Справа № 591/2165/22
Провадження № 1-кс/591/1542/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2022 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся із зазначеним клопотанням погодженим прокурором, яке мотивував тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000905. Беручи до уваги те, що в ході здійснення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити в зв`язку з наведеними в клопотанні обставинами.

Захисники просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, вважаючи підозру необґрунтованою, а ризики- надуманими. Вважали, що більш м`які запобіжні заходи, наприклад, порука, застава чи особисте зобов`язання, зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний підтримав позицію захисників, вказував, що не бажає порушувати процесуальну поведінку, розуміючи наслідки такого порушення, а також вказував на те, що має бажання доводити свою невинуватість виключно у законний спосіб. При цьому, заперечував, що впливав на свідків чи потерпілих, а також зазначав, що брата ОСОБА_7 у нього немає і ніколи не було.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, приходжу до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 ч.2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків , які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії вказані в ст. 177 ч.1 КПК.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Суми) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000905 від 03.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК України.

14.07.2022 року ОСОБА_4 оголошено про підозру за вказаною статтею Кодексу.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, додані до клопотання матеріали (протоколи прийняття заяв про вчинення кримінального правопорушення, протоколи огляду, огляду місця події, огляду предметів, проведення слідчих експериментів, допиту потерпілих та свідків, довідки з лікарні) в їх сукупності дають підстави стверджувати, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а також - містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Ті ж обставини, на яких наголошувала сторона захисту під час розгляду клопотання, не дає підстав для визнання оголошеної підозри необґрунтованою, а з огляду на положення ст.91 КПК України, є обставинами, які підлягають з`ясуванню в ході здійснення досудового розслідування, а також з огляду на які та у сукупності з іншими отриманими доказами у подальшому слідчим, прокурором чи судом буде надаватись оцінка дій ОСОБА_4 та робитись висновок про наявність чи відсутність в його діях складу кримінальних правопорушень.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Але, в даному випадку ризик переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні обґрунтовували тяжкістю покарання інкримінованих йому злочинів.

Водночас, введеним в країні воєнним станом обмежено у праві виїзду за кордон усіх чоловіків у віці від 18 до 65 років. Крім того, ОСОБА_4 є війсковослужбовцем та військовозобов`язаним, який має обов`язки щодо проходження служби і на даний час проходить військову службу у АДРЕСА_1 .

За таких обставин, вважаю, що у даному випадку ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є на даний час нереальним та необґрунтованим.

Крім того, не переконливими та не підкріплені жодним реальним фактом є доводи слідчого у клопотанні про те, що ОСОБА_4 добровільно не припиняв правопорушення та приховував свою злочинну діяльність, а також що має тільки догани і посередні характеристики за місцем служби.

В цьому контексті хотілось би звернути увагу на те, що у трудовій книжці ОСОБА_4 зазначено про численні нагороди, але таку інформацію слідчий суду не надав, щоб створити у суду виключно негативне уявлення про особу підозрюваного.

Вважаю сумнівними і факти, що повідомлені у заяві ОСОБА_8 , оскільки про факти впливу брата підозрюваного особа повідомляє не будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Водночас,в судовому засіданні сторона захисту заперечувала факт того, що у підозрюваного є брат на ім`я ОСОБА_7 , про якого зазначала ОСОБА_8 . Не доведено й того, що хтось із рідних чи знайомих за вказівкою ОСОБА_4 впливав на свідків чи потерпілих, перешкоджаючи у такий спосіб кримінальному провадженю.

Надані ж стороною захисту документи дають підстави говорити про те, що ОСОБА_4 має сім`ю (дружину та малолітню дитину), є професійним військовослужбовцем та проходить військову службу у АДРЕСА_1 .

За вказаних обставин, вважаю не доведеними ризики того, що ОСОБА_4 може вдатись до спроб перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, ані у клопотанні та доданих до нього документах, ані в судовому засіданні не доведено того, що підозрюваний порушує процесуальну поведінку.

Вважаю, що єдиним ризиком, який є на сьогоднішній день з урахуванням суперечливості обставин, які повідомляють учасники процесу щодо подій та підлягають доказуванню, - це ймовірність того, що ОСОБА_4 може вдатись до спроб незаконного впливу на свідків чи потерпілих.

Але, оцінивши в сукупності всі обставини, вважаю, що в даному випадку такий вид заходу як особисте зобов`язання здатен забезпечити як існування єдиного встановленого ризику, а також належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Таким чином, у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 179, 193-194, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 відмовити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,

2) не відлучатись із населеного пункту, де він проходить військову службу без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та служби;

4) утримуватись від спілкування з свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Роз`яснити підозрюваному, що, в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму до 2 розмірів прожиткового мінімуму.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особами, що не були присутні під час її оголошення з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1