Справа № 761/6665/22
Провадження № 1-кс/761/4069/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінальної справи №55-3532 на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ :

23 лютого 2022 року адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінальної справи №55-3532 на нерухоме майно, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Так, адвокат ОСОБА_4 зазначає, що в межах кримінальної справи №55-3532 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.212 КК України, ОСОБА_6 за ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, яка 27 грудня 2012 року була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358, а потім 28 січня 2014 року за №0000107.

Відповідно до листа Київської міської прокуратури 10 січня 2022 року підслідність в кримінальному провадженні №0000107 від 28 січня 2014 року визначена за центральним апаратом Бюро економічної безпеки України.

Постановами про накладення арешту на майно від 16 травня 2011 року, 17 травня 2011 року, 13 вересня 2011 року, 20 червня 2011 року в кримінальній справі №55-3532 було накладено арешт на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_5 .

На теперішній час, ОСОБА_3 , яка є колишньою дружиною ОСОБА_5 , є добросовісним набувачем нерухомого майна по наступним номерам об`єктів нерухомості:

-000;

-000 та 000 від 16 листопада 2020 року;

-000;

-000;

-000;

-000;

-000.

Адвокат ОСОБА_4 посилається на те, що арешт на майно було накладено необґрунтовано, оскільки ОСОБА_3 , яка є власником нерухомого майна немає жодного відношення до кримінальної справи №55-3532/кримінального провадження №0000107 від 28 січня 2014 року, набула вказане майно на електронних торгах організованих ДП «Сетам», що підтверджується протоколом проведення електронних торгів, актом про передачу майна та відповідно свідоцтвом на право власності майна.

Тому безпідставне обмеження у праві користування та розпорядження належним їй майном на праві власності, порушує її права як власника майна. Таким чином, на думку адвоката ОСОБА_4 , арешт на його майно було накладено безпідставно та необґрунтовано, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження відпала.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив його задовольнити.

Детектив Бюро економічної безпеки України, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000107 від 28 січня 2014 року, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності детектива Бюро економічної безпеки України, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000107 від 28 січня 2014 року.

Слідчий суддя вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, вислухавши пояснення представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , приходить до наступного висновку.

Встановлено, що Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000107 від 28 січня 2014 року.

Постановами про накладення арешту на майно від 16 травня 2011 року, 17 травня 2011 року, 13 вересня 2011 року, 20 червня 2011 року в кримінальній справі №55-3532 було накладено арешт на нерухоме майно, в тому числі і на те майно, про скасування якого просить адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , оскільки санкція ч.5 ст.191 КК України передбачає конфіскацію майна.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З постанов про накладення арешту на майно вбачається, що арешт на нерухоме майно було накладено з метою забезпечення можливості конфіскації майна, яку передбачає санкція ч.5 ст.191 КК України. Орган досудового розслідування виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000107 від 28 січня 2014 року наразі триває. Крім того, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінальної справи №55-3532 на нерухоме майно - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1