Справа № 629/256/21
УХВАЛА

17.06.2022 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в об`єднаному кримінальному провадженні № 0001162 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2020 та № 0000254 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2021 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України та ОСОБА_4 за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 186 КК України.

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_3
захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Розпорядженням голови Верховного Суду від 06 квітня 2022 року № 16/0/9-22 територіальну підсудність Лозівського міськрайонного суду Харківської області передано Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська.
До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 16.06.2022, з посиланням на наявність ризиків визначених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, від прокурора Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_5 надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .
Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 заперечували проти клопотання прокурора та вважали, що останній має міцні соціальні зв`язки, тому можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавлення волі.
Прокурор заперечував проти клопотання захисника та обвинуваченого щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, в межах заявленого клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії раніше обраного та продовженого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.02.2022 клопотання прокурора задоволено та запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, продовжено до 28 квітня 2022 року, включно. Визначено суму застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 119650 (сто дев`ятнадцять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

25.04.2022 прокурором, з огляду на приписи ст. 615 КПК України, запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою було продовжено до 25.06.2022.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, за вчинення яких, у разі доведеності його вини, обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

Згідно правової позиції, викладеної в п.152 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за якою тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На переконання суду, на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує ту обставину, що протягом перебування обвинуваченого в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування ОСОБА_3 в умовах ізоляції відносно останнього не надходило.

У зв`язку із вищенаведеним, та з урахуванням того, що ризики встановлені під час обрання та продовження ОСОБА_3 , запобіжного заходу не змінилися, і з огляду на те, що до закінчення строку дії запобіжного заходу здійснити розгляд кримінального провадження неможливо, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , строк дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 та ч.3 ст. 183 КПК України, в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050.00 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Крім цього, застосовуючи до ОСОБА_3 альтернативний запобіжних захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

При вирішенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 на більш м`який, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання та враховує ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968), оскільки він, володіючи відомостями щодо осіб свідків, які ще не допитані, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів та відмови від показів взагалі, що вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 3), 4) ч. 1 ст. 177 КПК України. Ці ж обставини вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченому.
Посилання захисника на наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, та даних, що характеризують його особу з позитивного боку, не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики перешкоджання кримінальному провадженню та незаконного впливу на свідків.
Разом з тим, на переконання суду, на даний час відсутні підстави для зміни раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки він обирався та продовжувався не тільки з урахуванням тяжкості злочину, але й особи обвинуваченого та певних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не відпали і продовжують існувати і на теперішній час.

Суд враховує рекомендації, викладені у п. 9 листа Верховного Суду 1/0/2-22 від 03 березня 2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», за якими вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів.
Керуючись ст.ст. 110, 315-317, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 діб, тобто до 15 серпня 2022 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний із позбавленням волі відмовити.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 50 (п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050.00 гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.
У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_3 будуть покладені обов`язки:

-Прибувати до суду на першу вимогу;

-не відлучатися із місця реєстрації АДРЕСА_1 без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (за наявності офіційного працевлаштування);

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд України та в`їзд до України.

У разі невиконання цих обов`язків до ОСОБА_3 , може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала набирає чинності негайно, підлягає обов`язковому виконанню та окремому оскарженню не підлягає.
Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_7