Справа № 369/3226/22
Провадження № 1-кп/369/1615/22
В И Р О К
іменем України
15.06.22 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю потерпілого ОСОБА_4
за участю представника потерпілого ОСОБА_5
за участю обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Добрянка Вільшанського району Кіровоградської області, маючого загальну середню освіту, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
встановив:
24.06.2021 близько 14 год. ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ 33021» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній ґрунтовій дорозі поряд з будинком №4-а, що розташований по вулиці Садовій в с. Хотів Обухівського району Київської області, порушуючи вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР України), відповідно до якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав виконувати маневр повороту ліворуч під час виїзду на асфальтовану ділянку головної дороги, що розташована по вулиці Промислова в с. Хотів Обухівського району Київської області, де порушуючи вимоги пункту 10.2 ПДР України, відповідно до якого «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає», не надав перевагу в русі мотоциклу «GEON» модель «PN-200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 , що рухався по асфальтованій ділянці дороги вул. Промислова в с. Хотів Обухівського району Київської області в наслідок чого відбулось зіткнення двох останніх транспортних засобів.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому обох кісток правої гомілки та рани на нижніх кінцівках, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що 24 червня 2021 року близько 14 год. він керуючи автомобіля «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Садовій в с. Хотів Обухівського району Київської області та виїжджаючи з другорядної дороги на головну дорогу - вулицю Промислову, виконував маневр повороту ліворуч, не помітив мотоцикл «GEON» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 , який в свою чергу рухався по головній дорозі та здійснив з ним зіткнення, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження. ОСОБА_6 у вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив належні висновки зі своєї поведінки та засуджує свій ганебний вчинок, просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та його дії кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що злочин за ч.2 ст.286 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів; ОСОБА_6 раніше не судимий; за місцем проживання негативних характеристик не має; на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, що полягає у критичній оцінці обвинуваченого своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті, без позбавленням права керувати транспортними засобами.
Враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, що останній притягується до кримінальної відповідальності вперше, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.
У справі було заявлено цивільний позов потерпілим ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 204750,50 грн. (двісті чотири тисячі сімсот п`ятдесят грн. 50 коп.) матеріальної шкоди з яких: 93594,00 грн. (дев`яносто три тисячі п`ятсот дев`яносто чотири грн. 00 коп.) витрат на ліки та продукти харчування, 111156,50 грн. (сто одинадцять тисяч сто п`ятдесят шість грн. 50 коп.) упущеної вигоди; 223135,00 грн. (двісті двадцять три тисячі сто тридцять п`ять грн. 00 коп.) моральної шкоди; 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.) витрати на правничу допомогу.
Однак в подальшому у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 змінив свої позовні вимоги та просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 93594,00 грн. (дев`яносто три тисячі п`ятсот дев`яносто чотири грн. 00 коп.).
Обвинувачений ОСОБА_6 змінений цивільний позов визнав в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
За таких обставин цивільний позов ОСОБА_4 підлягає до задоволення у зв`язку із визнанням цивільним відповідачем позовних вимог.
Судові витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів по кримінальному провадженні суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_6 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов?язати ОСОБА_6 в період іспитового строку: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ) процесуальні витрати, на користь держави в сумі 9610,76 грн. (дев`ять тисяч шістсот десять грн. 76 коп.).
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 93594,00 грн. (дев`яносто три тисячі п`ятсот дев`яносто чотири грн. 00 коп.) в якості відшкодування матеріальної шкоди.
Речові докази:
- автомобіль марки «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який залишено на відповідальне зберігання на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., Фастівський район, с. Борисів, пров. Боженка, 23 - повернути власнику ОСОБА_7 ;
- мотоцикл «GEON» модель «PN-200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який залишено на відповідальне зберігання на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., Фастівський район, с. Борисів, пров. Боженка, 23 - повернути власнику ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, потерпілим, представником потерпілого та обвинуваченим.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1