Справа № 675/451/22
Провадження № 1-в/675/59/2022
У Х В А Л А
"11" квітня 2022 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -
в с т а н о в и в :
У провадження Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у державній установі «Замкова виправна колонія (№58)», в якому він просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення за період з 17.02.2016 по 26.04.2017, та невідбуту частину покарання, а саме 28 днів в строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Крім того, пояснив, що вказаний період, який він просить зарахувати є періодом коли він перебував у слідчому ізоляторі до направлення його до місць позбавлення волі.

Прокурор заперечив проти задоволення вказаного клопотання за його безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали провадження та особову справу засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23.11.2016, ОСОБА_4 було визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71, 72 КК України повністю приєднано не відбуту частину покарання за вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14.05.2014, не відбуту частину якого, ухвалою Долинського районного суду Івано Франківської області від 28.01.2015 замінено на 240 годин громадських робіт, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 7 років 6 місяців та 28 днів позбавлення волі з конфіскацією майна.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою і строк покарання йому обчислювати з 17.02.2016, тобто з моменту затримання, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 23.03.2017, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23.11.2016, залишено без змін.

Згідно розпорядження Глибоцького районного суду Чернівецької області про виконання вироку від 23.11.2016, вищевказаний вирок набрав законної сили 23.03.2017.

Як вбачається із клопотання засудженого ОСОБА_4 , яке є предметом розгляду, та його пояснень у судовому засіданні, останній просить зарахувати йому строку попереднього ув`язнення за період з 17.02.2016 по 26.04.2017, та невідбуту частину покарання, а саме 28 днів в строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII.

Разом з тим, відповідно до особової справи засудженого ОСОБА_4 , вбачається, що начальник ДУ «замкова виправна колонія (№58)» звертався до суду з клопотанням про уточнення строку перебування під вартою ОСОБА_4 , за наслідками розгляду якого ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.06.2017, яка набрала законної сили 09.06.2017, зараховано засудженому ОСОБА_4 у строк відбуття покарання, призначеного вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23.11.2016, строк попереднього ув`язнення з 17.02.2016, тобто з моменту його затримання до набрання вироком законної сили 23.03.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, у судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покаранняв частині періоду з 17.02.2016 по 23.03.2017, який є предметом розгляду судом першої інстанції.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального судочинства є, зокрема, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 21 КПК України кожна особа має право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що особа має право на звернення до суду з відповідною заявою, клопотанням, тощо, а в разі незгоди з ухваленим судом рішенням - на апеляційний, касаційний перегляд її справи в випадках та в порядку, передбаченому чинним КПК України.

Чинним КПК України не передбачено можливості повторного звернення до суду при наявності судового рішення, що набрало чинності, з такою самою заявою, поданою з тих самих підстав з аналогічними вимогами.

Положеннями КПК України чітко не виписано, як повинен діяти суд першої інстанції за таких обставин.

У силу ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься і доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, згідно з якими вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України (ст. 21 КПК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в частині заявлених вимог за період з 17.02.2016 по 23.03.2017, оскільки питання, зазначене у заяві засудженого ОСОБА_4 , вже вирішувалося судом та з цього приводу наявне судове рішення, яке набрало законної сили.

Що стосується вимог клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покаранняв частині періоду з 24.03.2017 по 26.04.2017, та не відбутої частини покарання, а саме 28 днів, суд зазначає наступне.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Зі змісту вказаної норми права вбачається, що попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення відбувається лише у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23.11.2016 щодо ОСОБА_4 набрав законної сили 23.03.2017.

Період з часу затримання ОСОБА_4 до моменту набрання вироком щодо нього законної сили зараховано засудженому цим же вироком та ухвалою суду від 02.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В той же час, перебування ОСОБА_4 в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор (№35)» після набрання вироком щодо нього законної сили та до прибуття у ДУ «Замкова виправна колонія (№58)» для відбуття покарання не може вважатися попереднім ув`язненням.

Також, не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_4 щодо зарахування йому як попереднього ув`язненняне відбутої частини покарання, а саме 28 днів, які призначені вироком суду, оскільки вказані дні були складені судому за сукупністю вироків в порядку ст. ст. 71, 72 КК України, а саме не відбуті 224 години громадських робіт були переведені у вказані дні, а тому громадські роботи у розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» не можуть вважатися попереднім ув`язненням.

Зважаючи на зазначене, законні підстави для задоволення в цій частині клопотання засудженого відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 21, 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Провадження у справі за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покаранняв частині періоду з 17.02.2016 по 23.03.2017, закрити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покаранняв частині періоду з 24.03.2017 по 26.04.2017, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1