УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна при проведенні досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001553 від 11.10.2022 року,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про арешт майна, а саме: мобільного телефону «Tecno POP 4» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; а також системного блоку «STEP» в корпусі сірого кольору та монітору «Samsung 2043NW», які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001553 від 11 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 жовтня 2022 року приблизно о 00 годині 10 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, через незачинені вхідні двері, проник до приміщення колишнього непрацюючого комп`ютерного клубу, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , та продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у вказаному приміщенні, здійснив крадіжку майна, яке належить потерпілій ОСОБА_4 , а саме мобільного телефону «Tecno POP 4» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вартістю 1000 гривень, та майна, яке належить ОСОБА_7 , а саме: системного блоку «STEP» в корпусі сірого кольору, в якому знаходився 4-х ядерний процесор «Phenom X49150», дві карти пам`яті по 4 Гб, відео карта «Geforce 1060» об`ємом 3 Гб, материнська плата «Biostar 520», жорсткий диск об`ємом 320 Гб, вартістю 2500 гривень, монітор «Samsung 2043NW» вартістю 800 гривень, монітор «Sinс Master 794 МВ» вартістю 200 гривень, на загальну суму 3500 гривень.

Не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_6 разом з викраденим майном зник з місця вчинення злочину, тим самим спричинив потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 гривень та 3500 гривень відповідно.

За даним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Так, в ході розслідування кримінального провадження, було встановлено, що ОСОБА_6 викрадене майно залишив у себе вдома за адресою: АДРЕСА_5 , в подальшому в ході огляду місця події за вказаною адресою, було виявлено і вилучено: мобільний телефон «Tecno POP 4» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , системний блок «STEP» в корпусі сірого кольору та монітор «Samsung 2043NW».

На теперішній час мобільний телефон «Tecno POP 4» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , системний блок «STEP» в корпусі сірого кольору та монітор «Samsung 2043NW» мають значення речових доказів по вказаному кримінальному провадженню, тому слідчий просить суд накласти на них арешт.

Слідчий та власники майна в судове засідання не прибули.

Неприбуття учасників провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що передбачено частиною першою статті 172 КПК України.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням частини четвертої статті 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положення статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що передбачено в частині першій статті 98 КПК України.

Слідчим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001553, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2022 р. за частиною 4 статті 185 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснює Шевченківська окружна прокуратура Запорізької області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 жовтня 2022 року приблизно о 00 годині 10 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, через незачинені вхідні двері, проник до приміщення колишнього непрацюючого комп`ютерного клубу, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , та продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у вказаному приміщенні, здійснив крадіжку майна, яке належить потерпілій ОСОБА_4 , а саме мобільного телефону «Tecno POP 4» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вартістю 1000 гривень, та майна, яке належить ОСОБА_5 , а саме: системного блоку «STEP» в корпусі сірого кольору, в якому знаходився 4-х ядерний процесор «Phenom X49150», дві карти пам`яті по 4 Гб, відео карта «Geforce 1060» об`ємом 3 Гб, материнська плата «Biostar 520», жорсткий диск об`ємом 320 Гб, вартістю 2500 гривень, монітор «Samsung 2043NW» вартістю 800 гривень, монітор «Sinс Master 794 МВ» вартістю 200 гривень, на загальну суму 3500 гривень.

ОСОБА_6 разом з викраденим майном зник з місця вчинення злочину, тим самим спричинив потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 гривень та 3500 гривень відповідно.

За даним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

11.10.2022 року вході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_6 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Tecno POP 4» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , системний блок «STEP» в корпусі сірого кольору та монітор «Samsung 2043NW».

Мобільний телефон «Tecno POP 4» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Системний блок «STEP» в корпусі сірого кольору та монітор «Samsung 2043NW» належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 4 ст. 185 КК України.

На даний час вилучені об`єкти визнані речовими доказами по кримінальному провадженню № 0001553 постановою старшого слідчого СВ ВП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_2 , від 11.10.2022.

Слідчий суддя встановив, що вищевказане майно відповідає критеріям, визначеним частиною першою статті 98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує, що правовою підставою арешту майна є збереження речових доказів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.167 КПК тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Ч.2 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку, огляду.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його втрати, перетворення або іншої передачі майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

У зв`язку із вищевикладеним та з урахуванням системного аналізу наведених норм Кримінального процесуального кодексу України є обґрунтовані законодавчі та фактичні підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні слідчого, оскільки обґрунтоване припущення органу досудового розслідування про те, що дане майно є речовим доказом, а саме предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та може зберігати на собі сліди правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що підлягає перевірці під час досудового розслідування за допомогою низки слідчих (розшукових) дій, у тому числі проведенні відповідних експертиз, тому клопотання підлягає задоволенню з метою забезпечення доказової бази у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на: мобільний телефон «Tecno POP 4» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; системний блок «STEP» в корпусі сірого кольору та монітор «Samsung 2043NW», які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1