Справа № 308/3456/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/104/22 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.03.2022.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого в місті Львові про відсторонення від посади та до 10.05.2022 відсторонено від займаної посади директора Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство», підозрюваного за ч.3 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Водиця Рахівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

З клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів вбачається, що 25.02.2014 Державним агенством лісових ресурсів України укладено контракт із ОСОБА_7 про наймання його на посаду директора Державного підприємства «Великобичківське ЛМГ» Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства (Далі ДП «Великлобичківське ЛМГ»), на термін з 28.02.2014 по 27.02.2017.

У подальшому, 30.01.2019 Державним агенством лісових ресурсів України укладено черговий контракт із ОСОБА_7 про наймання його на посаду директора ДП «Великобичківське ЛМГ» Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства, на термін з 28.02.2019 по 27.02.2020.

16.11.2020 наказом Державного агенства лісових ресурсів №805-к, ОСОБА_7 призначено за вказаним контрактом на посаду директора ДП «Великобичківське ЛМГ», яке координується Закарпатським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, як такого, що успішно пройшов спеціальну перевірку стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, з 18.11.2020 по 17.11.2025.

16.11.2020 Державне агенство лісових ресурсів України уклало контракт з керівником ДП «Великобичківське ЛМГ» яке координується Закарпатським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, згідно якого ОСОБА_7 наймано на посаду директора даного державного підприємства.

-2-

Згідно вказаних контрактів, директор ДП «Великобичківське ЛМГ» здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань передбачених законодавством, Статутом підприємства та вказаними контрактами.

Також, згідно вищенаведених укладених із ОСОБА_7 контрактів, останній зобов`язаний вживати заходів щодо запобігання корупції в ДП «Великобичківське ЛМГ», а також організовувати бухгалтерський облік та забезпечувати фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що згідно статуту Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство» (Далі Статут), вказане підприємство засноване на державній власності, та належить до сфери управління Державного агенства лісових ресурсів України.

Відповідно до ч.3 ст.5 Статуту, майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського віддання.

Згідно ст.8 Статуту, органом управління підприємства є його директор, та згідно ч.4 зазначеної статті Статуту, директор підприємства: здійснює керівництво підприємством; несе повну відповідальність за стан діяльності підприємства; діє без довіреності від іменні підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними та фізичними особами; розпоряджається коштами та майном підприємства відповідно до чинного законодавства України; укладає договори; видає від імені підприємства довіреності, в тому числі і на вчинення відповідних правочинів; відкриває в установах банків рахунки в національній та іноземних валютах; несе відповідальність за формування та виконання фінансових планів; видає накази з питань діяльності підприємства; організовує виробничо-господарську, соціально-побутову та інші діяльність підприємства відповідно до мети та основних напрямків його діяльності; визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і затверджує штатний розпис підприємства за погодженням з управлінням; затверджує положення про структурні підрозділи підприємства за поданням керівників цих підрозділів; застосовує заходи заохочення (преміювання) до працівників підприємства; приймає відповідно до законодавства рішення про прийняття до матеріальної та/або дисциплінарної відповідальності працівників підприємства; вирішує інші питання діяльності підприємства відповідно до вимог законодавства та цього Статуту.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ст.1 Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2009 №976, державна лісова охорона діє у складі Держлісагентства, Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з питань лісового і мисливського господарства, обласних управлінь лісового та мисливського господарства і підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держлісагентства. Держлісоохорона має статус правоохоронного органу. Згідно додатку до вказаного положення, керівник лісового господарства є посадовою особою Держлісохорони.

-3-

Отже, будучи службовою особою державної лісової охорони, та директором ДП «Великобичківське ЛМГ», ОСОБА_7 постійно обіймає посаду у державному органі та здійснює функції представника влади, а тому відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу.

Таким чином, ОСОБА_7 , як директор підприємства, є особою, яка постійно здійснює функції представника влади та, відповідно до п.1 примітки до ст.364 КК України, є службовою особою.

Відповідно до п.п. «е» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові та службові особи державної лісової охорони є суб`єктом відповідальним за корупційні правопорушення.

Відповідно до ст.22. Закону України «Про запобігання корупції», посадовим та службовим особам державної лісової охорони забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно примітки до ст.51-3 Закону України «Про запобігання корупції», під службовими особами, які займають відповідальне становище, серед інших, є особи, які є керівниками чи заступниками керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на територію однієї або кількох областей.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на час виконання обов`язків директора ДП «Великобичківське ЛМГ», ОСОБА_7 постійно виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції і, згідно до примітки ст.51-3 Закону України «Про запобігання корупції», є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Водночас, ОСОБА_7 , незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, будучи службовою особою та відповідно до вимог зазначеного законодавства і ч.2 ст.19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства, діючи за попередньою змовою із касиром-бухгалтером ОСОБА_9 , привласнив та розтратив чуже майно, що було йому ввірене як директорові підприємства, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно та за попередньою змовою із підпорядкованим йому працівником підприємства касиром-бухгалтером ОСОБА_9 , за наступних обставин.

ОСОБА_7 , будучи директором підприємства, який очолює безпосередньо орган управління ДП «Великобичківське ЛМГ», тобто найвищою керівною ланкою даного державного підприємства, маючи в підпорядкуванні всіх працівників структурних підрозділів лісгоспу, в тому числі працівників апарату підприємства, у невстановлений досудовим розслідуванням час, в останнього виник злочинний умисел на незаконне збагачення, шляхом привласнення та розтрати державного майна, а саме грошових коштів, що належать ДП «Великобичківське ЛМГ». Свій злочинний умисел ОСОБА_7 вирішив реалізувати шляхом внесення завідомо недостовірних відомостей до видаткових касових ордерів, та використання завідомо підроблених заяв про видачу матеріальних допомог, залучивши при цьому до протиправної злочинної схеми свою підлеглу касира-бухгалтера ОСОБА_9 , яка безпосередньо згідно своїх функціональних обов`язків є матеріально-відповідальна особа та володіє ввіреним її майном, тобто грошовими коштами що знаходяться в касі підприємства.

В подальшому, ОСОБА_7 , з метою виконання свого раніше узгодженого із іншим співучасником злочинного плану, касиром-бухгалтером ОСОБА_9 , діючи умисно, спільно, керуючись корисливими мотивами спрямованими на заволодіння

-4-

чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої дій, та дій кожного із співучасників, використовуючи свої службові та владні повноваження як керівника підприємства, маючи вплив на підпорядкованих працівників вказаного лісгоспу, 30.11.2017, спільно із іншою службовою особою - касиром-бухгалтером ОСОБА_9 , організували схему щодо привласнення та розтрати майна, що належить ДП «Великобичківського ЛМГ», шляхом внесення безпосередньо ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_7 , завідомо недостовірних відомостей до офіційних документів видаткових касових ордерів про виплату матеріальної допомоги пенсіонерам ДП «Великобичківське ЛМГ».

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи свій суспільно-небезпечний характер дій, у період з 30.11.2017 по 09.11.2020, використовуючи свої службові повноваження як директора підприємства та касира-бухгалтера, незаконно заволоділи чужим майном, що належить державному підприємстві «Великобичківське лісомисливське господарство», а саме грошовими коштами на суму 31800 (тридцять одна тисяча вісімсот) грн., чим завдали шкоди державним інтересам на вказану суму.

Відповідно до наведеного, встановлено, що ОСОБА_7 в результаті вищеописаних протиправних та злочинних дій, будучи на посаді директора ДП «Великобичківське ЛМГ», діючи при цьому спільно за попередньою змовою з ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та дій іншого співучасника, у загальному незаконно привласнили та розтратили грошові кошти в сумі 31800 (тридцять одна тисяча вісімсот) грн., що належать ДП «Великобичківське ЛМГ», чим завдали вказаному державному підприємству матеріальну шкоду на суму 31800 грн.

За таких обставин, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 , з метою реалізації свого вищеописаного злочинного плану, та з метою надання законного вигляду його злочинним діям та діям ОСОБА_9 , діючи спільно із останньою, надаючи їй протиправні та незаконні вказівки як безпосереднього керівника, керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та дій кожного із учасників, у період з 30.11.2017 по 09.11.2020, організували складання, внесення завідомо недостовірних відомостей до офіційних документів - видаткових касових ордерів щодо нібито виплати пенсіонерам лісгоспу матеріальної допомоги та грошових виплат за вказаний період, а саме внесено недостовірні відомості до наступних видаткових касових ордерів: №2177 від 30.11.2017 про виплату матеріальної допомоги пенсіонеру лісгоспу ОСОБА_10 у розмірі 3000 (три тисячі) грн.; №119 від 24.01.2019 про отримання ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 1800 (тисяча вісімсот) грн.; №312 від 06.03.2019 про отримання ОСОБА_12 грошових коштів у розмірі 2500 грн.; №642 від 16.05.2019 про видачу грошових коштів в сумі 2500 грн. ОСОБА_13 ; №1648 від 17.10.2019 щодо виплати ОСОБА_14 грошових коштів в сумі 3000 грн.; №1697 від 29.10.2019 щодо виплати та отримання ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 3000 грн.; №1696 від 29.10.2019 щодо виплати ОСОБА_15 грошових коштів на суму 3000 грн.; №1864 від 03.12.2019 щодо виплати матеріальної допомоги у розмірі 3000 грн. ОСОБА_16 ; №1938 від 09.12.2019 щодо виплати грошових коштів в сумі 3000 грн. ОСОБА_17 ; №93 від 23.01.2020 щодо виплати матеріальної допомоги у розмірі 2000 грн. ОСОБА_18 ; №1030 від 01.09.2020 щодо виплати матеріальної допомоги у розмірі 2500 грн. ОСОБА_19 ; №1224 від 23.09.2020 щодо виплати матеріальної допомоги у розмірі 2500 грн. ОСОБА_10 ; №1503 від 09.11.2020 щодо отримання виплати ОСОБА_20 матеріальної допомоги у розмірі 3000 грн.

-5-

Таким чином, ОСОБА_7 також підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.

За наведених обставин, ОСОБА_7 вчинив в сукупності кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.

09.03.2022 відносно ОСОБА_7 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень з використанням повноважень на займаній посаді, при цьому ОСОБА_7 має великий вплив на свої підлеглих, погрожуючи працівникам звільненням заставляє виконувати незаконні вказівки та забороняє надавати покази в рамках даного кримінального провадження. Також, ОСОБА_7 з метою уникнення від кримінальної відповідальності вчиняв незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, а саме пенсіонерів, з метою того, щоб останні надали працівникам ДБР відомості щодо отримання ними матеріальних допомог. З метою встановлення всіх обставин вчинення злочину та з метою доведення інших фактів вчинення злочинів ОСОБА_7 , та з метою запобігання незаконного впливу на своїх підлеглих, продовження ОСОБА_7 своєї злочинної корисливої діяльності, слідчий у клопотанні просив відсторонити підозрюваного ОСОБА_7 від займаної посади директора Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство», терміном на 2 місяці.

Ухвала слідчого судді мотивована наявністю правових підстав для відсторонення від займаної посади підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки обґрунтованість підозри, обставини вчинення інкримінованих діянь, вказують на те, що перебування ОСОБА_7 на займаній посаді сприяло вчиненню кримінальних правопорушень. Врахувавши дані про займану посаду, слідчий суддя прийшла до висновку про необхідність відсторонення ОСОБА_7 від посади для запобігання можливості знищення чи підроблення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, незаконного впливу на свідків - працівників ДП «Великобичківське ЛМГ», інших учасників кримінального провадження, можливості продовження ОСОБА_7 своєї злочинної корисливої діяльності. При цьому слідчим суддею враховано і те, що негативні наслідки для підозрюваного та інших осіб, які в даному конкретному випадку не перевищують необхідності забезпечення досягнення завдань у даному кримінальному провадженні, не спростовують висновків щодо наявності підстав для відсторонення ОСОБА_7 від посади.
В апеляційній скарзі, поданій в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , захисник адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 15.03.2022 скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про відсторонення ОСОБА_7 від посади. В обґрунтування своїх вимог зазначає про недотримання слідчим суддею вимог, передбачених ч.ч.2,3 ст.157 КПК України, оскільки наявність існування вказаних у клопотанні слідчого ризиків в судовому засіданні прокурором не доведено, відтак висновок слідчого судді є необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи. Окрім того, зазначає, що поза увагою слідчого судді залишились ті обставини, що інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення були вчинені в період з 30.11.2017 по 09.11.2020, а отже відсторонення від посади не може бути застосовано у зв`язку з необхідністю припинення кримінального правопорушення. На думку захисника, слідчим суддею не враховано і те, що ОСОБА_7 позбавлений можливості знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, оскільки останній немає до них доступу внаслідок їх вилучення органом досудового розслідування, які на даний час перебувають у його віданні. Також, перебуваючи на посаді, ОСОБА_7 не матиме можливості впливати на

-6-

свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки такі є пенсіонерами лісової галузі, не є в його підпорядкуванні. Окрім того, звертає увагу на необґрунтованість оголошеної ОСОБА_7 підозри, яка, на переконання сторони захисту, спростовується актом перевірки, складеним Агенством лісових ресурсів від 14.01.2022, а також те, що ні оголошена підозра, ні матеріали досудового розслідування, не містять доказів, які б вказували на причетність ОСОБА_7 до видачі матеріальних допомог, оскільки останній не є відповідальною особою за правильність ведення бухгалтерського та касового обліку, натомість такою особою являється головний бухгалтер підприємства ОСОБА_21 , яка по незрозумілим причинам не притягнута до кримінальної відповідальності та взагалі не являється фігурантом даного кримінального провадження. Також вказує на те, що слідчий суддя не врахував, що у відповідності до Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_7 позбавлений можливості на здійснення іншої оплачуваної та підприємницької діяльності, а відсторонення його від займаної посади може негативно вплинути на матеріальний та соціально-побутовий стан його родини. Окрім того, просить врахувати, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, де характеризується виключно позитивно, має міцні соціальні зв`язки, а також у зв`язку з військовим станом, введеним в Україні, очолює територіальну оборону громади смт.Великого Бичкова.

Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , неявка якого з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що ОСОБА_7 належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки. При цьому враховується думка захисника адвоката ОСОБА_6 про розгляд апеляційної скарги у відсутності підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з таких підстав.

За правилами ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини. Згідно з вимогами ст.17 КПК України, поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Відповідно до вимог ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
За положеннями ч.1 ст.154 КПК України відсторонення від посади як один із заходів забезпечення кримінального провадження може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

-7-

Слідчий суддя під час розгляду клопотання про відсторонення від посади зобов`язаний врахувати наявність правової підстави для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки відсторонення від посади для інших осіб, що передбачено ч.2 ст.157 КПК України.
Надаючи оцінку зазначеним в апеляційній скарзі обставинам, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з клопотання, П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м.Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, відомості про які 14.09.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000447, за ч.3 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.

11.03.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.
Щодо доказів, які вказують на обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень слідчим суддею досліджено: протоколи допиту свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , в яких останні наводять відомості та фактичні дані щодо вчинення корупційних злочинів посадовими особами лісгоспу, в тому числі і безпосередньо директором ОСОБА_7 , заява ОСОБА_21 щодо конфіденційного співробітництва у кримінальному провадженні; висновки судових почеркознавчих експертиз, з яких слідує, що особи не підписувались у видаткових касових ордерах про отримання коштів та не писали відповідних заяв; відповідь на запит з Рахівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в якій вказано, що ОСОБА_24 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак, на нього у 2019 році було виписано грошові кошти в сумі 3000 грн.; протоколи допиту свідків пенсіонерів лісгоспу: ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_17 , ОСОБА_27 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_30 , які повідомили, що вони не отримували вказаних виписаних на них матеріальних допомог.

Колегія суддів погоджується в повному обсязі та вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що надані суду в межах розгляду клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження матеріали свідчать про існування обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, наведених у матеріалах клопотання. В той же час на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Також, врахувавши обставини кримінального провадження, слідчий суддя обґрунтовано вказала на те, що є достатньо доказів про наявність ризиків того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді директора Державного підприємства «Великобичківське ЛМГ», може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити дії, пов`язані зі знищенням або підробкою документів, які мають значення для досудового розслідування, чим перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також може продовжити свою протиправну корисливу діяльність.

-8-

Ці ризики дають достатні підстави вважати, що без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади, неможливо забезпечити швидке, повне та неупереджене досудове розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

З такими висновками колегія суддів погоджується, тому доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного про безпідставність відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади визнає такими, що не ґрунтується на матеріалах судового провадження.
Доводи апеляційної скарги захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 щодо відсутності підтвердження обгрунтованості підозри ОСОБА_7 за ч.3 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, колегія суддів вважає такими, що спростовуються наданими суду матеріалами, з яких вбачається, що слідчий суддя, застосовуючи відсторонення ОСОБА_7 від посади, проаналізувала усі надані сторонами кримінального провадження докази, та надала оцінку необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, відтак обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.157 КПК України вирішила питання про відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади.

До того ж оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому не є слушними доводи сторони захисту в цій частині.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для висновку про наявність підстав для відсторонення ОСОБА_7 від посади директора Державного підприємства «Великобичківське ЛМГ», оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин.

На думку колегії суддів, слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, в яких підозрюється ОСОБА_7 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо відсутності правових умов для задоволення клопотання, апеляційний суд зазначає наступне.
За вимогами ч.1 ст.157 КПК слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого який, перебуваючи на посаді може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

-9-

Однією з підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 157 КПК України.
Відповідні ризики слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності і можливості здійснення підозрюваним, перебуваючи на посаді, зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що перебуваючи на посаді він матиме реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Згідно матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних саме із зайняттям посади директора ДП «Великобичківське ЛГ», тобто посада є керівною, пов`язана з виконанням владних функцій та організаційно-розпорядчих обов`язків, наділяє особу повноваженнями впливати на підлеглих осіб та на прийняття важливих управлінських рішень.
З огляду на те, що ОСОБА_7 на теперішній час займає посаду, яка відноситься до тих, що в силу наданих службових повноважень дає можливість протиправно впливати на хід досудового розслідування, зокрема, ОСОБА_7 має змогу контактувати зі встановленими досудовим розслідуванням свідками (працівниками ДП «Великобичківське ЛГ»), надавати вказівки з приводу приховування, знищення доказів, зважаючи на обізнаність з матеріалами кримінального провадження через процесуальний статус підозрюваного, погоджувати зміст та регулювати повноту інформації та документів, що запитується органом досудового розслідування, а також матиме можливість викривити чи надати неповну інформацію, що створює високий рівень ризику неотримання слідством необхідних для об`єктивного закінчення досудового розслідування інформації та документів. Таким чином, колегія суддів вважає, що за таких обставин, ОСОБА_7 завдяки своєму службовому становищу, зумовленому посадою директора ДП «Великобичківське ЛГ», може вдатися до знищення та підробки речей і документів, які мають суттєве значення для досудового розслідування.
Таким чином, оскільки ОСОБА_7 , як директор має повноваження щодо координації роботи працівників ДП «Великобичківське ЛГ», які перебувають у його підпорядкуванні, обсяг його повноважень дозволяє впливати на вказаних осіб, тому ризик того, що у силу займаної посади ОСОБА_7 має реальну можливість безпосередньо чи опосередковано незаконними засобами впливати на свідків - працівників ДП «Великобичківське ЛМГ», інших учасників кримінального провадження та протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, усупереч доводам захисника, свідчить про можливу загрозу тиску або підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, зміни показань або відмови від їх надання.
Ризик впливу ОСОБА_7 на свідків у цьому кримінальному провадженні також збільшується з урахуванням того, що особа підозрюється у вчиненні, в тому числі, тяжкого злочину саме під час перебування на посаді директора ДП «Великобичківке ЛГ», яку він займав на час інкримінованих подій та яка могла сприяти вчиненню ним кримінальних правопорушень, одне з яких (ч.3 ст.191 КК) відносяться до категорії тяжких, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Зважаючи на наведене, з огляду на існування певної адміністративної залежності підлеглих осіб від керівника, на думку колегії суддів ризик впливу на свідків у зв`язку з перебуванням підозрюваного ОСОБА_7 на посаді є доведеним.

-10-

При цьому посилання захисника на зазначенні у клопотанні слідчого дані про свідків щодо яких існує ризик неправомірного впливу з боку ОСОБА_7 те, що вони є пенсіонерами лісової галузі та не знаходяться в його підпорядкуванні, є безпідставним та не ґрунтується на вимогам КПК України. Більш того, в ході проведення негласних слідчих дій встановлено, що ОСОБА_7 з метою уникнення від кримінальної відповідальності вчиняв незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, а саме пенсіонерів, з метою того, щоб останні надали працівникам ДБР відомості щодо отримання ними матеріальних допомог.

З наведених вище підстав апеляційний суд вважає також доведеним і ризик можливого знищення чи підроблення документів, що мають значення для кримінального провадження. При цьому факт проведення обшуку за місцем роботи та за місцем проживання ОСОБА_7 і вилучення, на думку сторони захисту, всіх доказів, не впливає на факт існування такого ризику.
Також слідчий суддя обґрунтовано вказала і на наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 перебуваючи на посаді директора ДП «Великобичківське ЛМГ», може продовжити свою злочинну корисливу діяльність, оскільки така безпосередньо пов`язана з його перебуванням на посаді директора ДП «Великобичківське ЛГ».
На думку апеляційного суду, відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади не призведе до негативних наслідків у роботі ДП «Великобичківське ЛГ» та не матиме негативних наслідків для інших осіб, натомість виправдовує потреби досудового розслідування та відповідає його завданням на даній стадії досудового розслідування, спрямованим на всебічне, повне та неупереджене дослідження всіх обставин злочину.
В аспекті викладеного, апеляційний суд погоджується з доводами ухвали слідчого судді, оскільки слідчим суддею належним чином надано оцінку відповідним обставинам в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, дослідивши надані матеріали клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у даному кримінальному провадженні слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для запобігання можливій протиправній поведінці підозрюваного, який перебуваючи на посаді, може незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також може знищити, підробити речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування та до яких він в силу своєї посади має доступ, що відповідно до ч.1 ст.157 КПК є підставою для задоволення клопотання.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а зазначені ним позитивні дані про особу підозрюваного, не є визначеними законом безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді, яким задоволено клопотання слідчого про відсторонення від посади ОСОБА_7 , є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм кримінального процесуального закону, з чим погоджується і колегія суддів.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування та задоволення апеляції захисника не встановлено.

-11-

Інші наведені в апеляційній скарзі адвокатом ОСОБА_6 доводи на захист підозрюваного ОСОБА_7 , в тому числі щодо відсутності у останнього можливості перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином, не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про існування ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого.
При прийнятті рішення колегія суддів також ураховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення та захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді, а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.404, 405,407,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.03.2022 про відсторонення від займаної посади директора Державного підприємства «Великобичківське лісове господарство» ОСОБА_7 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, -без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: