КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №754/6796/21
Провадження №11-кп/824/1397/2022 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 125 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2 УХВАЛА
14 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретарів судового
засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10
захисника ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 05.08.2021 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.
Стягнуто з ОСОБА_7 в доход держави процесуальні витрати в сумі 5973 грн. 80 коп. за проведення експертизи.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 60 000 грн.
Згідно вироку суду, 13.12.2019 приблизно о 15 год. ОСОБА_7 , знаходячись біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , побачив свого знайомого ОСОБА_9 , з яким у нього виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_9 та на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, діючи умисно, протиправно, пхнув останнього в плечі, від чого ОСОБА_9 відійшов назад, після чого ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, наніс ОСОБА_9 в область паху п`ять ударів ногами, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у виді закритої травми правої половини калитки з розривом нижнього полюсу правого яєчка, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме, в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

На даний вирок суду обвинуваченим ОСОБА_7 , подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати вирок Деснянського районного суду м. Києва від 05.08.2021 та закрити кримінальне провадження.

Не погоджуючись з вироком суду, апелянт вважає його незаконним та необґрунтованим, постановленим з грубим порушенням вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянтом зазначено, що 10.01.2020 до ЄРДР внесено відомості по факту вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України. У відповідності до матеріалів кримінального провадження повідомлення про підозру ОСОБА_7 було вручено 26.04.2021. При цьому апелянт зазначає, що оскільки інкримінований йому злочин відноситься до кримінального проступку, а строк досудового розслідування даної категорії злочинів становить дванадцять місяців, то такий строк досудового розслідування сплив, при цьому цей строк не продовжувався і не зупинявся, а ОСОБА_7 не підозрювався у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, таким чином, на думку апелянта, кримінальне провадження, згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КУП України, підлягало закриттю.
Апелянт вказує, що в січні 2020 року були допитані свідки, проведені слідчі експерименти за участю свідків, надалі будь-які слідчі дії не вчинялись та лише 07.09.2020 прокурор визначила підслідність вищенаведеного кримінального провадження, та 29.03.2021 проведено експертизу.
Апелянт вважає, що після закінчення строку досудового розслідування прокурор не був вправі звертатися до суду з обвинувальним актом, оскільки кримінальне провадження підлягало закриттю, адже строк досудового розслідування - не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції, передбаченого ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК.
Отже, як зазначив апелянт, особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного - якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри. Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування - є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний, при цьому, прокурором не надано постанови про продовження строку досудового розслідування, в реєстрі матеріалів досудового розслідування інформації про продовження або зупинення строку досудового розслідування немає, а під час підготовчого провадження сторона захисту звертала увагу суду, що після 10.01.2021 в зв`язку із спливом строків досудового розслідування у дізнавача та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадження, були відсутні повноваження на вчинення процесуальних дій. Проте, суд не надав належну оцінку цим фактам.
Зокрема, як вказує апелянт, що у цьому кримінальному провадженні дванадцять місяців досудового розслідування необхідно обчислювати з дня внесення відомостей до ЄРДР (10.01.2020 + 12 місяців, що дорівнює 10.01.2021), а станом на 10.01.2021, по кримінальному провадженню №0000151, з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України, закінчився строк досудового розслідування. Підставою такого твердження є та обставина, що до 10.01.2021 не вручалося письмове повідомлення про підозру, та сторона обвинувачення не зверталася з клопотанням до слідчого судді за правилами параграфу 4, Глави 24 КПК України про продовження строку досудового розслідування, таким чином, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає (ч. 5 ст. 294 КПК України).

Крім того, як вказує апелянт, в матеріалах кримінального провадження відсутні належні і допустимі докази на підтвердження того факту, що з дня внесення відомостей до ЄРДР і протягом наступних 12-ти місяців, у цьому кримінальному провадженні був продовжений строк досудового розслідування чи вручено особі повідомлення про підозру, при цьому, як наголосив апелянт, право погодити підозру та вручити її мають представники сторони обвинувачення під час проведення досудового розслідування, разом з тим, повідомлення про підозру дізнавач за погодженням з прокурором вручили ОСОБА_7 всупереч передбаченого законом порядку, оскільки діяли поза межами наданої компетенції. Аналогічно це стосується обвинувального акту: він затверджений поза межами наданої компетенції, а отже, у суду першої інстанції були всі підстави для закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді; пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційні вимоги, просили скасувати вирок Деснянського районного суду м. Києва від 05.08.2021 та закрити кримінальне провадження; позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вказуючи на те, що вимогами ст. 219 КПК України передбачено обрахування строків досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, до дня повідомлення особі про підозру лише для кримінальних проваджень щодо нетяжкого злочину та кримінальних проваджень щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину, а саме 12 та 18 місяці відповідно. При цьому прокурор вказав, що вказаною нормою будь -яких строків для кримінальних проступків не передбачено, а тому строк досудового розслідування, визначений ч. 2 ст. 219 КПК України у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 не закінчився, як і не закінчився строк, визначений ч.3 вказаної норми з дня повідомлення ОСОБА_7 про підозру, адже, ОСОБА_7 вини не визнавав, а тому, досудове розслідування, відповідно до вказаної норми повинно було бути закінчено протягом двадцяти діб, що й було дотримано, адже на 4 день обвинувальний акт було передано до суду; заслухавши позицію потерпілого та його представника, які підтримали думку прокурора та заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 10.01.2020 до ЄРДР за № 0000151 внесено відомості по факту вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України.
Ч.1 ст.125 КК України передбачає відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження, що карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Відповідно до класифікації злочинів, згідно вимог ст. 12 КК України ( в редакції Закону України № 4025-VI від 15.11.201), ч. 1 ст. 125 КК України була злочином невеликої тяжкості.
22.11.2018 року Верховною Радою України було прийнято Закон України №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким, зокрема, врегульовано питання щодо проведення досудового розслідування кримінальних проступків.
І відповідно до ч.1ст.12КК України(в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 р., визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Згідно з ч.2 ст.12 КК України встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
А тому, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень є саме кримінальним проступком.
Відповідно до приписів п.1 Розділу ІІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 22.11.2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» цей Закон набирає чинності з 1 липня 2020 року.
П.4 Розділу ІІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 22.11.2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» було встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом у кримінальних провадженнях про злочини, визначені як кримінальні проступки, в яких до дня набрання чинності цим Законом особам не повідомлено про підозру у вчиненні злочину, подальше досудове розслідування здійснюється в порядку, встановленому главою 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Такі провадження протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом передаються від органів досудового слідства прокуророві для визначення органу, який буде здійснювати подальше досудове розслідування у формі дізнання.
А тому, у відповідності до норм КПК України з врахуванням змін, внесених Законом України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» з 01.07.2020 року подальше досудове розслідування кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у кримінальному провадженні № 0000151, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2020року, мало б здійснюватися в порядку, встановленому главою 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Проте, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, на виконання вимог Закону України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» лише 07.09.2020 винесена постанова про визначення підслідності та визначено підслідність даного кримінального провадження за відділом дізнання Деснянського УП ГУНП у м. Києві.
10.04.2021 винесена постанова про зміну кваліфікації, відповідно до якої кваліфікацію з ч. 1 ст. 125 КК України змінено на ч. 2 ст. 125 КК України, яка згідно класифікації наведеній у ст. 12 КК України також є кримінальним проступком.
І лише 26.04.2021, тобто більш як через 1 рік 3 місяці ОСОБА_7 .
Відповідно до положень п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Ч.2 ст.219КПК Українипередбачає, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1)дванадцять місяців-у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
На даний час у ст.219 КПК України відсутні норми, які б регламентували загальний строк проведення досудового розслідування щодо кримінального проступку, в якому жодній особі не повідомлено про підозру і тому існує ситуація, за якої у провадженнях щодо кримінальних правопорушень невеликої та середньої тяжкості передбачений максимальний строк досудового розслідування до моменту повідомлення особі про підозру, а щодо кримінальних проступків ні.
Також, відповідно до п.1 ч.2 ст.219 КПК Українивстановлено, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину.
Зі сталої практики Верховного Суду (в тому числі правової позиції, викладеної в Ухвалі Верховного Суду від 07.07.2022 у справі № 678/826/21, провадження № 51-1914 ск22) вбачається, що оскільки строк досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину до дня повідомлення особі про підозру становить - дванадцять місяців, то враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.12КК Україникримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а згідно з ч.3 ст.12 КК України, злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі, то на переконання суду і досудове розслідування кримінального проступку також не може перевищувати дванадцять місяців.
Враховуючи наведену судову практику, колегія суддів доходить висновку про те, що кримінальне провадження щодо кримінального проступку має бути закінчене в строк не пізніше одного року з дня внесення відомостей до ЄРДРдо дня повідомлення особі про підозру.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається у разі, коли після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Враховуючи те, що визначений у ч.1 ст.219КПК України строк досудового розслідування закінчився 10.01.2021 року та жодній особі на момент закінчення цього строку не було повідомлено про підозру, оскільки відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування № 0000151 доданого до обвинувального акту зазначено, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 було винесено 26.04.2021 року, тобто вже після спливу одного року з моменту початку досудового розслідування кримінального провадження щодо кримінального проступку, а тому слідчий або прокурор зобов`язаний був прийняти рішення про закриття даного кримінального провадження, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.
Прокурором не надано постанови про продовження строку досудового розслідування, в реєстрі матеріалів досудового розслідування інформації про продовження або зупинення строку досудового розслідування немає. Більш того, можливість продовження досудового розслідування за межами цього строку чинним КПК України не передбачена.
Разом з тим, ні слідчий, ні прокурор на вказані вимоги закону уваги не звернули, та кримінальне провадження не закрили. Більш того, не звернув на це увагу і суддя та провів судовий розгляд у провадженні, чим допустив істотні порушення вимог КПК України, що є безумовною підставою для скасування вироку суду та закриття провадження у справі.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що вимогами п. 10 ч.1 ст. 285 КПК України передбачено і іншу підставу закриття кримінального провадження, зокрема в разі, коли після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

На думку колегії суддів, дане кримінальне провадження підлягає закриттю і на цій підставі, зважаючи на те, що статтею 219 КПК України, зокрема, п.1 ч. 1 ст.219 КПК України передбачено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене: протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу.

З матеріалів же кримінального провадження вбачається, що 26.04.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Разом з тим, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 затверджено та направлено до суду лише 30.04.2021.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання прокурора на строки, передбачені п. 2 ч. 3 ст. 219 КПК України, адже, цим пунктом передбачений 20 - денний строк проведення досудового розслідування у кримінальному провадження, де підозрюваний не визнає вину або існує необхідність проведення додаткових слідчих (розшукових) дій. Проте, матеріали даного кримінального провадження не містять даних про те, що обвинувачений не визнавав вини під час досудового розслідування (як не може про це свідчити і долучена під час апеляційного розгляду копія протоколу допиту від 27.04.2021, згідно якого ОСОБА_7 , користуючись положеннями ст. 63 Конституції України відмовився давати показання); як і не надано прокурором доказів того, що у даному кримінальному провадженні існувала необхідність проведення додаткових слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до вимог ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, який слід залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілому право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 284, 405, 407, 417, 418 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 05.08.2021щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України - скасувати.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_4