Провадження № 1-кс/761/8640/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000258, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000258, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000258 від 16.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 3,6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, на території м. Одеса, організував злочинну групу, визначивши необхідну для досягнення загальної злочинної мети, кількість учасників злочинної групи, до складу якої увійшли ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також злочинну спеціалізацію вказаної злочинної групи, при цьому керуючись бажанням спільного здійснення тяжких та особливо тяжких злочинів, корисливою метою яких стало протиправне особисте збагачення, шляхом вчинення викрадення та умисного вбивства ОСОБА_9 , набуття та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння (вбивства), що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Так, ОСОБА_5 та учасники організованої ним злочинної групи, вступивши з ОСОБА_10 у довірчі відносини, досягнувши бажаного результату, створили умови для останньої, яка 15 вересня 2020 року, точного часу та місця не встановлено, перебуваючи у м. Одеса, шляхом оформлення довіреності (без зазначення б/н) через приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 (юридична адреса здійснення нотаріальної діяльності: АДРЕСА_1 ,) здійснила оформлення довіреності на ОСОБА_6 .

Таким чином ОСОБА_6 отримала право розпоряджатися (в тому числі і здійснювати продаж) квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_10 .

Після чого 15 вересня 2020 року ОСОБА_6 продовжуючи реалізувати спільний з учасниками організованої злочинної групи злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив в результаті здійснення правочину на продажу квартири, яка на підставі права власності належить ОСОБА_10 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_12 , спільно з ОСОБА_8 звернулися до відділу агентства нерухомості ТОВ Девелоперська компанія «Материк» (юридична адреса розташування м. Одеса, вул. Сонячна, 5), з метою підшукання покупця. В той же час, огляд квартири за вказаною адресою фактично відбувався за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , в наслідок чого квартирою зацікавилася ОСОБА_13 .

29 вересня 2020 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 укладено попередній договір про наміри купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна, із задатком у розмірі 28 000 грн., що еквівалентно сумі 1 000 дол. США.

В подальшому 15 жовтня 2020 року у м. Одеса, між вказаними особами на підставі договору купівлі-продажу трикімнатної квартири

АДРЕСА_3 , здійснено правочин, який полягав у передачі ОСОБА_10 оплати у розмірі 30 000 дол. США, що еквівалентно, згідно договору, 840 000 грн.

Крім того, ОСОБА_5 у складі організованої злочинної групи з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , використовуючи довірливі відносини, шляхом обману вчинили викрадення ОСОБА_10 , у якої при собі перебували грошові кошти у сумі 31 000 дол. США, та доставили останню до приміщення готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

17.10.2020 у вечірній час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у приміщенні готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 , діючи у складі організованої ним злочинної групи, реалізуючи спільний злочинний умисел, спільно та по взаємній згоді з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , почали розпивати спиртні напої, внаслідок чого досягнули безпорадного стану ОСОБА_10 , яка не керувала своїми діями та не усвідомлювала про злочинний план учасників організованої злочинної групи, скориставшись її станом, безперешкодно розмістили її до салону автомобіля марки «Opel Astra», реєстраційний знак НОМЕР_1 .

17.10.2020 у нічний час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, прибувши до лісосмуги неподалік с. Селезенівка, Білоцерківського району (до 2021 року Сквирського району), Київської області, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , згідно з розподілених функцій, з метою недопущення викриття дій організованої злочинної групи, розташувались неподалік з`їзду до лісосмуги, під час чого ОСОБА_7 сів до салону автомобіля «Opel Astra», реєстраційний знак НОМЕР_1 , у якому перебував ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , та направились до визначеного місця з метою позбавлення життя останньої. Продовжуючи реалізувати спільний злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх невідворотні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 взявши із багажника автомобіля відрізок кабелю, передав його ОСОБА_5 після чого утримуючи ОСОБА_10 , ОСОБА_5 накинув кабель на шию останній, таким чином вчинивши удушення.

Пересвідчившись у смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , з відома та згоди інших учасників організованої групи, вільним доступом заволоділи грошовими коштами, які перебували у ОСОБА_10 у сумі 31 000 дол. США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 17.10.2020, становить 878 230 грн.

Згідно висновку лікаря судово-медичного експерта, смерть ОСОБА_10 настала від асфіксії.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_14 діючи у складі організованої ним злочинної групи, спільно та по взаємній згоді з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили суспільно небезпечні діяння, передбачені ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, п.п. 3, 6, ч. 2 ст. 115 КК України, а одержані внаслідок злочинної діяльності кошти в сумі 31 000 дол. США, що еквівалентно 878 230 грн. легалізували при наступних обставин.

22.10.2020 з метою здійснення укриття від правоохоронних органів та уникнення кримінальної відповідальності, з відому та згоди учасників організованої групи ОСОБА_5 , шляхом укладання договору оренди з ОСОБА_15 (власниця квартири) від 22.10.2020 використав грошові кошти у сумі 7 500 грн. на оренду квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 .

В той же час, ОСОБА_7 , з відому та згоди учасників організованої групи, у невстановлений досудовим розслідуванням час, після вчинення вбивства ОСОБА_10 та розпоряджаючись грошовими коштами, які отримав в наслідок вчинення злочинів, перебуваючи у с. Хотів, Київської області, укладаючи усну домовленість з ОСОБА_16 , здійснив купівлю автомобіля марки ВАЗ моделі 2109, номерний знак НОМЕР_2 , за грошові кошти в сумі 1 000 дол. США.

Водночас, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , з відому та згоди учасників організованої групи, 17.10.2020 у невстановлений досудовим розслідуванням час, відразу після вбивства ОСОБА_10 та розпоряджаючись грошовими коштами, які отримали в наслідок вчинення злочинів, перебуваючи у АДРЕСА_6 , укладаючи усну домовленість з ОСОБА_17 , здійснили купівлю автомобіля марки NISSAN моделі ALMERA, номерний знак НОМЕР_3 , за грошові кошти в сумі 6 000 доларів США, вказаний автомобіль ОСОБА_17 24.10.2020 на підставі правочину перереєстрував на ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється знайомим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Разом з тим, ОСОБА_8 , з відому та згоди учасників організованої групи 17.10.2020 у м. Києві в мкр. «Троєщина», у невстановленому місці, та за невстановлені грошові кошти здійснила купівлю мобільного телефону марки «Iphone» моделі «6s» та мобільного телефону марки «Xiomi».

12.03.2021 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 3,6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000392 від 30.10.2020 шляхом вручення письмового повідомлення про підозру її брату ОСОБА_19 та шляхом направлення письмового повідомлення про підозру поштовим зв`язком за адресою реєстрації ОСОБА_8 , оскільки місцезнаходження останньої було не відоме.

03.08.2022 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 3,6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000392 від 30.10.2020 особисто під час затримання на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.07.2022 №761/12399/22 про надання дозволу на затримання з метою її доставки до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

03.08.2022 під час затримання підозрюваної ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.07.2022 №761/12399/22 про надання дозволу на затримання з метою її доставки до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за адресою: АДРЕСА_7 , службовий кабінет №204 було проведено особистий обшук останньої, під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi» IMEI НОМЕР_4 та НОМЕР_5 з сім картою з номером НОМЕР_6 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , три ключі, дві каблучки із жовтого металу.

03.08.2022 вказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Проте надіслав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Володілець майна в судове засідання не викликався на підставі приписів частини 2 статті 172 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000258 від 16.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 3,6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України.

Звернення слідчого з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 26 серпня 2022 року майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт тимчасово вилученого майна, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Разом з цим, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження про який просить слідчий.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi» IMEI НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , сім карту з номером НОМЕР_6 .

Водночас, слідчий суддя звертає увагу сторони обвинувачення на приписи нині чинних п.п. 22, 23 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, за якими паспорт вилучається органами дізнання, попереднього слідства або судом лише в особи, взятої під варту або засудженої до позбавлення волі, а при звільненні з-під варти чи від відбування покарання паспорт повертається його власникові, і категорично забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено, що вилучений паспорт громадянки України серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , потребує вжиття заходів для його збереження чи містить на собі сліди злочину, у зв`язку з чим у цій частині клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

При цьому, відповідно ч.5 ст. 194 КПК України обов`язок здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну є одним з обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Крім того, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на три ключі та дві каблучки із жовтого металу, оскільки слідчим в клопотанні не наведено, за якими саме ознаками вказане майно віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні №0000258 від 16.03.2021, у зв`язку з чим приходжу до висновку, про відсутність підстав для задоволення клопотання в цій частині.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000258, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28,

п.п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення особистого обшуку підозрюваної ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 майно, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi» IMEI НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , сім карту з номером НОМЕР_6 .

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1