ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/108/22 Справа № 705/1248/22 Категорія: ст. ст. 181, 183 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 березня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 березня 2022 року в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відмовлено.

Застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 24 травня 2022 року, та покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: заборонено підозрюваному ОСОБА_6 залишати житло цілодобово, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, щоденно на час дії запобіжного заходу; зобов`язано підозрюваного ОСОБА_6 прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за кожним викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення для ОВС можливості виклику підозрюваного для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій; заборонено спілкування зі свідками, потерпілою та іншими учасниками у даному кримінальному провадженні.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту застосовано до підозрюваного з дати винесення ухвали до 24 травня 2022 року, включно.

Роз`яснено ОСОБА_6 , що порушення покладених на нього обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Ухвала мотивована тим, що визначаючи вид запобіжного заходу, слідчий суддя, у відповідності до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, врахував: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного місця роботи (начальник відділу автоматизації ПрАТ «Мегометр» ); відсутність судимостей у підозрюваного; щире каяття та намір в добровільному порядку компенсувати потерпілій спричинені збитки. Наведені обставини, за переконанням слідчого судді, можуть свідчити про можливість застосування більш м`якого, ніж тримання під вартою запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просив скасувати ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 березня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею не взято до уваги докази, якими слідчий доводить існування обставин, що обгрунтовують наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які свідчать про необхідність обрання до підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , під малозначним приводом, вчинив умисний злочин проти громадського порядку та моральності із застосуванням зброї перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп`яніння в період воєнного стану, що свідчить про його низьку моральну культуру, а тому застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є надмірним.

Крім того, підозрюваний проживає по сусідству з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні, та може чинити тиск на останніх шляхом вмовлянь чи погроз, що в аспекті наведеного також не враховано слідчим суддею при відмові в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у справі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, учасників процесу,дослідивши матеріали додані до клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст. 29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Також при розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлений свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом, якщо законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Приписами ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В контексті наведеного, апеляційний суд приходить до переконання, що, розглядаючи клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу слідчий суддя дотримався вищезазначених вимог КПК України, взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, врахував її при постановленні оскарженої ухвали та прийняв обґрунтоване та законне судове рішення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 26 березня 2022 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КПК України.

28 березня 2022 року старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, що було погоджене з прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні № 000349 від 26 березня 2022 року за ч. 4 ст. 296 КК України.

У клопотанні слідчим вказано, що 26 березня 2022 року до чергової частини Уманського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення на лінію «102» від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що сусід поранив її з вогнепальної зброї.

По даному факту СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження № 0000349, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 березня 2022 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

26 березня 2022 року о 17:00 год. за підозрою у вчиненні злочину передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27 березня 2022 року за наявності підстав склад злочин у кримінальному провадженні було перекваліфіковано із ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 4 ст. 296 КК України.

27 березня 2022 року о 15 год. 00 хв. повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 296 КК України.

З клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів вбачається, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Зокрема, органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 26 березня 2022 року близько 11 години 59 хвилин в м. Умань Черкаської області він, перебуваючи в стані алкогольного сп`янінням та знаходячись на проїжджій частині провулку Ватутіна, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, в частині забезпечення спокійних умов суспільно-корисної діяльності та побуту людей, з мотивів явної неповаги до суспільства, з метою самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, діючи умисно та цілеспрямовано, з особливою зухвалістю, безпідставно вчинив конфлікт із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, з метою грубого порушення громадського порядку та спричинення останній тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вчинив хуліганські дії відносно вказаної особи, які виразилися в тому, що він застосував мисливську рушницю ИЖ-58 МА, калібру НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , а саме здійснив два постріли, цілячись в паркан з металопрофілю, безпосередньо за яким перебувала ОСОБА_9 , в результаті чого пострілами пошкодив паркан останньої та спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення лівої гомілки і стегна, чим грубо порушив громадський порядок.

Під час розгляду зазначеного клопотання, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Відповідно до вимог статей 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та пункту «е» частини 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні), та не доведення прокурором ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та суду), з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 .

Водночас посилання сторони обвинувачення на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведеності вини, апеляційний суд вважає недостатніми для доведеності наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. В апеляційній скарзі прокурора та при її розгляді також вказані обставини не були встановлені, оскільки саме лише посилання прокурора на порушення громадського порядку із застосуванням вогнепальної зброї, щодо потерпілої яка є його сусідкою підозрюваного не може свідчити про наявність ризиків які давали б підстави застосувати до ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує пояснення сторони захисту на яких фактично і побудована мотивація відмови слідчим суддею у задоволенні клопотання слідчого, а саме щире каяття підозрюваного, його вік наявність міцних соціальних зав`язків, працевлаштування та намір в добровільному порядку компенсувати потерпілій спричинені збитки.

Отже, висновок слідчого судді про те, що органами досудового розслідування не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме не доведено неможливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, є мотивованим оскільки доводи клопотання в цій частині ґрунтуються на припущеннях, у зв`язку з чим підозрюваному й був обраний більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. В свою чергу як зазначалося вище, мотивація апеляційної скарги не наводить грунтовних аргументів з посиланням на відповідні докази які б не досліджувалися слідчим суддею при вирішенні клопотання слідчого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду, та прийшов до обґрунтованого висновку про не доведення прокурором необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 194, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 березня 2022 року, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3