Справа № 308/9802/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000371, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15 липня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000371, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15 липня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000371 від 15.07.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Як вказано у клопотанні досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Встановлено, що ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , за попередньою змовою, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, виник злочинний умисел на переправлення осіб, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів.

На виконання вказаної заздалегідь розробленої злочинної схеми, ОСОБА_5 , діючи умисно 26.07.2022 в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 , повідомила останньому, що зможе організувати безперешкодний перетин державного кордону України, всупереч обмежень, встановлених у зв`язку із введенням воєнного стану на території України.

Слідчий зазначає, що в подальшому, 27.07.2022 близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за попередньою домовленістю зустрілась з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діяли під контролем правоохоронних органів, достовірно знаючи, що останнім обмежено виїзд за кордон, повідомила їм, про необхідність надання грошових коштів у сумі 12000 доларів США за безперешкодний перетин державного кордону в пункті пропуску «Солотвино» без будь яких документів, всупереч обмежень, встановлених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» та 3500 гривень за перевезення з міста Ужгород до місця перетину державного кордону на транспортному засобі, який надасть їм особисто. Після чого остання надала транспортний засіб марки «Volkswagen», модель «Transрorter», д.н.з. НОМЕР_1 для перевезення останніх до пункту пропуску «Солотвино» та сівши за кермо близько 10 години 50 хвилин попрямувала в напрямку Тячівського району, Закарпатської області.

Надалі, 27.07.2022 близько 13 години 20 хвилин ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, здійснила зупинку на автозаправній станції «UPG» при в`їзді до міста Тячів, Закарпатської області, де отримала від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 3500 гривень та за попередньою змовою, у групі з ОСОБА_6 здійснила пересадку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до іншого транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Audi», модель «A6», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є та за кермом якого перебував ОСОБА_6 та вони продовжили рух в напрямку пункту пропуску «Солотвино».

Того ж дня, близько о 14 години 10 хвилин зазначені особи на вищевказаному транспортному засобі прибули до міжнародного пункту пропуску «Солотвино» НОМЕР_3 прикордонного загону, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 надали вказівку ОСОБА_8 прямувати до міжнародного пункту пропуску «Солотвино» без фактичного проходження митного та прикордонного контролю. Виконуючи вказівку, ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, вийшов з транспортного засобу марки «Audi», модель «A6», д.н.з. НОМЕР_2 , попрямував в напрямку пункту пропуску та безперешкодно пройшов прикордонно - митний контроль без внесення відповідних відомостей до бази даних «Ризик». Близько через 10 хвилин часу ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 надали вказівку ОСОБА_7 надати останнім грошові кошти та прямувати аналогічно через пункт пропуску «Солотвино» без фактичного проходження митного та прикордонного контролю.

Надалі, того ж дня, о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , біля пункту пропуску «Солотвино», діючи під контролем правоохоронних органів, за попередньою вказівкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , надав останнім грошові кошти в розмірі 12400 доларів США та вийшов із транспортного засобу в напрямку пункту пропуску «Солотвино», а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були затримані працівниками правоохоронних органів на місці вчинення злочину.

У клопотанні вказано на те, що таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненому з корисливих мотивів.

27.07.2022 під час огляду місця події, а саме адміністративної будівлі міжнародного пункту пропуску «Солотвино» НОМЕР_3 прикордонного загону, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: рішення про відмову в перетині державного кордону України гр. ОСОБА_8 , протокол про адміністративне затримання від 27.07. 2022 відносно гр. ОСОБА_8 та протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №141681 від 27.07.2022 відносно гр. ОСОБА_8
28.07.2022 постановою слідчого вищевказані речі та документи визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, скільки є знаряддям вчинення злочину та зберегли на собі сліди його вчинення.
27.07.2022 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.
28.07.2022 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.
При мотивуванні клопотання слідчий посилається на положення ст. 170, ст. 98, ст. 99 КПК України.

У клопотанні вказано на те, що вилучені рішення про відмову в перетині державного кордону України гр. ОСОБА_8 , протокол про адміністративне затримання від 27.07. 2022 відносно гр. ОСОБА_8 та протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №141681 від 27.07.2022 відносно гр. ОСОБА_8 , можуть містити інформацію про вчинення кримінального правопорушення, відповідно може виникнути необхідність у проведенні їх оглядів.

Крім цього слідчий зазначає, що зазначити, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна. Повернення вказаного майна, може унеможливити виконання вироку суду в частині застосування покарання у виді конфіскації у випадку засудження ОСОБА_6 , ОСОБА_5 за ч.3 ст. 332 КК України.

Слідчий вказує на те, що з огляду на вищевикладене, враховуючи, що з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вилучені речі, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, проведення судових експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, а тому керуючись ст. ст. 40, 131-132, п. 4 ч. 2 ст. 167, 170-171 КПК України, та просить слідчого суддю: розглянути клопотання і постановити ухвалу, якою накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події від 27.07.2022 - адміністративної будівлі міжнародного пункту пропуску «Солотвино» НОМЕР_3 прикордонного загону, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , майно, а саме на: рішення про відмову в перетині державного кордону України гр. ОСОБА_8 , протокол про адміністративне затримання від 27.07. 2022 відносно гр. ОСОБА_8 та протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №141681 від 27.07.2022 відносно гр. ОСОБА_8 .
В судове засідання слідчий не з`явилася, про дату та час розгляду клопотання повідомлялася належним чином. Подала заяву про повернення їй клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 ЦПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, згідно частини 2 статті 171 КПК України, повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Крім цього законодавець встановлює обов`язок для слідчого, прокурора, зазначаючи, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання встановлено, що в порушення вимог п.1 ч.2 ст. 171 КПК України, слідчим не визначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту майна.

Клопотання містить посилання на загальні норми та підстави накладення арешту на майно. Зокрема слідчий вказує, що вилучені рішення про відмову в перетині державного кордону України гр. ОСОБА_8 , протокол про адміністративне затримання від 27.07.2022 відносно гр. ОСОБА_8 та протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №141681 від 27.07.2022 відносно гр. ОСОБА_8 , можуть містити інформацію про вчинення кримінального правопорушення, відповідно може виникнути необхідність у проведенні їх оглядів. Проте, на переконання слідчого судді відповідність вказаних речей критеріям ст. 98 КПК України, належним чином не обґрунтовано.

Слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що обґрунтування вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, полягає виключно у наведенні статей КПК України, які стосуються загальних положень арешту майна, не вказано власника вилученого в ході огляду місця події майна, що позбавляє слідчого суддю належним чином повідомити таку особу про дату та час розгляду клопотання.

При цьому, обов`язок доведення необхідності арешту покладається на слідчого, який звернувся з клопотанням про арешт майна.

З огляду на викладене слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно, подано без додержання вимог ст.171 КПК України.

Відповідно до положень ч.6 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання заступника начальника СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000371, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15 липня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1