Справа № 522/7125/22
Провадження № 1-кп/522/2004/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 обвинувальний акт, який надійшов з угодою про визнання винуватості, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 08.06.2022 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вознесеновка, Апанасенковського району, Ставропольського краю, Російської Федерації, який має вищу освіту, одружений, не працевлаштований, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).
До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.
Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.
Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.
У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.
Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24 серпня 1991 року схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.
Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.
В розумінні положень ст. 2 Женевських конвенцій від 12.08.1949 року, ратифікованих Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954 року, між державами РФ та Україна із 20.02.2014 року триває збройний конфлікт міжнародного характеру.
Так, 24.02.2022 року Російська Федерація вчинила відкритий воєнний напад на Україну.
Встановлено, що ОСОБА_3 , знаходячись протягом лютого-березня 2022 року за вищевказаним місцем свого проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_1 (більш точні дата та час не встановлено), маючи умисел на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною агресію Російської Федерації, глорифікацію осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, будучі обізнаним щодо розпочатого 24.02.2022 року відкритого воєнного нападу Російської Федерації на Україну, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує у загальнодоступній соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виправдовування, визнання правомірною агресію Російської Федерації, глорифікацію осіб, які здійснюють збройну агресію проти України, глорифікацію її учасників, використовуючи смартфон марки «Meizu M5С», серійний номер 710HVBQR223XF, зі встановленим мобільним додатком соціальної мережі «Одноклассники», авторизувавшись як користувач « ОСОБА_6 » за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснив розповсюдження, шляхом публікування на своїй сторінці, необмеженому колу користувачів публікацій (у розділі «Друзі» сторінки (аккаунту) « ОСОБА_6 » наявні 156 друзів), що є доступними для загального ознайомлення всіх користувачів зазначеної соціальної Інтернет-мережі, які відвідували його сторінку, з наступним змістом:
- публікація від 17.02.2022 року зі змістом «Здоровья тебе, дорогой, и терпения! Потому, что НИКТО, кроме тебя! Храни тебя, Господь!» з зображенням президента Російської Федерації ОСОБА_7 , яка направлена на виправдовування, визнання правомірною агресію Російської Федерації;
- публікація від 12.03.2022 року зі змістом «Работайте, братья! Вся Россия за вас!» із символом у вигляді літери Z у кольорах «георгіївської стрічки», а також із зображенням чоловіків у військовій формі зі зброєю, яка направлена на виправдовування, визнання правомірною агресію Російської Федерації;
- публікація від 22.03.2022 року зі змістом «Они защищают тебя и мир. Поддержим наших парней. Они это услышат!» із зображенням військового зі зброєю та гвинтокрила з підвісними ракетами, яка направлена на глорифікацію та підтримку учасників збройної агресії Російської Федерації проти України.
Таким чином, встановлені достатні підстави вважати винним ОСОБА_3 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, за ознаками: поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною агресію Російської Федерації, глорифікацію осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано вірно.
09 червня 2022 року в м. Одесі, прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000127 від 08.06.2022 року, зі сторони обвинувачення та обвинувачений у цьому провадженні ОСОБА_3 зі сторони захисту, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, у присутності його захисника ОСОБА_8 , уклали угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування та в суді повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 436-2 КК України 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Підставами для застосування ст. 75 КК України є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, а саме: повне визнання вини і щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; позитивні характеристики за місцем мешкання; відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання; відсутність судимостей; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, а також те, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на її затвердженні.
Прокурор в судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості від 09.06.2022 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000127 від 08.06.2022 року, у присутності захисника адвоката ОСОБА_8 . Зазначила, що матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана. Також надала характеристику ОСОБА_3 виданої секретарем Великодолинської селищної ради ОСОБА_9 , згідно якої від односельців в сільську раду скарг щодо обвинуваченого не надходила, до адміністративної відповідальності не притягувався, дані щодо відсутності судимостей у ОСОБА_3 та дані щодо не перебування у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , просив суд затвердити угоду.
Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора та захисника обвинуваченого, приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченого про визнання винуватості. Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
В даному кримінальному провадженні шкода нікому не завдана, потерпілі також відсутні.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є повне визнання вини та щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; а також при призначенні покарання ОСОБА_3 суд приймає до уваги, що обвинувачений є раніше не судимий, в даному кримінальному провадженні відсутні збитки та потерпілі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК України).
За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки, що відповідає нормам законодавства. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Виходячи із вищевикладеного, дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000127 від 08.06.2022 року, у присутності захисника адвоката ОСОБА_8 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що вказана угода підлягає затвердженню.
Також суд враховує характеризуючі особу обвинуваченого дані, зокрема те, що він на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не значиться, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження не застосовувався.
Питання щодо речових доказів вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.06.2022 року, на майно, яке виявлене та вилучене 24.05.2022 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон марки «MEIZU M5C», серійний номер НОМЕР_1 , необхідно скасувати та телефон повернути його власнику ОСОБА_3 .
Витрати на залучення експертів відсутні.
Потерпілих у кримінальному провадженні немає, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 50, 61, 65, 66, 75, 76, 436-2 КК України, ст. 100, 174, 314, 373, 374, 394, 468, 474, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 09 червня 2022 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000127 від 08.06.2022 року, у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , затвердити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 09 червня 2022 року покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.06.2022 року на майно, яке виявлене та вилучене 24.05.2022 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «MEIZU M5C», серійний номер НОМЕР_1 , скасувати.
Речові докази по кримінальному провадженню:
- мобільний телефон марки «MEIZU M5C», серійний номер НОМЕР_1 , вилучений 24.05.2022 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , повернути власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду, апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1