Справа №694/1475/15-к
Номер провадження 1-кп/710/55/22
УХВАЛА

іменем України

23.08.2022 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Шполянського відділення Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинувачених:
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у м.Шпола в об`єднаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та відносноОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121,ч.4 ст.296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000020 від 21.11.2012 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у тому, що вони 26.07.2012 близько 06:00 год. в с. Чичіркозівка Звенигородського району Черкаської області, перебуваючи на території дворища бару, який належить ОСОБА_4 , розташованого на березі орендованого останнім ставка, за попередньою змовою групою осіб, спільно, умисно, грубо порушуючи громадянський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства вчинили хуліганські дії, які виражалися у грубому, демонстративному, зневажливому порушенню конституційних прав громадянина України на життя та повагу до гідності, що тривалий час та вперто не припинялись, та які супроводжувалися особливою зухвалістю, що виразилось у нанесенні ударів, ногами та дерев`яними битками, які заздалегідь ними були заготовленні для нанесення тілесних ушкоджень, по різним частинам тіла ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Під час вчинення хуліганських дій ОСОБА_7 та ОСОБА_6 нанесли близько 10-15 ударів ОСОБА_10 , близько 50 ударів ОСОБА_12 та близько 30 ударів ОСОБА_11 .

Згідно висновків судово-медичних експертиз № 106/47 від 11.02.2013 року та № 106/47-69 від 24.07.2013 року, у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, крововиливу під оболонки головного мозку та в ділянці середньої мозочкової ніжки, крововиливів в м`які покрови голови з внутрішнього боку, садин на лобі чисельних синців на обличчі, набряку м`яких тканин на правій виличній ділянці, чисельних синців та саден на кінцівках, садин на грудній клітці. Черепно- мозкова травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Чисельні синці та садини на кінцівках, садин на грудній клітці носять ознаки легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновків судово-медичних експертиз № 167 від 31.07.2012 року та № 167/68 від 24.07.2013 року, у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на стегнах, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, за вказаних обставин ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, кваліфікуючими ознаками якого є : вчинене групою осіб, із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Також вони 26.07.2012 року близько 06:00 год в с. Чичіркозівка Звенигородського району Черкаської області, перебуваючи на території дворища бару, який належить ОСОБА_4 , розташованого на березі орендованого останнім ставка, за попередньою змовою групою осіб з метою нанесення тілесних ушкоджень, під час вчинення хуліганських дій, протиправно, умисно, нанесли близько 10-15 ударів руками, ногами та дерев`яними бейсбольними битками по різних частинах тіла ОСОБА_10 , у наслідок чого останній втратив свідомість і був госпіталізований у Ватутінську міську лікарню, де ІНФОРМАЦІЯ_1 від отриманих тілесних ушкоджень помер.
Згідно висновків судово-медичних експертиз № 106/47 від 11.02.2013 року та № 106/47-69 від 24.07.2013 року, у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, крововиливу під оболонки головного мозку та в ділянці середньої мозочкової ніжки, крововиливів в м`які покрови голови з внутрішнього боку, садна на лобі, чисельних синців на обличчі, набряку м`яких тканин на правій виличній ділянці, чисельних синців та саден на кінцівках, садна на грудній клітці. Черепно-мозкова травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Чисельні синці та садна на кінцівках, садно на грудній клітці носять ознаки легких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_10 настала у результаті черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку та крововиливів під оболонки мозку, та в ділянку середньої мозочкової ніжки.
Таким чином, за вказаних обставин ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, кваліфікуючими ознаками якого є вчинене групою осіб та таке, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000143 від 02.04.2014 року ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 26.07.2012 року близько 6 : 00 годин, перебуваючи за місцем свого постійного проживання в приміщенні жилого будинку АДРЕСА_1 , отримав телефонне повідомлення від свого звідного брата ОСОБА_13 , який за усною домовленістю спільно з іншими особами здійснював охорону орендованого останнім ставка в селі Чичіркозівка Звенигородського району Черкаської області, про те, що ним за несанкціонований орендатором вилов риби було затримано ряд осіб.
Після чого ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, умисно організував вчинення злочину, керував його підготовкою та вчинення.
Так з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 схилив до його вчинення свого сина ОСОБА_5 та його знайомих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які будучи обізнаними про злочинні наміри ОСОБА_4 , дали свою добровільну згоду на вчинення запланованого останнім злочину.
Після чого вказані особи за попередньою телефонною домовленістю зустрілись у заздалегідь визначеному місці та ОСОБА_4 на власному автомобілі «Шевроле-авео» білого кольору державним номерний знак НОМЕР_1 , організував перевезення своїх спільників до берегової лінії орендованого ним у встановленому законом порядку ставка в селі Чичіркозівка Звенигородського району Черкаської області.
Переслідуючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, за вказівкою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 покинули салон автомобіля і пройшли на огороджену територію належного йому розважального закладу на березі вказаного водоймища, де знаходились затриманні за несанкціонований вилов належної ОСОБА_4 риби, наступні особи : ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_4 , встановивши обставини затримання вказаних осіб та їх коротко опитавши, дав вказівку своїм спільникам силоміць перетягти ОСОБА_10 за ріг будівлі розважального закладу, де вони умисно нанесли останньому чисельних ударів руками і ногами, а також дерев`яними битками по голові, тулубу та кінцівках, внаслідок чого заподіяли йому тілесних ушкоджень у вигляді чисельних синців та саден на кінцівках, саден на грудній клітці, які у відповідності до висновків судово-медичних експертиз № 106/47 від 11.02.2013 року та за № 106/47-69 від 24.07.2013 року відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень; а також черепно мозкової травми із забоєм головного мозку, крововиливу під оболонку головного мозку та в ділянці середньої мозочкової ніжки, крововиливів в м`які покрови голови із внутрішнього боку, саден на лобі, чисельних синців на обличчі, набряку м`яких тканин на правій виличній ділянці, які у відповідності до висновків вищезазначених експертиз відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень і відповідно внаслідок яких потерпілий ОСОБА_10 втратив свідомість.
Після чого ОСОБА_10 в ургентному порядку каретою швидкої медичної допомоги було доставлено до хірургічного відділення Ватутінської міської лікарні, де останній внаслідок отриманих тілесних ушкоджень о 3:30 год 27.07.2012 року не приходячи до свідомості помер.
Таким чином, за вказаних обставин ОСОБА_4 обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб.
Відповідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000143 від 02.04.2014 року ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 26.07.2012 року близько 6:00 годин за попередньою змовою групою осію, спільно та разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, на автомобілі «Шевроле-авео» білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , прибули до берегової лінії орендованого у встановленому законом порядку ОСОБА_4 ставка в селі Чичіркозівка Звенигородського району Черкаської області. Після чого вказані особи покинули салон автомобіля і пройшли на огороджену територію належного ОСОБА_4 розважального закладу на березі вказаного водоймища; де особам, які за усною домовленістю із орендатором здійснювали охорону ставка, були затримані за несанкціонований вилов належної ОСОБА_4 риби наступні особи: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .
Після встановлення обставин затримання вказаних осіб та їх короткого опитування, ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_4 силоміць перетягли ОСОБА_10 за ріг будівлі розважального закладу, де умисно нанесли останньому чисельних ударів руками і ногами, а також дерев`яними битками по голові, які були ними заздалегідь заготовлені, по тулубу та кінцівках ОСОБА_10 , внаслідок чого заподіяли йому тілесних ушкоджень у вигляді чисельних синців та саден на кінцівках, саден на грудній клітці, які у відповідності до висновків судово--медичних експертиз № 106/47 від 11.02.2013 року та за № 106/47-69 від 24.07.2013 року відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень; а також черепно мозкової травми із забоєм головного мозку, крововиливу під оболонку головного мозку та в ділянці середньої мозочкової ніжки, крововиливів в м`які покрови голови із внутрішнього боку, саден на лобі, чисельних синців на обличчі, набряку м`яких тканин на правій виличній ділянці, які у відповідності до висновків вищезазначених експертиз відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень і відповідно внаслідок яких потерпілий ОСОБА_10 втратив свідомість.
Після чого ОСОБА_10 в ургентному порядку каретою швидкої медичної допомоги було доставлено до хірургічного відділення Ватутінської міської лікарні, де останній внаслідок отриманих тілесних ушкоджень о 3:30 год. ІНФОРМАЦІЯ_1 не приходячи до свідомості помер.
Таким чином, за вказаних обставин ОСОБА_5 обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб.
Відповідно ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.01.2015 року вказані кримінальні провадження об`єднані в одне та присвоєно єдиний судовий номер № 694/1475/15-к.
10.08.2022 року захисник ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , подав до Шполянського районного суду Черкаської області клопотання про звільнення ОСОБА_7 та інших від кримінальної відповідальності на підставі п.4 ч.1 ст. 49 КК України, та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник, адвокат ОСОБА_8 , підтримали вказане клопотання. При цьому обвинувачений зазначив, що розуміє , що вказана підстава для закриття провадження у справі не є реабілітуючою. Також зазначив, що вини не визнає.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник , адвокат ОСОБА_9 , підтримали вказане клопотання , просили кримінальне провадження закрити. ОСОБА_6 зазначив, що не визнає свою вину та розуміє, що вказана підстава для закриття кримінального провадження не є реабілітуючою.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання, просили закрити провадження у справі. Пояснили, що вину не визнають розумію, що вказана підстава для закриття кримінального провадження не є реабілітуючою.
Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 у судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.
Потерпіла ОСОБА_15 , відповідно до Повного витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 4 від 08.02.2022 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Прокурор не заперечувала щодо задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки наявні достатні підстави для цього.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи у межах заявленого клопотання, суд вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника.
Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено: якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Частиною 1ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, у редакції станом на 26.07.2012 року, передбачено, що особа, звільняється від кримінальної відповідальності, за строками давності якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України , в редакції на час розгляду клопотання, особа, звільняється від кримінальної відповідальності, за строками давності якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.
За змістом ч. 4 ст. 12 КК України, у редакції станом на 26.07.2012 року, тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне
покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі
на строк не більше десяти років.
Згідно ч. 5 ст. 12 КК України Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, оскільки його санкція, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, оскільки його санкція, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Із 26.07.2012 року - дати вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч.4 ст. 296 КК України, які кримінальним законодавством віднесено до категорії тяжких злочинів, минуло більше 10 років.
Виходячи з фактичних обставин, так як вони викладені в обвинувальному акті, кримінальні правопорушення , які інкриміновані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , мало місце 26.07.2012 року, відтак на час судового розгляду справи сплинув, передбачений п. 5 ч. 1ст. 49 КК України строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, за наявності клопотань обвинувачених про закриття кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність звільнення їх від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.
У справі заявлені цивільні позови.
Відповідно до ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.
Аналогічні висновки щодо подібного правозастосування викладені в постановах Верховного Суду від 15 січня 2019 року у справі № 185/442/16-к, 15 травня 2019 року у справі № 617/609/15-к та 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к, 27 травня 2021 року у справі № 577/977/19, від 18.01.2022 року провадження № 51-181 ск 22.
За вказаних обставин цивільні позови необхідно залишити без розгляду, а потерпілій ОСОБА_14 роз`яснити, що з урахуванням того, що провадження підлягає закриттю на нереабілітуючих підставах, вона має право звернутися до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КПК України суд стягує з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертиз у кримінальному проваджені № № 0000020 від 21.11.2012 року у розмірі 4018 грн 68 коп..
Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.06.2020 року в справі № 598/1781/17, за змістом якої кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, зокрема, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя, крім іншого, має вирішити питання про речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо.
На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 100, 124, 284-286, 288, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 , ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 121, ч.4 ст. 296 КК України.
Звільнити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз на загальну суму 2009,34 грн.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз на загальну суму 2009,34 грн.
Речовий доказ - бейсбольну битку знищити.
Цивільні позови ОСОБА_15 та ОСОБА_14 залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено о 09 год. 00 хв. 26.08.2022 року.

Суддя ОСОБА_1