ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1497/22 Номер провадження 11-сс/814/1034/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_5
підозрюваногоОСОБА_6
захисникаОСОБА_7

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000362 від 02 липня 2022 року, щодо підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, громадянина України, маючого середню- спеціальну освіту, не одруженого, непрацюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого

за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 липня 2022 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою, задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 02 липня 2022 року 22 години 15 хвилини і до 30 серпня 2022 року 24 години 00 хвилин, без визначення розміру застави.
Рішення місцевого суду мотивовано тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, та менш суворий запобіжний захід не є достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, підозрюваним ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій просив обрати більш м`який запобіжний західне не пов`язаний з позбавленням волі.

З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що останнє прийняте з порушенням норм кримінально процесуального законодавства.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що обраний запобіжний захід є занадто суворим, ризики передбачені ст. 177 КПК України не доведені та не враховано обставини передбачені ст. 178 КПК України.

Відзначив, що він повністю співпрацює з працівниками поліції.

Заслухавши доповідача, позицію учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СВ відділення поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000362 від 02 липня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.07.2022 близько 23:00 години ОСОБА_6 перебував у приміщенні квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вживав алкогольні напої.

В ході вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_6 , ОСОБА_9 з одного боку та ОСОБА_10 з іншого виник конфлікт. В ході конфлікту у ОСОБА_6 виник прямий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення із погрозою застосування насильства мобільного телефону «Samsung Galaxy S20+», що належатьТришину М.М.

В подальшому, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , керуючись об`єднаним умислом на заволодіння майном, відкрито із погрозою застосування насильства до потерпілого заволоділи мобільним телефоном «Samsung Galaxy S20+», вартістю 19 000 гривень, та Apple Macbook модель А2141 ЕМС3347, серія НОМЕР_1 , вартістю 69 000 гривень, що належать ОСОБА_10 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу щодо відкритого заволодіння майном потерпілого, під примусом змусив потерпілого ОСОБА_10 пройти до банкомату «ПриватБанк» для зняття грошових коштів, де заволодів грошима потерпілого ОСОБА_10 у сумі 1 000 гривень.
В подальшому ОСОБА_6 місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, в результаті чого 'завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму в розмірі 89 000 гривень.

03 липня 2022 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного злочину, на даному етапі провадження підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в їх сукупності доказами та ніким не оскаржується.

Перевіряючи доведеність ризиків передбачених п.п.1,3, 5 ст. 177 КК України колегія суддів вважає, достатнім чином обґрунтованими. Злочин, який інкримінується ОСОБА_6 є тяжким, передбачає позбавлення волі на строк до 10 років, а тому через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, останній може ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за скоєний злочин. Підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, оскільки, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний зможе впливати на вказаного учасника кримінального провадження. Зміна показань потерпілого а користь підозрюваного унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності. Існують ризики вчинення останньою іншого кримінального правопорушення, оскільки останній не працює, зловживає спиртними напоями у зв`язку з чим, існують достатні підстави вважати, про можливість вчинення нового злочину.

Отже, з огляду на зазначені ризики, та з урахуванням обставин ст. 178 КПК України слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки лише він зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Наведені в апеляційній скарзі доводи для зміни запобіжного заходу підозрюваному не спростовують таке рішення слідчого судді, з урахуванням характеризуючих даних особи та обставин вчинення злочину, які були враховані при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Доводи про відсутність підтвердження існування ризиків апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваним може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Також, доводи апелянта, що підозрюваний співпрацює із органом досудового слідства, судом апеляційної інстанції взято до уваги, але дана обставина не є достатньою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 04 липня 2022 року без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4