власник майна до суду також не прибув, надав заяву про розгляд клопотання без його участі (а.с.23).
Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.
Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Статтею 170 КПК України визначено, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб …
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...
За змістом ст. 170 КПК України … арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою даної норми закону передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Також системний аналіз положень ст.ст. 167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Так згідно протоколу огляду місця події від 13.09.2022 року, дізнавачем було тимчасово вилучено майно, перелік якого зазначено у клопотанні та у самому протоколі, на яке прокурор просить накласти арешт (а.с. 9-10)
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна складено 14 вересня 2022 року (а.с.1), та 14.09.2022 року подано до канцелярії суду, про що свідчить штемпель на супровідному листі (а.с.24).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.
Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).
Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти ...
Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.
Стороною кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою запобігання знищенню, пошкодженню та зміни вилучених речей, які потребують криміналістичних досліджень, за результатами яких можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, необхідно здійснити арешт вищевказаних вилучених речей, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України
За викладених обставин, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.78, 98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час досудового розслдування в кримінальному провадженні № 0000126 від 13.09.2022 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч.4 ст.358 КК України, шляхом позбавлення права розпорядження та користування, а саме на:

-тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 , яке видано 22.08.2022 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- довідку військово-лікарської комісії, яка видана 16.08.2022 року другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

які упаковано у сейф- пакет Національної поліції України № INZ№2055767.

Зазначене майно долучити до матеріалів кримінального провадження № 0000126 від 13.09.2022 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на дізнавача СД Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1