Справа № 939/534/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» та шляхом застосування сервісу «Easycon» клопотання прокурора Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який вчинено за наступних обставин.
05.12.2019 в період часу з 17 до 19 години, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходився за місцем проживання ОСОБА_7 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де вживали спиртні напої. В ході розпиття спиртних напоїв ОСОБА_8 виразився в бік ОСОБА_5 та ОСОБА_7 образливими словами. Будучи обуреним словами ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно групою осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, по черзі з ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 удари по голові, від яких останній впав на підлогу. Після цього ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 нанесли ОСОБА_8 не менше 11-ти ударів в ділянку голови, не менше 12-ти ударів по тулубу, не менше 4-х ударів по сідницях та одного удару по лівій гомілці, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження внаслідок яких останній помер на місці події.

Кримінальне провадження № 0000758 від 08.12.2019 перебуває на розгляді Бородянського районного суду Київської області.
До обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ухвали Бородянського районного суду Київської області від 17 березня 2020 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який востаннє продовжено ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2022 року. Строк дії запобіжного заходу закінчується 04 червня 2022 року.
30 травня 2022 року прокурор Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 на підставі Розпорядження голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Обґрунтовуючи необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 зазначив, що все ще існують ризики, які були наявні при обранні та продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від суду обгрунтовує тим, що обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений тяжкий злочин, за який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду, що підтверджується тим, що після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 тимчасово залишив місце свого проживання, намагаючись переховуватись, а також відсутністю у ОСОБА_5 за місцем проживання тісних соціальних зв`язків.
Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: незаконний вплив на потерпілу та свідків з метою надання ними суду неправдивих показів обгрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_5 проживає в одному населеному пункті із потерпілою та свідками, судовий розгляд ще не завершено, і в його ході може виникнути потреба у повторному допиті свідків, і ОСОБА_5 матиме змогу впливати на них будь-якими методами з метою схиляння до зміни їх показань на свою користь.
Також ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, про що свідчить той факт, що після смерті ОСОБА_8 він намагався сховати його тіло з метою введення слідства в оману і ухилення від відповідальності.
У зв`язку із ускладненим етапуванням обвинуваченого до зали судового засідання внаслідок дії воєнного стану в країні, судом вжито заходів по забезпеченню участі обвинуваченого в судовому засіданні шляхом налагодження відеоконференцзв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .
Захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні вказуючи, що ризики зазначені прокурором є, наразі, неактуальними, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, змінити щодо його підзахисного запобіжний захід на менш суворий, зокрема, у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту. Водночас, посилаючись на положення ст. 616 КПК України просив надати можливість його підзахисному мобілізуватись для проходження військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні проти продовження строку тримання його під вартою заперечував; вважав, що менш суворі запобіжні заходи в повній мірі здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши доводи клопотання та перевіривши долучені до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 1 статті 194 КПК України визначено обставини, достатність доказів існування яких суд зобов`язаний встановити при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
Водночас, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд перевіряє наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Під час обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом встановлено наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховування, незаконного впливу на потерпілу та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Водночас, під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на зменшення ризиків, які існували на час обрання та в наступному, під час продовження строку тримання його під вартою.
Доцільність продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу є наразі актуальною.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років.
Обвинувачений не має стабільного джерела доходів, неодружений, неповнолітні діти чи інші особи на його утриманні не перебувають, після вчинення інкримінованого йому злочину залишив місце свого проживання та намагався переховуватись, місцем проживання ОСОБА_5 є Бучанський район Київської області, де внаслідок активних бойових дій зруйнована інфраструктура міста та будинки.
У сукупності із викладеним, покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, що дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, та суттєво підвищує ризик ухилення від суду.
Ризик впливу на потерпілу та свідків з метою надання ними неправдивих показів також є цілком доведеним з огляду на те, що судовий розгляд кримінального провадження триває.
З огляду на ту обставину, що обвинувачений намагався переховувати труп тіла жертви, доведеним також, на переконання суду, є ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
При цьому слід зазначити, що жодні дані, які б давали підстави вважати, що певні соціальні зв`язки, схильності обвинуваченого, зможуть виступити превентивним засобом у його поведінці, відсутні.
Адекватним механізмом для запобігання доведеним ризикам суд вважає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Продовжуючи тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу (інтересу правосуддя), які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Враховуючи викладене а також те, що 04.06.2022 спливає строк дії запобіжного заходу, а завершити судовий розгляд до його спливу не вбачається за можливе, суд погоджується з доводами клопотання прокурора та вважає, що його слід задовольнити.
Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вважає за необхідне визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 спричинив загибель людини.
Щодо клопотання захисника про надання можливості його підзахисному мобілізуватись для проходження військової служби до Збройних Сил України, суд відзначає, що скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого для проходження ним військової служби за призовом під час мобілізації вирішується виключно в порядку, визначеному ст. 616 КПК України.

З огляду на наведене, у задоволенні клопотання захисника про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для проходження військової служби обвинуваченим ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.7, 9, 177, 182, 183, ч. 6 ст. 193, ст.ст.194, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, - відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 31.07.2022 включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом того ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1