Справа № 201/6702/22
Провадження № 1-кс/201/2491/2022
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, подане під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0002499 від 22.07.2022 року, клопотання слідчого СВ 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новгородське м. Дзержинська Донецької області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, з середньою технічною освітою, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 подано до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування слідчий відділ 2 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (наказ Т.в.о голови СБ України № 197 від 20.07.2022 «Про визначення місця тимчасової дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях»). В обґрунтування скерованого клопотання зазначено, що у кримінальному провадженні № 0002499 від 22.07.2022 щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України за фактом несанкціонованого поширення інформації про розміщення Збройних Сил України, вчинене в умовах воєнного стану, встановлено, що ОСОБА_5 у період часу з 29.05.2022 по 16.06.2022, перебуваючи за адресою реєстрації та фактичного місця мешкання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з особистих мотивів, використовуючи власний телефон марки «Xiaomi» із сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_1 , за допомогою месенджеру «Телеграм», із власного акаунту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » поширив невстановленому абоненту на ім`я « ІНФОРМАЦІЯ_3 » інформацію щодо: розташування підрозділів Збройних Сил України на центральному ринку АДРЕСА_2 ; руху Збройних Сил України біля залізничного переїзду АДРЕСА_2 ; розташування підрозділів Збройних Сил України на АДРЕСА_2 ; розташування підрозділів Збройних Сил України у ІНФОРМАЦІЯ_4 АДРЕСА_3 ; розташування блок-посту підрозділів Збройних Сил України на перехресті АДРЕСА_4 та повороту на АДРЕСА_3 ; руху підрозділів Збройних Сил України з с. Залізне в напрямку АДРЕСА_2 ; руху підрозділів Збройних Сил України по вул. Горлівській смт. Нью-Йорк в напрямок АДРЕСА_3 . При цьому ОСОБА_5 усвідомлював, що вказана інформація може нашкодити національній безпеці України.

Так, слідчий за погодженням з прокурором просив продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали, вважаючи, що заявлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені пп. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, що відповідно виправдовує подальше тримання ОСОБА_5 під вартою в межах строку досудового розслідування, завершенню якого перешкоджає складність кримінального провадження та необхідність проведення стороною обвинувачення чисельних слідчих та процесуальних дій, які будуть мати суттєве значення для встановлення істини під час судового розгляду, зокрема таких як проведення експертиз з дослідження питань, які потребують спеціальних знань, отримання тимчасового доступу до речей та документів, які знаходяться у володінні різних осіб, встановлення та допит свідків, які можуть мати інформацію щодо обставин кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та наполягав на продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а отже заявлені при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені пп. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та вони не зменшилися, водночас досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу неможливо завершити внаслідок складності кримінального провадження, з урахуванням чисельної кількості призначених експертиз, у тому числі особливої складності комп`ютерно-технічної експертизи, та великого обсягу процесуальних дій, необхідних для здійснення всебічного, повного і неупередженого досудового розслідування.

Підозрюваний під час судового розгляду не заперечував щодо задоволення поданого клопотання, враховуючи, що він не має постійного місця проживання, а отже до нього не може бути застосований більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Захисник у судовому засіданні в режимі відеоконференції, враховуючи думку свого підзахисного, не заперечував щодо задоволення клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки під час дії воєнного стану до останнього може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думки сторін судового процесу, а також дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд доходить наступних висновків з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді від 29 липня 2022 року стосовно ОСОБА_5 , з урахуванням заявлених у даному клопотанні ризиків, було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 20 вересня 2022 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, зокрема заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також розглянувши доводи учасників кримінального провадження з цього приводу, слідчий суддя дійшов переконання про те, що заявлені ризики, передбачені пп. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні запобіжного заходу, на цій стадії кримінального провадження не перестали існувати та не зменшилися. Зокрема ОСОБА_5 продовжує підозрюватися у вчиненні тяжкого злочину в умовах воєнного стану проти основ національної безпеки України, досудове розслідування щодо якого ще не закінчилося внаслідок складності кримінального провадження, з урахування необхідності здійснення великої кількості процесуальних та слідчих дій, у тому числі через особливу складність комп`ютерно-технічної експертизи, під час проведення якої необхідні виключно спеціальні знання, отримання тимчасового доступу до речей та документів, які знаходяться у володінні різних осіб, встановлення та допит свідків, які можуть мати інформацію щодо обставин кримінального провадження, а отже великого обсягу та специфіки процесуальних і слідчих дій, необхідних для встановлення обставин, що мають значення та підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин провадження. Тобто, враховуючи характер інкримінованої підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 тяжкого злочину проти основ національної безпеки України під час дії воєнного стану та суворість можливого покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, це вже само по собі може бути мотивом та підставою для ОСОБА_5 здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії»), та, без застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, не перебуваючи під вартою, вжити заходів для перешкоджання досягнення дієвості цього провадження шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній, що виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою.

Роблячи висновок про наявність таких ризиків, суд звертає увагу, що ризики не є фактом, а лише ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено у судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність обґрунтовано продовжує існувати, у зв`язку з чим строки тримання ОСОБА_5 під вартою підлягають продовженню в межах строку досудового розслідування.

Водночас доводи сторони обвинувачення щодо існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даного клопотання, оскільки прокурором не надано жодних фактичних даних і не наведено переконливих фактів наявності таких обставин, що відповідно є лише абстрактним припущенням з боку обвинувачення.

Також, розглядаючи доцільність подальшого тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчий суддя враховує обставини передбачені у ст. 178 КПК України, які є актуальними, проте не вирішальними при застосуванні запобіжного заходу, зокрема тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у якому він підозрюється, вік та стан здоров`я ОСОБА_5 , щодо якого немає відомостей, які б перешкоджали застосуванню цього запобіжного заходу, міцність його соціальний зв`язків в місці постійного проживання та реєстрації, що знаходиться в районі проведення активних бойових дій, відсутність у нього постійного місця роботи, майновий стан підозрюваного та відсутність у нього судимостей, що не свідчить негативно про його репутацію, яка проте не може слугувати підставою для відмови у продовженні строку тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки цим не спростовується існування встановлених вище ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою недотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того суд не може не зважати на підвищену суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_5 підозр у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, а саме у несанкціонованому поширенні інформації про рух, переміщення або розміщення Збройних Сил України, вчинене в умовах воєнного стану. Таким чином застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує його права та свободи, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості

Водночас під час розгляду даного клопотання, на підставі ч. 6 ст. 176 КПК України, не перевіряється обґрунтування неможливості запобігання заявленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України під час дії воєнного стану (Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ) про введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в останнє строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затверджений Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ)), а отже за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, до останнього може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи в сукупності матеріали поданого клопотання, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження і даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, то для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні, доцільним є продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за доцільне згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-187, 193-194, 196-197, 199, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого, погоджене з прокурором задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 до 17 листопада 2022 року.
Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою є 17 листопада 2022 року.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження о 09 годині 00 хвилин 20 вересня 2022 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1