У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на вилучене майно,

встановив:

Зі змісту розглядуваного клопотання з`ясовано, що 26 серпня 2022 року приблизно 02 год. 38 хв., ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , перебували на літній терасі ресторану «Деліція», що за адресою м. Ужгород прос. Свободи, 45, підійшли до потерпілого ОСОБА_7 , який працює нічним охоронцем у вказаному закладі, та попросили його підпалити цигарку. В цей момент, у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , виник раптовий спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, реалізуючи який, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, за попередньою змовою та разом із ОСОБА_6 , схопив ОСОБА_7 за руки при цьому скрутив їх за спину.
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 та почав наносити йому удари руками затиснутими в кулак по обличчю, від яких потерпілий впав на землю, після чого схопив мобільний телефон марки «Неффос», який знаходився на столі біля потерпілого.
Із викраденим, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покинули місце події, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на суму, що встановлюється та тілесних ушкоджень у вигляді: «забіжної параорбітальної гематоми зліва, забійна рана надбрівна зліва».
26.08.2022 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.. 208 КПК Україхни, та в нього було вилучено:
мобільний телефон марки «Хіаоті» моделі «Мі play 7»;
паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 виданий Тячівським РВ УМВС в Закарпатській області від 16.02.2001;
військовий квиток серії НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
пристрій для викурювання марки «Smoke», які було упаковано до спец пакету НПУ СУ №ВУМ2012293.
Окрім цього, 26.08.2022 вході огляду місця події за адресою м. Ужгород, вул. М. Заньковецької, біля буд № 5, СК «Юність», було виявлено та вилучено, мобільний телефон марки «Neffos», який упаковано до спец пакету НПУ СУ № PSP 2143464.
Слідчий в клопотанні зазначає, що мобільні телефони та пристрій для викурювання марки «Smoke», підпадають під ознаки, перераховані в ст. 98 КПК України, а тому є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні й у органу досудового розслідування є необхідність в накладенні арешту на вилучене під час затримання особи та огляду місця події майно з метою збереження такого як речових доказів.

Слідчий в судове засідання не з`явився.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, подані учасниками розглядуваного клопотання заяви, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з витягу з ЄРДР ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000988 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР від 26.08.2022.

Відповідно до положень ст.233, 237 КПК України, в рамках вказаного досудового розслідування, 26.08.2022 в порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_5 , та в нього було вилучено: мобільний телефон марки «Хіаоті» моделі «Мі play 7»; пристрій для викурювання марки «Smoke», які було упаковано до спец пакету НПУ СУ №ВУМ2012293. Окрім цього, 26.08.2022 вході огляду місця події за адресою м. Ужгород, вул. М. Заньковецької, біля буд № 5, СК «Юність», було виявлено та вилучено, мобільний телефон марки «Neffos», який упаковано до спец пакету НПУ СУ № PSP 2143464.
Вказані речі, згідно з постановою слідчого від 26.08.2022 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

З системного аналізу вказаних норм кримінального процесуального закону можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження такого як речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки таке має значення для встановлення обставин злочину слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на майно, в межах кримінального провадження № 0000988 від 26.08.2022, на вилучені у ОСОБА_5 та при огляді місця події за адресою: м. Ужгород, вул.. Заньковецької, біля буд. 5, СК «Юність», наступне майно:

мобільний телефон марки «Хіаомі» моделі «Мі play 7»;
пристрій для викурювання марки «Smoke», який було упаковано до спец пакету НПУ СУ №ВУМ2012293.
мобільний телефон марки «Neffos», який упаковано до спец пакету НПУ СУ № PSP 2143464.
Заборонити власникам та/або користувачам розпоряджатись та користуватись вищеперерахованим майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1