В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа № 542/862/22

провадження № 1-кп/542/100/22

05 жовтня 2022 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 червня 2022 року за № 0000038 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Великі Солонці Полтавського району Полтавської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, не є особою з інвалідністю, не одруженої, неповнолітніх дітей на утриманні немає, не працюючої, раніше не судимої;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

14.06.2022 близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебувала на території господарства знайомої ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де вживали алкогольні напої. До вказаного домоволодіння на автомобілі марки «ЗАЗ-Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, бежевого кольору, що зареєстрований за АТ «А-Банк», згодом прибув ОСОБА_6 , який володіє та користується вказаним транспортним засобом відповідно до договору від 31.05.2021 про надання послуги з фінансового лізингу №АРРL33228. ОСОБА_6 зупинив автомобіль по вулиці перед вхідними воротами на подвір`я. Після того як останній залишив автомобіль, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне ним заволодіння.

Перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння автомобілем, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння, усупереч волі та без дозволу власника, відчинила водійські дверцята та проникла до салону транспортного засобу автомобіля марки «ЗАЗ-Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 . Там, за допомогою ключа, що знаходився у замку запалювання, ОСОБА_4 запустила двигун автомобіля та розпочала рух.

Таким чином, ОСОБА_4 протиправно заволоділа автомобілем марки «ЗАЗ-Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , отримавши можливість керувати транспортним засобом, здійснила рух у напрямку вул. Шевченка, с. Великі Солонці Полтавського району Полтавської області. Під час руху по вул. Шевченка, поблизу будинку № 27, ОСОБА_4 не впоралася з керуванням, з`їхала з дороги на узбіччя, де відбулося зіткнення автомобіля з електроопорою, у результаті чого трапилася дорожньо-транспортна пригода.

Згідно з висновком експерта № 1745-1746 від 29.07.2022:

- ринкова вартість автомобіля марки «ЗАЗ-Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складала станом на 14.06.2022 93 217 гривень 74 копійки;

- вартість матеріального збитку (шкоди), завдана власнику автомобіля марки «ЗАЗ Lanos» бежевого кольору, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_1 . КТЗ АТ «АКЦЕНТ-Банк» внаслідок дорожньо-транспортної пригоди під час незаконного заволодіння транспортним засобом, що мало місце 14.06.2022, на дату оцінки складала 38315,98 грн (тридцять вісім тисяч триста п`ятнадцять грн 98 коп.);

- вартість відновлюваних робіт автомобіля марки «ЗАЗ Lanos» бежевого кольору, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 . який отримав пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди під час незаконного заволодіння транспортним засобом, що мало місце 14.06.2022, на дату оцінки складала 48 997,08 грн (сорок вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто сім грн. 08 коп.);

- ринкова вартість автомобіля «ЗАЗ Lanos» бежевого кольору, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_1 після його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди під час незаконного заволодіння транспортним засобом, що мало місце 14.06.2022, на дату оцінки складала 54 901,76 грн. (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот одна грн. 76 коп.).

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю. В своїх діях щиро розкаялася, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення нею кримінального правопорушення. Докази її вини, здобуті досудовим розслідуванням визнала повністю і не оспорювала. Показання обвинуваченої є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння нею змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності її позиції. Цивільний позов обвинувачена визнала.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, її показання відповідають суті обвинувачення, суд, враховуючи згоду обвинуваченої, думку прокурора, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотиви кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченої, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої, щодо речових доказів, процесуальних витрат та цивільного позову, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України є нетяжким злочином.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує наступне.

Відповідно до статей 50 та 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За змістом положень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, до адміністративної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 65 КК України призначає покарання у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК України.

Так, призначаючи ОСОБА_4 покарання суд виходить із положень статей 50, 65 КК України, враховує принцип законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином, наявність пом`якшуючих покарання обставин, наявність обтяжуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченої та призначає покарання у межах санкції частини статті, що передбачає покарання за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи характер вчинених ОСОБА_4 дій, їх суспільну небезпеку, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої обставин, обставини вчинення кримінального правопорушення, негативне ставлення обвинуваченої до скоєного, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки з покладенням на неї обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, що також підтверджується її критичним ставленням до скоєного, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення.

Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченій сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені нею протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

За правилами ст. 76 КК України суд покладає на засуджену обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішуючи питання щодо заявленого представником потерпілого цивільного позову, суд дійшов таких висновків.

Встановлено, що 31.08.2022 представник потерпілої особи АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріального збитку, завданого кримінальним правопорушенням у розмірі 38315,00 грн, який ухвалою суду від 15 вересня 2022 року прийнято для спільного розгляду з обвинувальним актом.

В обгрунтування позову зазначив, що АТ «Акцент-Банк» є власником автомобіля ЗАЗ TF6950 д.н.з. НОМЕР_1 , який за договором фінансового лізингу від 31.05.2021 передано ОСОБА_6 .

Посилався на те, що відповідно до висновку експерта вартість матеріального збитку, завдана власнику автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди під час незаконного заволодіння транспортним засобом становить 38315,00 грн.

Вважав, що зазначена шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі.

Водночас, вказав, що підлягають стягненню з ОСОБА_4 також судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу та становлять 6000,00 грн.

На підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги представником позивача надано додаткову угоду № 2-2 до договору про надання правової допомоги № 2341 від 20.10.2021, рахунок на оплату послуг адвоката № 11 від 13 липня 2022 року, акт виконання робіт № 67 від 13 липня 2022 року та платіжне доручення від 03.08.2022 про оплату за юридичні послуги в розмірі 10000,00 грн АТ «А-Банк» на рахунок АО «Добринь».

В судове засідання представник потерпілої особи не з`явився, надав суду заяву про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку (ч. 3 ст. 349 КПК України) без його участі у разі повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 та визнання позову, цивільний позов підтримав та просив задовольнити.

В судовому засіданні прокурором надано та судом досліджено:

- копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЗАЗ Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до якого власником вказаного автомобіля є АТ «А-Банк»;

- копію заяви про надання послуг з фінансового лізингу № APPL33228, відповідно до якої ОСОБА_6 , Лізингоодержувач, який діє на підставі особистого волевиявлення, керуючись ст. 534 Цивільного кодексу України, дає свою згоду на отримання послуги з фінансового лізингу у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», що розміщений на офіційному веб-сайті ОСОБА_7 -bank.com.ua. З моменту підписання Лізингоодержувачем даної Заяви та прийняття її Лізингодавцем, Сторони набувають прав та обов`язків, визначених Договором, та несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання). Підписанням цієї заяви підтвердив, що ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК» ( в т.ч. з правами та обов`язками), Тарифами до укладення цієї угоди. Умови йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Підтвердив, що до укладення цієї угоди йому надана повна інформація про фінансові послуги у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Підписанням цієї заяви підтвердив, що дана Заява разом з додатками та Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК» між ним та АТ «А-БАНК» становлять договір фінансового лізингу. Зобов`язався виконувати положення цієї угоди, а також регулярно самостійно ознайомлюватися зі змінами Умов та правил надання банківських послуг на сайті Банку;

- протокол огляду офіційної сторінки Акціонерного товариства «Акцент- Банк» на відкритому сайті інтернет-ресурсу від 20.06.2022, відповідно до якого здійснено огляд та друкування тексту Умов договору лізингу;

- копію Умов та Правил надання фінансового лізингу, відповідно до п. 2.8.2.3.2 яких, приймання Лізингоотримувачем Предмета лізингу в лізинг оформлюється шляхом складання Акту. Підписання Лізингоодержувачем Акту підтверджує в т.ч. належну якість, комплектність, справність Предмета лізингу і відповідність Предмета лізингу вимогам Лізингоодеожувача та умовам Договору. З моменту підписання Сторонами Акту, до Лізингоодержувача переходять усі ризики, пов`язані з користуванням та володінням Предметом лізингу (в тому числі ризики, пов`язані із відшкодуванням збитків та шкоди, завданої третім особам внаслідок користування Предметом лізингу). Згідно з п.2.8.2.5.1. 2.8.2.5.7. Умов та правил надання банківських послуг, страхування Предмета лізингу здійснюється виключно за бажанням Лізингодавця з моменту підписання цього Договору протягом Строку лізингу щорічно за наступними страховими ризиками: пошкодження, втрата або знищення Предмета лізингу (сукупність вказаних ризиків) спричинені дорожньо-транспортною пригодою, пожежею, вибухом, ударом блискавки, падінням предметів, уламками, стихійними лихами, протиправними діями третіх осіб, викраденням або іншим незаконним заволодінням Предметом лізингу та/або його розукомплектуванням; при страхуванні транспортних засобів - на умовах повного «КАСКО». Страхова компанія, яка буде здійснювати страхування за цим Договором, визначається Лізингодавцем. Протягом всього періоду страхування за цим Договором Вигодонабувачем призначається Лізингодавець. Лізингоодержувач зобов`язаний належним чином своєчасно та в повному обсязі виконувати та дотримуватися усіх умов відповідних Правил страхування страховика. Лізингоодержувач може ознайомитися з Правилами страхування, встановленими страховою компанією. В разі настання страхового випадку за договорами страхування, Лізингоодержувач зобов`язаний негайно проінформувати про це Лізингодавця та страховика. В разі настання страхового випадку та отримання Лізингодавцем страхового відшкодування, Лізингодавець за умови належного виконання Лізингоодержувачем умов цього Договору на підставі вимоги Лізингоодержувача зобов`язаний спрямувати отримане страхове відшкодування на відновлення Предмета лізингу, крім випадків повної конструктивної загибелі або втрати (загибелі) Предмета лізингу;

- копію специфікації та акту приймання - передачі автомобіля ЗАЗ TF6950 д.н.з. НОМЕР_1 від 01.06.2021 (Додаток № 1 до договору фінансового лізингу № APPL33228 від 31.05.2021;

- копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204294976, відповідно до якого страхувальником є ОСОБА_6 , а забезпечений транспортний засіб- ЗАЗ TF6950 д.н.з. НОМЕР_1 .

Надаючи оцінку викладеним у позові обставинам та наданим доказам суд дійшов таких висновків.

Частина 1 ст. 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право на її відшкодування.

Положеннями ст. 1166 ЦК України регламентовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільний позов представника потерпілого подано у зв`язку з порушенням прав та законних інтересів на підставі умов цивільно-правової угоди фінансового лізингу.

Положеннями ст. 1 ЗУ «Про фінансовий лізинг» (тут і надалі- у редакції, чинній на момент виникнення цивільних правовідносин) визначено, що фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. 806 ЦК України (тут і надалі- у редакції, чинній на момент виникнення цивільних правовідносин) за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Аналогічні положення містяться в статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг".

Приписами статті 809 Цивільного кодексу України унормовано, що ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета договору лізингу несе лізингоодержувач, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічне положення закріплено у статті 13 Закону України "Про фінансовий лізинг".

Відповідно до п. 2.8.2.3.2. Умов та Правил надання фінансового лізингу з моменту підписання з моменту підписання Сторонами Акту, до Лізингоодержувача переходять усі ризики, пов`язані з користуванням та володінням Предметом лізингу (в тому числі ризики, пов`язані із відшкодуванням збитків та шкоди, завданої третім особам внаслідок користування Предметом лізингу).

За актом прийому-передачі предмет лізингу 01.06.2021 було передано потерпілому ОСОБА_6 .

Отже, на момент викрадення автомобіля предмет лізингу знаходився у володінні та користуванні потерпілого ОСОБА_6 .

Водночас, положення п.2.8.2.5.1- 2.8.2.5.7. Умов та Правил надання фінансового лізингу передбачають здійснення страхування предмета лізингу з моменту підписання Договору протягом Строку лізингу щорічно.

З наведеного слідує, що предмет договору фінансового лізингу підлягає страхуванню на

умовах повного «КАСКО», зокрема, на випадки пошкодженням предмета лізингу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, протиправних дій третіх осіб, викрадення або іншим незаконним заволодінням предметом лізингу за бажанням Лізингодавця.

Відповідно до положень 979, 980 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

За змістом положень ст. 9 ЗУ «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Деліктні зобов`язання або «зобов`язання із заподіяння шкоди» це недоговірні зобов`язання, які виникають внаслідок порушення майнових чи особистих немайнових прав. Метою даного зобов`язання є поновлення прав потерпілого за рахунок заподіювача шкоди або особи, яка несе відповідальність за завдану шкоду.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість компенсації потерпілому шкоди не безпосередньо її заподіювачем, а іншою особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями обвинуваченого.

Якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав відшкодування в повному обсязі, деліктне зобов`язання між ним і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі ст. 599 ЦК виконанням, проведеним належним чином.

Водночас, обсяг відповідальності страховика обмежений сумою страхової виплати (страхового відшкодування). Якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, то у такому випадку завдавач шкоди зобов`язаний відшкодувати різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

З наведеного слідує, що встановленню підлягають наступні обставини:

1. чи укладалися договори відповідно до положень п.2.8.2.5.1- 2.8.2.5.7. Умов та Правил надання фінансового лізингу щодо страхування предмета договору фінансового лізингу на умовах повного «КАСКО», в якій саме страховій компанії було застраховано об`єкт лізингу;

2. чи звертався за отриманням та чи отримував лізингодавець будь-які страхові виплати (відшкодування) від будь-яких страхових компаній по об`єкту лізингу.

За відсутності у тексті цивільного позову та в документах кримінального провадження будь- яких відомостей для встановлення вказаних обставин, суд позбавлений можливості надавати оцінку обґрунтованості позовних вимог, визначати розмір суми, яка підлягає відшкодуванню.

Водночас, для з`ясування вказаних обставин, зокрема, витребуванню підлягають засвідчені копії договорів страхування та банківських документів (виписок, платіжних доручень) щодо об`єкту лізингу.

Крім того, слід зауважити, що до суду на підтвердження існування договірних відносин не надано повний пакет документів, що в своїй сукупності становлять договір фінансового лізингу.

За таких обставин, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи витребуванню та дослідженню підлягає також Додаток № 2 до договору фінансового лізингу, який, як вбачається з наданих документів, разом із заявою про надання послуг з фінансового лізингу № APPL33228, Додатком № 1, Умовами та Правилами надання банківських послуг становлять договір фінансового лізингу.

За правилами ст. 12, 13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Водночас, слід зазначити, що положення ч. 2 ст. 13 та ч. 7 ст. 81 ЦПК України визначають, що суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також у випадку, коли суд має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, витребування доказів судом за правилами цієї норми не узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 93 КПК України та суперечить загальним засадам кримінального судочинства.

Так, ч. 5 ст. 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

А за правилами ст. 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, положеннями ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За наведених обставин суд позбавлений можливості ухвалити законне та обгрунтоване рішення.

Водночас, слід зауважити, що з огляду на встановлені судом обставини, суд не вбачає за можливе прийняти визнання позову обвинуваченою ОСОБА_4 , оскільки таке визнання суперечить закону.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За правилами ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Положеннями ч. 3 ст. 129 КПК України визначено, що у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду. При цьому, частина 1 ст. 326 КПК України визначає підставами залишення позову без розгляду неприбуття в судове засідання цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від них не надійшло клопотання про розгляд позову за їх відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач не визнав пред`явлений позов.

Водночас, за правилами ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Разом з тим, за правилами п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд залишає позов без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Встановлено, що від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Водночас, його нез`явлення перешкоджає розгляду цивільного позову по суті, оскільки унемовливлює з`ясування судом обставин, необхідних для ухвалення законного і обгрунтованого рішення, зокрема, щодо укладення договору страхування предмету фінансового лізингу, звернення до страховика із заявою про отримання страхової виплати та отримання такої виплати.

У зв`язку з наведеним суд вважає за необхідне цивільний позов залишити без розгляду.

Водночас, за змістом положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

На переконання суду, залишення цивільного позову без розгляду з наведених підстав відповідає положенням п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, узгоджується із загальними засадами кримінального провадження, не позбавляє права пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства та не порушує прав учасників щодо повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує за правилами ст. 124 КПК України.

Встановлено, що документально підтверджені прокурором витрати на залучення експерта становлять 13 025,17 грн.

Під час судового провадження клопотань від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23.06.2022, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

- частини лакофарбового покриття, які поміщені до паперового конверту №1 відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області;

- пластикову частину чорного кольору, яка поміщена до паперового конверту №2 відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області;

- частину розбитого скла, яка поміщена до паперового конверту №3 відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області;

- зразки частин лакофарбового покриття автомобіля ЗАЗ Lanos, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 , які поміщені до спецпакету «НПУ» №KІV1127188;

- змив з ручки внутрішньої частини водійських дверцят автомобіля, який поміщено до паперового конверту №1 відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та порівняльний зразок;

- змив з керма автомобіля, який поміщений до паперового конверту №2 відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та порівняльний зразок;

- змив з руків`я коробки передач автомобілю, який поміщений до паперового конверту №3 відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та порівняльний зразок;

- зразки мікрочастин з водійського та пасажирського сидіння, які поміщені до паперового конверту №4 відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області;

- змив з внутрішньої частини пасажирських дверцят автомобіля, який поміщено до паперового конверту №5 відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та порівняльний зразок з позбавленням права на відчуження, розпорядження, використання та проведення будь яких робіт, що можуть змінити зовнішній вигляд вилучених речей, які будуть зберігатись у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: пл. Перемоги, 1, смт Нові Санжари, Полтавський район, Полтавська область до вирішення питання про долю речових доказів у порядку статті 100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Також накладено арешт на автомобіль марки ЗАЗ Lanos, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 , належний відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобі серії НОМЕР_6 АТ «А-Банк», який передано під зберігальну розписку ОСОБА_6 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких робіт, що можуть змінити зовнішній вигляд речі та визначити місцем зберігання господарство, яке належить ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , до вирішення питання про долю речових доказів у порядку статті 100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України накладений арешт підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 7, 100, 128, 129, 349, 368-371, 373, 374, 376, 393-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріального збитку, завданого кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Скасувати арешт та знищити після набрання вироком законної сили речові докази:

- частини лакофарбового покриття, які поміщені до паперового конверту №1 відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області;

- пластикову частину чорного кольору, яка поміщена до паперового конверту №2 відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області;

- частину розбитого скла, яка поміщена до паперового конверту №3 відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області;

- зразки частин лакофарбового покриття автомобіля ЗАЗ Lanos, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 , які поміщені до спецпакету «НПУ» №KІV1127188;

- змив з ручки внутрішньої частини водійських дверцят автомобіля, який поміщено до паперового конверту №1 відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та порівняльний зразок;

- змив з керма автомобіля, який поміщений до паперового конверту №2 відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та порівняльний зразок;

- змив з руків`я коробки передач автомобілю, який поміщений до паперового конверту №3 відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та порівняльний зразок;

- зразки мікрочастин з водійського та пасажирського сидіння, які поміщені до паперового конверту №4 відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області;

- змив з внутрішньої частини пасажирських дверцят автомобіля, який поміщено до паперового конверту №5 відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та порівняльний зразок.

Скасувати арешт та повернути ОСОБА_6 речовий доказ - автомобіль марки ЗАЗ Lanos, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 , належний відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 АТ «А-Банк», який передано під зберігальну розписку ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в особі Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на залучення експерта у розмірі 13 025,17 грн (тринадцять тисяч двадцять п`ять гривень сімнадцять копійок).

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1