Номер провадження: 11-сс/813/752/22
Справа № 496/1784/22 1-кс/496/780/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Біляївського райсуду Одеської обл. від 26.05.2022, якою в межах кримінального провадження № 0000309 від 24.05.2022 відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дмитрівка Болградського р-ну Одеської обл., громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави
установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання ст. слідчого СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та застосовано відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 22.07.2022, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», із визначенням розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 372 150 грн., з покладенням на підозрюваного у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а також органом досудового розслідування було доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органу досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, обумовлені відсутністю у останнього міцних соціальних зв`язків, а також тим, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Окрім того, слідчий суддя з урахуванням особи підозрюваного, його віку та стану здоров`я, майнового стану, обставин злочину, вважав за необхідне визначити розмір застави поза межами розмірів, передбачених п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, який передбачений для осіб, підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину, а саме: у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки розмір застави у розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не погодилась із оскаржуваною ухвалою з огляду на наступне:
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що повідомлена ОСОБА_8 підозра необґрунтована, оскільки викладені обставини в повідомленні про підозру мають ознаки правопорушення, передбаченого ст. 162 КК України, а саме: порушення недоторканості житла, та не мають жодного розумного доказу та ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;
- слідчим суддею не взято до уваги, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження вартості та обсягу майна, а сума 449 250 грн. є лише ймовірними припущеннями органу досудового розслідування;
- слідчим суддею не враховано, що прокурором жодним чином не обґрунтовано та не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, натомість ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, а також має на утриманні малолітню дитину 2018 р.н.;
- слідчий суддя належним чином не обґрунтував визначений розмір застави, при цьому з урахуванням особи підозрюваного, його майнового та сімейного стану, такий розмір застави є завідомо непомірним для нього.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить змінити ухвалу слідчого судді в частині розміру застави, та визначити суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримала вимоги своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, на підставі матеріалів провадження вбачається, що 25.05.2022 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в тому, що він 23.05.2022 близько 15 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не надалось можливим, спільно з ОСОБА_10 та невстановленою слідством особою, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президенту України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», прибули на територію промтоварного ринку 7 км, за адресою: АДРЕСА_3 , а саме до контейнерного приміщення АДРЕСА_4 , де маючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_11 , впевнившись, що їх дії залишаються непоміченими стороннім особам, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом відкриття навісних замків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 проникли всередину вказаного складського приміщення, при цьому занесли разом із собою заздалегідь підготовлений засіб для вивезення товарної продукції у вигляді тачки, а невстановлена слідством особа за домовленістю зі співучасниками злочину закрила контейнерне приміщення та пішла у невідомому напрямку.
Однак, в момент проникнення до складського приміщення їх дії були помічені охороною промтоварного ринку, які з метою викриття злочину виставили охорону біля закритого складського приміщення.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та невстановлена слідством особа не змогли вчинити усіх дій та завершити свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від їх волі, а саме заволодіти ужим майном та покинути місце вчинення злочину.
Вказаними протиправними діями ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа намагались заволодіти майном потерпілого на загальну суму 449 250 грн.
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами провадження, зокрема: протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими матеріалами в їх сукупності.

На переконання колегії суддів, вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.

Окрім того, апеляційний суд зауважує на тому, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо повідомлення про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Також, колегія суддів враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Відповідно до п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді та звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні існують доведенні органом досудового розслідування ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховування від органу досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; не одружений; офіційно не працевлаштований; йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Водночас, колегія суддів вважає слушними твердження сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий та має постійне місце проживання, проте зазначає, що вказані обставини не зменшують ризики, встановлені апеляційним судом вище та не може бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Разом із цим, апеляційний суд критично оцінює посилання сторони захисту щодо наявності на утриманні у підозрюваного ОСОБА_8 малолітньої дитини, з огляду на те, що останній офіційно не працевлаштований, більш того, матеріали справи не містять будь-яких відомостей проживання дитини разом із батьком.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.

Що стосується доводів сторони захисту про не дослідження слідчим суддею матеріального стану підозрюваного ОСОБА_8 та визначення його непомірному розміру застави, колегія суддів вважає голослівними та зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом із тим, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Окрім того, відповідно до позиції Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, в якому судом зазначено, що при встановленні суми застави, яка перевищує платоспроможність обвинуваченого, слід враховувати тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, а також його професійне становище. Розмір застави, встановлений виключно з урахуванням майнового стану підозрюваного, не є достатнім для забезпечення його явки у судове засідання.

Так, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді щодо виключності зазначеного випадку, оскільки на це вказує характер інкримінованого підозрюваного злочину, тяжкість можливого покарання, характеристика сімейного та майнового стану останнього, зокрема, обставину ймовірного отримання останнім прибутку від злочинної діяльності, тому розмір застави у межах, зазначених в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не буде здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу для запобігання названим вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 182, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Біляївського райсуду Одеської обл. від 26.05.2022, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4