н/п 1-кп/953/457/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі суду:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 00001831 від 02.11.2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працевлаштованого офіційно, раніше судимого, проживає та зареєстрований: АДРЕСА_1

з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України

Встановив:
В провадженні Київського районного суду м.Харкова перебуває справа по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

Обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був продовжений ухвалою суду до 05.09.2022 року.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До суду від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з посиланням на наявність ризиків передбачених пп.1,3,4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України .

Під час судового засідання прокурор підтримав подане клопотання.

Обвинувачений та захисник проти задоволення клопотання не заперечували, однак просили зменшити розмір застави, враховуючи сімейні обставини у обвинуваченого та можливість внесення застави в розмірі приблизно 60000 грн.

При розгляді клопотання судом враховується, що ОСОБА_4 раніше судимий за умисні корисливі злочини проти власності та знову обвинувачується в умисних корисливих злочинах проти власності, має постійне місце проживання, працездатний, однак ніде не працює, з його слів має дитину та хвору мати.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину можуть вдатися до відповідних дій.

Так, злочин який інкримінується обвинуваченому відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання до шести років позбавлення волі, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, обвинувачений ніде не працює, доказів наявності у нього міцних соціальних зав`язків, суду не надано.

З урахуванням наведеного, суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_4 переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, які на теперішній час не зменшились.

Ризики, вказані прокурором за п.3,4 ч.1 ст. 177 КПК України не доведені під час судового розгляду.

Таким чином, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: пред`явлене обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, в разі визнання винуватими у скоєні тяжкого злочину, вік обвинуваченого, його репутацію, відсутність роботи, наявність встановлених ризиків передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, тому суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Суд, зазначає, що саме запобіжний захід у виді тримання обвинувачених під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання обвинуваченим покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобіганню встановленим ризикам.

При визначенні розміру застави, суд вважає, що саме 25 розмірів прожиткового мінімуму є адекватним, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та повідомлених обставин щодо сімейного стану обвинуваченого та його родини, доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та даним по особі обвинуваченого. Зазначений розмір застави не є явно непомірним для обвинуваченого, з його слів може внести, і в той же час він є значним та цілком здатним забезпечити виконання належної процесуальної поведінки з боку обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182,183,184, 194, 331 КПК України, суд, -

постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін у вигляді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 30 жовтня 2022 року.
Визначити суму застави у розмірі 62025 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Харківській області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; Р/р: UA 0006674) до сплину терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися з м. Одеси без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання в м. Одеси; 4) здати на зберігання до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання до 6 років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до слідчого, прокурора, суду; повідомлення суд про причини неявки обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися з м. Одеси без суду.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя