Єдиний унікальний номер 317/1742/22
Провадження номер 1-в/317/221/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області
у складі: головуючого ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта професійно-технічна,
раніше судимого: 1) 12.12.2006 Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 2) 19.06.2008 Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 198, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 20.06.2011 ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.06.2011 на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково на невідбуту частину покарання у вигляді 7 місяців 27 днів; 3) 09.11.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі; 4) 23.12.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 5) 08.02.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 05.04.2018 по відбуттю строку покарання; 6) 11.03.2019 Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в сумі 1190 грн. (штраф сплачено);
по даній справі засуджений: 24.06.2021 Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.03.2019 у вигляді штрафу 1190 грн., більш суворим покаранням та остаточно до відбуття 1 рік 6 місяців обмеження волі,

В С Т А Н О В И В:
До Запорізького районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Веселівський виправний центр (№ 8)» надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення, в якому засуджений просив суд розглянути можливість застосування до нього пільгу, передбачену ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення.
Засуджений ОСОБА_4 надав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд клопотання проводити без його участі у зв`язку з несправністю технічного обладнання. Клопотання підтримує та просить задовольнити.
Від ДУ «Веселівський виправний центр (№ 8)» до суду надійшла заява про розгляд клопотання засудженого ОСОБА_4 без представника установи. Не заперечують проти задоволення клопотання.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши прокурора, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
Згідно з наданою суду характеристики, затвердженої начальником ДУ «Веселівський виправний центр (№ 8)» ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_4 до ДУ «Веселівський виправний центр (№ 8)» прибув 26.08.2021 самостійно за приписом Лівобережного РВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області. Працевлаштований на виробництві установи, на даний час характеризується позитивно, адміністрацією установи заохочувався один раз, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. В спілкуванні дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.
Добре ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.
Відповідно до ст. 123 КВК України, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення».
Відповідно до ст. 59 КВК України, підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов.
На профілактичному обліку не перебуває.
Виконавчі документи по аліментам та позовам на ОСОБА_4 до установи не надходили.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, за час перебування у ДУ «Веселівський виправний центр (№ 8)» засуджений ОСОБА_4 має лише одне заохочення, датоване 12.04.2022, стягнень не має.
Відомості щодо працевлаштування засудженого на виробництві в установі у серпні-вересні 2021 року та з травня 2022 року в матеріалах справи відсутні.
Вказане враховується судом як характеристика нестабільної поведінки засудженого протягом всього строку відбування покарання.
Суд констатує, що засуджений ОСОБА_4 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст. 118 КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною.
Наразі суд вважає, що необхідні корективи як у поведінку засудженого, так і у його соціально-психологічні властивості у достатній мірі ще не внесені, готовності до самокерованої правослухняної поведінки на теперішній час суд не вбачає, натомість вбачає необхідність у подальшому виховному впливі на засудженого ОСОБА_4 в умовах ізоляції від суспільства.
Керуючись ст.ст. 153, 154 КВК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 369-372, 376, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити у повному обсязі.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1