В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2022 р. Справа № 596/1093/21

Провадження № 1-кп/596/26/2022

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин угоду про примирення від 25 липня 2021 року, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000065 від 17 липня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи за місцем спільного проживання, що по АДРЕСА_1 , маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй співжительці ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично у період із 01.12.2020 року по 15.07.2021 року вчиняв відносно неї акти психологічного домашнього насильства, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої, а саме 01.12.2020 року за що 06.01.2021 року відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, а 05.02.2021 року постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 03.03.2021 року за що 04.03.2021 року відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, а 13.07.2021 року постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, провадження по адміністративному матеріалу закрито, в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення стягнення.
15.07.2021 року, приблизно о 12.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання, що по АДРЕСА_1 , незважаючи на притягнення до адміністративної відповідальності, повторно протягом року вчинив акт психологічного домашнього насильства відносно своєї співжительки ОСОБА_4 ..
В результаті вищевказаних протиправних дій, ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 психологічних страждань, що спричинило погіршення якості її життя.
Своїми умисними діями, які виразилися в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України. Його дії за цією статтею кваліфіковані вірно.

ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю. Крім повного визнання своєї винуватості ОСОБА_5 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він погодився в підготовчому судовому засіданні.

В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України 25 липня 2021 року уклали угоду про примирення на тих умовах, що ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк сто шістдесят годин.

На момент підписання угоди про примирення потерпіла ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2 КПК України) та в касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Підозрюваний ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпіла ОСОБА_4 погодилася з тим, що буде позбавлена права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення.

Підозрюваний розуміє, що в разі невиконання ним угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпіла ОСОБА_4 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , визнав в повному обсязі свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України згідно сформульованого обвинувачення, а також з потерпілою ОСОБА_4 підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити ОСОБА_5 покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк сто шістдесят годин.

За таких обставин, суд вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши обвинуваченого, потерпілу, думку прокурора, який не заперечує щодо затвердження угоди про примирення, прийшов до висновку, що відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Також з`ясовано у потерпілої ОСОБА_4 , що вона розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 25 липня 2021 року між ним та потерпілою ОСОБА_4 , і узгоджену сторонами міру покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк сто шістдесят годин. Вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини у вчиненні злочину та обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання.

Перевіривши угоду на відповідність чинному законодавству, з`ясувавши питання, визначені в ч. 5 ст. 474 КПК України, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 суд вважає, що у суду відсутності підстави для відмови у її затвердженні.

Узгоджене сторонами покарання є таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 314 ч.3 п.1, 367-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 25 липня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 25 липня 2021 року покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України; зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Гусятинського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_1