У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2022 року м. Ужгород
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, ніде не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , визначивши збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, як джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, але не пізніше 12.08.2022 року, діючи умисно, незаконно, придбав, висушені подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору, які згідно висновку експерта №СЕ-19/107-22/7179-НЗПРАП від 12.08.2022 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», упаковані, розфасовані у 76 (сімдесят шість) згортків з металевої фольги сріблястого кольору, з приблизно однаковою кількістю (вагою) такої висушеної наркотичної речовини у кожному, які в подальшому переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де почав незаконно зберігати, з метою подальшого збуту.
В подальшому, ОСОБА_4 , не пізніше 12.08.2022 року знаходячись в спальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 за місцем свого проживання, з метою подальшого збуту, вказану кількість незаконно зберігаємого особливо небезпечного наркотичного засобу, розфасованого та упакованого на окремі дози у 26 (двадцять шість) згортків з металевої фольги сріблястого кольору, розмістив таким чином, що частину висушеного наркотичного засобу «канабіс» у 26 (двадцяти шести) згортках фольги, загальною масою «канабісу» в перерахунку на суху речовину становить 24,2852 г., заховав у пластикову пляшку, червоного кольору, та розмістив її на журнальному столику в спальній кімнаті, а і іншу частину у 50 (п`ятдесяти) згортках з металевої фольги сріблястого кольору заховав у прихованій поличці, яка розмішена в дальньому правому куті кімнати під стелею, та став зберігати з метою подальшого збуту вказану кількість особливо небезпечного наркотичного засобу до моменту виявлення та його затримання.
13.08.2022року о 17.12 годині в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 затримано у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.
Цього ж дня, ОСОБА_4 у порядку, передбаченому ст.ст.277, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Як стверджує у клопотанні слідча ОСОБА_7 , вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколом обшуку від 12.08.2022 року приміщення квартири АДРЕСА_2 , у ході якого виявлено та вилучено 26 (двадцять шість) згортків фольги та один поліетиленовий пакет, в середині яких знаходиться зелена подріблена речовина ззовні схожа на канабіс; два прозорих поліетиленових пакети з 50-ма (п`ятдесят) згортками фольги в середині, в кожному з яких знаходиться зелена подріблена речовина ззовні схожа на канабіс; два згортки фольги та два пластикові прозорі шприци в середині яких знаходиться біла кристалічна речовина ззовні схожа на метанфетамін; висновком експерта №СЕ-19/107-22/7179-НЗПРАП від 12.08.2022, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , іншими матеріалами кримінального провадження.
Також слідча у клопотанні вказує, що під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: - з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду; - з метою запобігання спробам ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних, зважаючи на те, що органу досудового розслідування на даний час невідомі інші особи, які обізнані про обставинами вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 та можуть дати показання з цих обставин, а підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе вчинити на них вплив, схиливши їх до відмови від дачі або дачі завідомо неправдивих показань. Таким чином, перебування на волі підозрюваного негативно вплине на хід досудового розслідування та його об`єктивність; - з метою запобігання спробам знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчиненого злочину. Існування даного ризику, обґрунтовано тим, що на даному етапі досудового розслідування не виявлено місця виготовлення та пакування наркотичних засобів, не встановлено інших осіб та використовувані ними засоби для виготовлення, пакування та розповсюдження наркотичного засобу, що можуть бути виявлені і використані як докази, є підстави вважати, що такі знаходиться в іншому місці, у інших осіб, про що підозрюваний може бути обізнаний, і до знищення чи приховування яких підозрюваний може вдатися перебуваючи на волі; - з метою запобігання спробам іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню, зважаючи на те, що знаходячись на волі, ОСОБА_4 може підшукати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, зважаючи на його знайомства в мажах району із місцевими мешканцями; - з метою запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_4 тривалий час ніде не працює, а не маючи іншого джерела доходів, може продовжити свою злочинну діяльність.
Беручи до уваги викладені обставини, на думку слідчої ОСОБА_6 жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження. Зазначив, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, а відтак, враховуючи особу підозрюваного, який ніде не працює, більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, які наведені у клопотанні.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні надав письмові заперечення, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вважає, що зазначені в клопотанні ризики, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється не існують. Зокрема стосовно того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних не відповідає обставинам справи, оскільки покази двох свідків є в матеріалах справи інформації про побиття підозрюваним потерпілої, а висновок експерта вже проведений і також наявний в матеріалах справи. Крім того, стверджує, що не взято до уваги, те що підозрюваний раніше не судимий, запобіжні заходи відносно нього раніше не застосовувались.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, пояснив, що даний згорток знайшов на вулиці, поблизу місцевого каналу, та взяв його для особистого вживання, не мав наміру його збувати.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12 серпня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий працівниками СУ ГУНП в Закарпатській області 12 серпня 2022 о 17 год. 12 хв. в порядку ст. 208 КПК України. Підставою затримання зазначено особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення та безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
13 серпня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У відповідності до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Вивчивши матеріали клопотання, зокрема дослідивши долучені: протокол затримання ОСОБА_4 від 12.08.2022 року, протокол обшуку від 12.08.2022 року проведеного за місцем проживання ОСОБА_4 АДРЕСА_1 , в ході якого були виявлені та вилучені 26 (двадцять шість) згортків фольги та один поліетиленовий пакет, в середині яких знаходиться зелена подріблена речовина ззовні схожа на канабіс; два прозорих поліетиленових пакети з 50-ма (п`ятдесят) згортками фольги в середині, в кожному з яких знаходиться зелена подріблена речовина ззовні схожа на канабіс; два згортки фольги та два пластикові прозорі шприци в середині яких знаходиться біла кристалічна речовина ззовні схожа на метанфетамін.
Також слідчим суддею у судовому засіданні були досліджені протоколи допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та висновок експерта №СЕ-19/107-22/7179-НЗПРАП від 12.08.2022 року дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, згідно якого, надані на дослідження речовини рослинного походження є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений.
Зважаєчи на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, про що свідчать також додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
Окрім цього, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Також слідчим суддею враховуються й ті обставини, що підозрюваний перебуваючи на волі може незаконно вливати на свідків та експерта у даному кримінальному провадженні, з метою надання та зміни їх показів вигідних для нього, шляхом підкупу, вмовлянь, шантажу чи погроз, застосування насилля, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Окрім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі матиме можливість знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчиненого злочину, оскільки на даному етапі досудового розслідування не виявлено місця виготовлення та пакування наркотичних засобів, не встановлено інших осіб та використовувані ними засоби для виготовлення, пакування та розповсюдження наркотичного засобу, що можуть бути виявлені і використані як докази, є підстави вважати, що такі знаходиться в іншому місці, у інших осіб, про що підозрюваний може бути обізнаний.
Також беручи до уваги, що ОСОБА_4 тривалий час ніде не працює та не маючи іншого джерела доходів може продовжити свою злочинну діяльність чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що спростовує доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, злочин вчинено умисно, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, те, що останній раніше не судимий, має постійне місце проживання, ніде не працює.
У судовому засіданні сторона захисту адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання із підстав, відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, зокрема, стосовно того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних не відповідає обставинам справи, оскільки, покази свідків зокрема ОСОБА_9 та ОСОБА_8 надані та наявні в матеріалах справи .
Разом з тим, слідчий суддя критично оцінює такі доводи, оскільки при встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного ОСОБА_4 , та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також відсутність даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
У зв`язку із наведеним клопотання слідчого підлягає до задоволення.
У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
У відповідності з ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.
Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2022 року складає 2 481 гривень, та з урахуванням даних щодо майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок (80х2481). Такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України та забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.
У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту в якому він проживає Закарпатська область, м. Ужгород, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та навчання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, ніде не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання з 17 год. 12 хв. 12 серпня 2022 року.
Встановити строк дії ухвали до 07 жовтня 2022 року включно.
На підставі ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу, достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок (80х2481).
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучаться із населеного пункту в якому він проживає Закарпатська область, м. Ужгород, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та навчання;
- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 07 жовтня 2022 року включно.
У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься підозрюваний.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч.5 ст.194 КПК України.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18.08.2022 року о 10 год. 15 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1