Справа № 461/2012/22
Провадження № 1-кс/461/2297/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2022 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -
В обгрунтування заявленого клопотання вказує на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 13.05.2022 року, серед іншого, накладено арешт на мобільний телефон марки «Apple iPhone»; грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, 5000 (п`ять тисяч) Євро. Вказує на те, що з даним майном проведено всі необхідні слідчі дії. Відтак, просить клопотання задоволити та скасувати арешт.
Представник заявника - адвокат ОСОБА_5 подав заяву, згідно якої просив клопотання слухати у їх відсутності.
Слідчий ОСОБА_6 подав заяву, згідно якої просив клопотання слухати у його відсутності, при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 13.05.2022 року накладено арешт на майно, яке було вилучене за результатами проведеного обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: копії установчих документів ТОВ «Світ Комфортних перевезень» завірених директором підприємства ОСОБА_7 у кількості 18 (вісімнадцять) аркушів формату А-4; мобільний телефон марки «Apple iPhone» захищений колом доступу, без маркування; ноутбук марки «Dell» моделі «Latitude Е7240» з зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «Apple iPhone» захищений колом доступу, без маркування; грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, 5000 (п`ять тисяч) Євро.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскаціі у підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином саме на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.
Оцінюючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя з такими погодитись не може, оскільки, як вбачається із досліджених обставин, досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого накладався арешт, на даний час триває.
У кримінальному провадженні проводяться слідчі (розшукові) дії з метою встановлення додаткових обставин, фактів та осіб, які також можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення.
Накладаючи арешт, слідчий суддя виходив з того, що вищеперелічені речі, які були вилучені в ході обшуку, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Разом з цим, до матеріалів клопотання не долучено жодних доказів того, що на сьогодні відпала потреба у накладенні арешту на майно, окрім пояснень самого заявника.
Слідчим суддею встановлено, що потреба у подальшому застосуванні арешту на теперішній час не відпала через незавершеність досудового розслідування.
З огляду на вищенаведене та те, що особою, яка подала клопотання, не доведено, що в подальшому застосування арешту відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,-
у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1