ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2072/22 Справа № 188/1623/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні Першотравенського окружної прокуратури - ОСОБА_9 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Добропілля Донецької області, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.1 5, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

В с т а н о в и л а:

Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, та з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України призначено йому остаточно покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Водночас, цим вироком судом продовжено обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.
В клопотанні прокурор просить продовжити ОСОБА_7 строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України не припинили існувати. На переконання прокурора, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , покарання, яке йому загрожує та особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, зазначені ризики є такими, що об`єктивно існують та застосування менш обтяжливого заходу не зможе їм запобігти.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який клопотання підтримав, обвинуваченого та його захисника, які проти задоволення клопотання заперечували, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою, а згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, …після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, а суди зобов`язані обґрунтовувати рішення про продовження тримання під вартою іншими підставами які мають бути чітко вказані (Єлоєв проти України від 06 листопада 2008 року пп. 59-61 та рішення «Свершов проти України» від 27 листопада 2008 року пп.63-65).

Перевіряючи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є такими, що об`єктивно існують і запобігти їм інакше ніж шляхом продовження строку застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо.

Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно.

При цьому, прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про погіршення його становища, шляхом призначення більш суворого покарання.

Зазначені обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та унеможливлюють застосування альтернативного запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Крім того, апеляційний суд зважає на те, що стосовно ОСОБА_7 ухвалено обвинувальний вирок, а тому продовження застосування запобіжного захід у вигляді тримання під вартою у такому випадку є доцільним для забезпечення апеляційного розгляду провадження.

Відповідно до пп. а, п. 1 ст. 5 Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод за яким, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: (a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом.
У справі «Руслан Яковенко проти України» Суд зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає подальше тримання обвинуваченого під вартою, з урахуванням наведених вище ризиків, обґрунтованим, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні Першотравенського окружної прокуратури - ОСОБА_9 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.1 5, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.
Продовжити ОСОБА_7 строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 20 вересня 2022 року.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4