ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1185/22 Справа № 182/2935/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скарга адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, має неповнолітніх синів ОСОБА_10 2004 р.н. та ОСОБА_11 2013 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,
підозрюваного вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , яке погоджене з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 ..
Обрано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк не більше шести десяти днів тобто до 15.30 год. 18 вересня 2022 року.
Визначено розмір застави для підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень.
У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 з дня внесення застави слід вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді застави і відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України на нього покладаються наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений час; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.
Приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя зазначив, що з урахуванням відомостей про репутацію підозрюваного, відсутності у нього стабільного законного заробітку, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та саме такий запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим п.1,5 ст. 177 КПК України на які послався прокурор та є доведеними.
Також, слідчий суддя визначив розмір застави, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його тяжкості майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та наявних ризиків. Слідчий суддя прийшов до висновку, що застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційні скарзі адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків за ст. 194 КПК України.
Вважає, що вказана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, остільки прокурором не доведено, що існують передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України ризики, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
На його думку, слідчий суддя в повній мірі не врахував, що підозрюваний дійсно являється батьком неповнолітнього ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_7 займається підробітками (як він повідомив у судовому засіданні - він вирушив до м. Києва на заробітки), а тому може забезпечувати свою родину. Повернувся ОСОБА_7 до м. Нікополя лише через те, що почалися обстріли окупаційними військами території м. Нікополя., і для того, щоб вивезти свою сім`ю з міста. Але у його дружини виникла можливість виїхати, коли підозрюваний був уже в дорозі. Також адвокат звертає увагу на те, що район, в якому проживала сім`я ОСОБА_7 , обстрілювався вже двічі.
На думку адвоката, хибними є висновки суду про те, що ОСОБА_7 разом зі своїми батьками не проживає тривалий час і не має спільних обов`язків та прав. У судовому засіданні адвокатом було долучено до матеріалів клопотання копію договору, відповідно до якого, ОСОБА_7 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , та батьки ОСОБА_7 були присутніми у судовому засіданні 21.07.2022 року та просили суд обрати щодо свого сина запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що той буде мешкати у належній їм квартирі.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді підозрюваний ОСОБА_7 , та його адвокат ОСОБА_8 , кожен окремо, підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити та ухвалу суду скасувати.

Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення слідчого судді залишити без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, з такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції, а також вони не оскаржуються й захисником в апеляційній скарзі.
Суд апеляційної інстанції, перевіряючи обґрунтованість підозри, зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини та критеріїв її визначення. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).
Крім того, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.
Санкція частини 1 статті 2 КК України, як попередньої кваліфікації дій ОСОБА_7 , передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.
Застосовуючи саме такий запобіжний захід слідчий суддя, вважав встановленими ризики, передбачені п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органу досудового розслідування та продовження вчинення злочинів.
При цьому, слідчий суддя правильно врахував, що з огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину і ці обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування. Правильно слідчий суддя зазначив й про те, що вказаний ризик додатково обґрунтовується запровадженим в Україні правовим режимом воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією РФ, оскільки ОСОБА_7 , з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду може виїхати на територію проведення бойових дій.
Правильно слідчий суддя вважав встановленим й наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 хоча раніше і не судимий в силу ст. 89 КК України, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця роботи, тобто стабільного та легального джерела існування, що у своїй сукупності вказує на те, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення у разі застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.
Належну оцінку отримали і відомості про особу підозрюваного, який не працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, проте зазначені обставини, на думку колегії суддів, не зменшують наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки не стали стримуючим фактором для підозрюваного при вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, для запобігання вищенаведених ризиків на даному етапі досудового розслідування застосування саме такого запобіжного заходу є необхідним та доцільним.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.
Слідчим суддею належним чином виконані положення ч. 4 ст. 183 КПК України і прийнято рішення визначити розмір застави, як альтернативний вид запобіжного заходу.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 303, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , - залишити без задоволенняю
Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4