Справа № 346/3142/22
Провадження № 1-в/346/215/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия в режимі відеоконференцзв`язку подання начальника Державної установи "Коломийська виправна колонія № 41" про заміну покарання більш м"яким засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Арбатан, Сальянський район, Республіки Азербайджану,жителя АДРЕСА_1 , громадянина Азербайджану, з вищою освітою, раніше не судимий. Засудженого: 12.05.2014 вироком Чортківського районного суду Тернопільської області за ст.115 ч.1 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 18.11.2020 пом`якшити покарання до 8 років 6 місяців позбавлення волі, зарахувати в строк відбування покарання перебування під вартою з 12.03.2012 по 27.08.2014. 21.12.2020 Колегією сіддів Чортківського районного суду Тернопільської області згідно ст.72 ч.5 КК України зарахувати в строк відбування покарання перебування під вартою з 12.03.2012 по 27.08.2014 та з 03.092020 по 18.11.2020 з урахуванням один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2022 року адміністрація Коломийської виправної колонії № 41 звернулися з поданням, в якому характеризують засудженого ОСОБА_5 як такого, що допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що було застосовано один захід стягнення який на даний ас погашений. Застосувалось одне заохочення. На заходи виховного впливу реагує належним чином, робить правильні висновки. До робіт з благоустрою місць позбавлення волі, ставиться добросовісно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Віддає перевагу спілкуванню із засудженими позитивної спрямованості. Виконавчі листи на засудженого не поступали. Зв`язок з родичами підтримує, отримує від них посилки. Вину в скоєному злочині визнав частково, а тому просять замінити йому не відбуту частину покарання більш м`яким, оскільки він відбув 3/4 призначеного строку покарання.

В судовому засіданні представник адміністрації колонії подання підтримав.

Засуджений в судовому засіданні просив подання задовольнити та замінити йому покарання на більш м`яке у виді виправних робіт. Проти заміни покарання на більш м`яке у вигляді обмеження волі чи іншого виду заперечив.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти заміни засудженому покарання більш м`яким у виді виправних робіт. Проти заміни покарання у виді обмеження волі не заперечив..

Заслухавши сторони, дослідивши подання та надані докази, суд доходить таких висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Матеріали кримінального провадження містять подання начальника Коломийської виправної колонії № 41 на зміну покарання більш м`яким ОСОБА_5 .

Згідно з ч. ч. 1 та 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Згідно роз`яснень п. 2 Постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК).

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 з 02.06.2021 року відбуває покарання у Коломийській ВК № 41 згідно вироку вироком від 12.05.2014 року Чортківського районного суду Тернопільської області за ст.115 ч.1 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 18.11.2020 пом`якшити покарання до 8 років 6 місяців позбавлення волі, зарахувати в строк відбування покарання перебування під вартою з 12.03.2012 по 27.08.2014. 21.12.2020 Колегією сіддів Чортківського районного суду Тернопільської області згідно ст.72 ч.5 КК України зарахувати в строк відбування покарання перебування під вартою з 12.03.2012 по 27.08.2014 та з 03.092020 по 18.11.2020 з урахуванням один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
На даний час відбув більше 3/4 призначеного судом строку покарання.

В той же час, умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі; 2) він став на шлях виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

При вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Як вбачається із довідки від 21.07.2022 року засудженому ОСОБА_5 оголошено одну подяку за зразкову поведінку та добросовісне відношення до праці. Також 11.06.2021 року застосовано одне стягнення (а.с. 3).

Суд враховує, що засуджений останні два роки не був працевлаштований, про що свідчить довідка № 194 (а.с. 7).

Згідно з довідкою від 20.07.2022 року засуджений практично здоровий (а.с. 6).

Проаналізувавши зміст наведених документів, оскільки засуджений не був працевлаштований, має лише одне заохочення при такій самій кількості стягнень, суд дійшов висновку про недоведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, під час розгляду подання засуджений категорично заперечив щодо заміни покарання іншим більш м`яким, крім виправних робіт

Відповідно до довідки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 від 07.07.2022 року № 1-07, вказаний підприємець гарантує працевлаштування засудженого ОСОБА_5 на посаді вантажника із посадовим окладом 7000,00 грн. (а.с. 8).

Однак суд вважає, що застосування до засудженого більш м`якого покарання у виді виправних робіт неможливе з огляду ще й на таке.

Судом встановлено, що засуджений є громадянином Азербайджану.

Згідно Рішення № 13 про скасування дозволу на імміграцію в Україну, його посвідка на постійне проживання від 20.10.2014 року скасована (а.с.11).

Відповідно до ст. 42 ЗУ «Про зайнятість населення», роботодавці мають право на застосування праці іноземців та осіб без громадянства на території України на підставі дозволу, що видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Суду не надано такого дозволу на застосування праці громадянина Азербайджану ОСОБА_5 .

Тому суд доходить висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного та ст.ст. 72, 82 КК України, керуючись ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1