Справа № 456/1597/20
Провадження № 1-кп/456/54/2022
УХВАЛА

іменем України

30 травня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000488 від 20.04.2020, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волосянка Сколівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, не працюючого, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

представника потерпілого: ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

представника служби у справа дітей Стрийського міськвиконкому : ОСОБА_9 , -

в с т а н о в и в:

Неповнолітній ОСОБА_3 , 19.04.2020 близько 18 год. 00 хв., перебував на вулиці Шевченка, біля хвіртки подвір?я будинку АДРЕСА_1 , де між ним та ОСОБА_6 , на грунті особистих неприязних відносин, розпочався словесний конфлікт. Надалі, неповнолітній ОСОБА_3 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , підійшов до останнього зліва зі сторони спини та умисно наніс йому кулаком лівої руки один удар в область носа. Внаслідок умисних протиправних дій, неповнолітній ОСОБА_3 , спричинив ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді синця на спинці носа, перелому кісток спинки носа, девіації носової перегородки, які згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров?я.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 125 КК України умисне спричинення потерпілому легкого, тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності передбаченої за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Клопотання мотивує тим, що з дня вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення минули строки, а саме більше двох років з врахуванням п. 1 ч. 2 ст. 106 КК України і свою вину у вчиненні даного правопорушення визнає повністю.

Прокурор в судовому засіданні показав, що строки притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності закінчилися, обвинувачений надав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, нових кримінальних правопорушень обвинувачений не вчиняв тому, проти закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України не заперечує.

Потерпілий вважає, що обвинувачений повинен відповісти за вчинене.

Представник потерпілого підтримав клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження.

Законний представник підтримав клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження.

Представник служби у справах дітей у вирішенні клопотання поклався на думку суду.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про те, що клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення, а обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, згідно зі ст.49 ч.1 КК України, на підставі наступного.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України - особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 106 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею. Щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються такі строки давності: два роки - у разі вчинення кримінального проступку;

Відповідно до ч. 2 ст. 125 КК України за умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності особа карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Відповідно до ст. 284 ч.2 п.1 КПК України кримінальне провадження закривається у зв?язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.
Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , раніше не судимий, будь-яких інших підстав для перерви чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого згідно ст.49 ч.1 п.5 КК України судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 , надав суду згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, зважаючи на той факт, що строки передбачені ч.1 ст.49, ч. 2 ст. 106 КК України про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме два роки минули 19 квітня 2022 року, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, п. 1 ч. 2 ст. 106 КК України та закриття даного кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст.49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а справа закриттю, оскільки з дня вчинення злочину минуло понад два роки, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України та ст.49, 106 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.49, 106 КК України, ст.284 КПК України суд, -

ухвалив:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49, 106 КК України у зв?язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності

Кримінальне провадження №0000488 від 20.04.2020, щодо ОСОБА_3 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрити.

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої злочином залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1