печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001045,-

ВСТАНОВИВ:
29.08.2022 слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001045.

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0001045 від 20.08.2022 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.08.2022 приблизно в проміжок часу з 12:00 до 12:30 год. на зупинці громадського транспорту, що за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська 145/1 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під малозначним приводом, виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 та в подальшому виник раптовий умисел на спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою спричинення ОСОБА_7 , тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів раптово виниклої особистої неприязні до останнього, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, на ґрунті сварки, тримаючи лівою рукою за праву руку ОСОБА_7 наніс останньому ножом, який тримав у правій руці, один удар в область грудної клітини справа та продовжуючи тримати ОСОБА_7 за руку наніс ще один удар в область тулуба від якого останній перебуваючи в стані шоку присів на дерев`яну лавку, що розташовувалась біля кофейного кіоску біля зупинки громадського транспорту.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 ентації завдано тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки справа, правобічний напружений пневмоторакс, малий гемаматоракс, торано-абдомінальне поранення зліва, лівобічний пневмоторакс, поранення діафрагми, поранення великого ченця, гемоперитоніум.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто в умисному нанесені тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчинені кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Полтава, громадянин України, українець, не одружений, тимчасово не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого.

29.08.2022 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується наступними доказами, а саме: рапорт працівника поліції від 20.08.2022, протоколом огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська 145/1 від 20.08.2022, протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.08.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.08.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.08.2022, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками зі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.08.2022, довідкою № 952 з КМКЛ № 17 на ім`я ОСОБА_7 , протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 21.08.2022, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_7 від 21.08.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 26.08.2022, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_12 від 26.08.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий вказує, що аналізуючі усі дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 та оцінюючи наявність ризиків, передбачених ст. ст. 177 КПК України орган досудового розслідування переконаний, що при застосуванні менш суворого запобіжного заходу аніж тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 може:

- зважаючи на тяжкість злочину та суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, існує реальна загроза того, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчить те що, особа веде аморальний спосіб життя, постійного доходу не має.

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом погроз та умовлянь, тому як ОСОБА_5 , отримав разом із клопотанням про обрання запобіжного заходу додатки до нього з анкетними даними всіх учасників кримінального провадження;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, тому як ОСОБА_5 , завдав тілесні ушкодження ОСОБА_7 шляхом застосування розкладного ножа, не має постійного місця працевлаштування та характеризується, як особа, яка схильна до вчинення кримінальних правопорушень.

Відак, зазначено, вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують саме такий рівень суворості запобіжного заходу. Запобіжний захід у вигляді тримання під варто при обґрунтованій підозрі відповідає характеру інкримінованого ОСОБА_5 кримінального протиправного діяння, не дає можливості перешкоджати встановленню істини, інтересам слідства та правосуддя шляхом ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримала, просила клопотання задовольнити, зазначила, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник заперечували щодо задоволення клопотання та просили відмовити у повному обсязі, зазначили що підозра є необґрунтованою, підозрюваний не вчиняв кримінального правопорушення, обставини правопорушення викладені не повноцінно, а тому ризики є безпідставними.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

При дослідженні особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Полтава, громадянин України, українець, не одружений, тимчасово не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Разом з тим, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що йому було повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 10 років; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час досудове розслідування триває, незаконно впливати на свідків, оскільки з додатками до клопотання отримав копії процесуальних документів із їх анкетними даними.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Крім того, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, вважаю необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинено із застосуванням насильства

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 29 жовтня 2022 року включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001045.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1