Дата документу 25.05.2022
Справа № 334/907/22
Провадження № 1-кс/334/235/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

установив:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла вище вказана скарга ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Скарга вмотивована тим, що 04.02.2022 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подано заяву про вчинення прокурором Запорізького відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 371 КК України, яке полягало у тому що прокурор ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження №00298 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Дослідивши матеріали скарги в їх сукупності, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог скарги з таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України від 06.09.2005 право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21.09.1999, заява N 37437/97).

Відповідно до ст. 214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст. 22 КПК України органом досудового розслідування.

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

У справі Європейського суду з прав людини Preda and Dardari v. Italy (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

Таким чином, скарга адвоката ОСОБА_3 є необґрунтованою та безпідставною.

Керуючись статтями 303, 304, 113, 306, 307, 309, 336, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Відмовити у задоволені скарги ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1