Справа № 296/3447/22
УХВАЛА
Іменем України

27 червня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання слідчого у кримінальному провадженні начальника відділу слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Берестовець Коростенського району Житомирської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 19.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000433,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначає, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000433 від 19.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч.1,2 ст. 366, ч. 2,3 ст. 365-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2017 році, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, начальник управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації (далі УПСЗН Коростенської РДА) ОСОБА_6 , будучи обізнана про бюджетні асигнування УПСЗН Коростенської РДА з державного бюджету, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном на користь третіх осіб, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а саме заволодіння бюджетними асигнуваннями спрямованими на виплату компенсацій, з використанням підроблених документів, а також вчинення інших злочинів, які б полегшували вчинення заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, усвідомлюючи, що одноосібно не зможе реалізувати зазначений злочинний намір, організувала на території Коростенського району Житомирської області стійку організовану злочинну групу, в яку на добровільній основі і єдності злочинних намірів увійшли: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальник відділу соціального захисту громадян, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи УПСЗН Коростенської РДА; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суб`єкт оціночної діяльності, зареєстрований як фізична особа підприємець. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , головний спеціаліст з питань обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці відділу персоніфікованого обліку, пільг та з питань обслуговування інвалідів, веретаранів війни та рпаці УПЗСН Коростенської РДА, який для вчинення окремих злочинів залучав ще наступних осіб, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Організована злочинна група створена з метою заволодіння бюджетними коштами, виділеним в якості компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.

Організована злочинна група у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вчиняла умисні злочини у період часу з 19.07.2017 по 29.09.2020.

Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 шляхом зловживання своїм службовим становищем та внесенням до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, здійснювали заволодіння бюджетних коштів у 2017 - 2020 роках на користь третіх осіб.

Окрім цього, залучена ОСОБА_9 для вчинення окремих злочинів ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_9 вступив в попередню змову для досягнення злочинної мети організованої злочинної групи, керованої ОСОБА_6 , а саме з метою заволодіння бюджетними коштами, виділеним в якості компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, хоч при цьому не була обізнана про діяльність вищевказаної організованої злочинної групи.

Так, у ході досудового розслідування встановлено, що місцеві жителі Коростенського району, здійснювали реєстрацію місця проживання в напівзруйнованих та нежилих будівлях, що розміщені в селах Коростенського району, та які віднесені до зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Після цього, вказані громадяни здійснювали придбання у власність нерухоме майно в «чистій» зоні та проводили формальне переселення за вказаною адресою, при цьому фактично проживаючи у Коростенському районі. Після цього, вказані особи подавали до УПСЗН Коростенської РДА документи на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.

У свою чергу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 організували прийняття та опрацювання від місцевих жителів Коростенського району документів на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій. Після чого ОСОБА_8 проводив оцінку втраченого нерухомого майна з порушенням вимог Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», а саме встановлював не ринкову, а залишкову вартість заміщення (відтворення), тим самим визначав значно завищену вартість такого майна.

Після цього на підставі поданих документів та звіту про оцінку втраченого нерухомого майна ОСОБА_6 проводила нарахування бюджетних асигнувань, громадянам, які фактично не мали права на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.

Після фактичного заволодіння бюджетними коштами, з метою приховування злочинної діяльності організованої група та з метою надання видимості законності їх діям, не зважаючи на факт проведення оцінки залишкової вартості заміщення (відтворення) втраченого нерухомого майна, між УПСЗН Коростенської РДА та ФОП « ОСОБА_8 » укладались договори на проведення ринкової оцінки такого майна, а також підписувались акти приймання виконаних робіт з проведення ринкової оцінки втраченого нерухомого майна.

Так, у ході досудового розслідування було встановлено, що злочинна група у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 шляхом зловживання своїм службовим становищем та внесенням до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, у 2017 - 2020 роках здійснила 12 фактів заволодіння бюджетних коштів на користь третіх осіб, на загальну суму 4 184 601,79 гривень, в тому числі 3 факти заволодіння бюджетними коштами на користь третіх осіб, на загальну суму 1 485 590,00 гривень, вчинених за участю ОСОБА_5

20 червня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо існує необхідність запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчить тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, у зв`язку з чим існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 178 КПК України обставинами, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу є: вагомість наявних доказів, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, яке може бути застосовано до підозрюваної у разі визнання обвинувальним вироком суду її винуватості у вчиненні злочину, а саме позбавлення волі на строк до 8 років; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 (1 485 590 гривень).

Крім того, відповідно до ст. 45 КК України злочин, передбачений ст. 191 КК України є корупційним, а тому при призначенні покарання у випадку засудження за вказаний злочин суд позбавлений можливості застосувати приписи ст.ст. 69, 75 КК України, а тому існує ризик, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відбування покарання.

З метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобіганню зазначених ризиків, орган досудового розслідування вважає необхідним застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що підозрювана ОСОБА_5 не вчинить інше кримінальне правопорушення, відсутні.

Так, обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останньої, виконання нею процесуальних обов`язків.

Вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є, на даний час, достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної на час здійснення досудового розслідування кримінального провадження.

Усе вищезазначене дає органу досудового розслідування достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 у разі не застосування відносно неї запобіжного заходу у подальшому може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому з метою запобіганню та попередженню настання вищевказаних ризиків в результатів дій (бездійсності) підозрюваної ОСОБА_5 та відповідно до ст.ст. 179, 194 КПК України, їй необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити. Також просив долучити до матеріалів клопотання ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10.02.2022 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000433 від 19.10.2020.

Підозрювана ОСОБА_5 подала до суду письмову заяву про розгляд даного клопотання за відсутності сторони захисту, проти особистого зобов`язання не заперечує.

Прокурор вказав на можливість розгляду клопотання за відсутністю підозрюваної та її захисника.

Дослідивши матеріали та документи, заслухавши прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрювана причетна до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.27 ч. 4 ст.191 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Крім того, слідчий у клопотанні вказав на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме на можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або сотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати зі сторони підозрюваної на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст.191 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Не виключається також можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або сотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваної на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто, прокурором доведено, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином наявні достатні правові підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_5 найбільш м`якого із встановлених ч.1 ст.176 КПК України запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який може забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Разом слідчий суддя вважає, що зазначений слідчим обов`язок «не відлучатися за межі Коростенського району без дозволу слідчого, прокурора або суду» необхідно змінити та покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язок «не відлучатись за межі України без дозволу суду».

Відповідно до положень ст.194 КПК України обов`язки можуть бути покладені на підозрювану на строк не більше двох місяців.

Однак, зважаючи на наявний обсяг доказів в підтвердження обставин підозри, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали тридцять діб.

Керуючись ст.ст.177-179, 193, 194, 196, 205 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 27.07 .2022 року включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі України без дозволу суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками напряму чи опосередковано через інших осіб, зокрема: з співробітниками УСП Коростенської РДА; особами, яким було нараховано компенсації у 2017-2020 роках; іншими свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали та обов`язків встановити до 27.07.2022 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, що здійснює досудове розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1