Номер провадження: 11-кп/813/1205/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 14.02.2022 року, відносно
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берегове, Закарпатської області, громадянки України, неодруженої, офіційно не працевлаштованої, із неповною середньою освітою, проживаючої за адресою: м. Берегове,
обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000574 від 14.08.2020 року,
установив

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 14.02.2022 року ОСОБА_10 , визнано винною у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та їй призначено покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75, 104 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до вимог п. 1, 2 ч.1; п.2 ч.3 ст.76 КК України на засуджену ОСОБА_10 покладено такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції
Як вбачається з вироку, 13.08.2020 року о 20:30 годині, неповнолітня ОСОБА_10 перебувала поряд з будівлею, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , де діючи з корисливих мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, таємно заволоділа з рюкзака на спині ОСОБА_11 гаманцем потерпілої вартістю 200 гривень в якому знаходились грошові кошти на загальну суму 1340 гривень, також посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_11 , три банківський карти на ім`я потерпілої, а також дисконтні пластикові картки, які не мають для потерпілої грошової вартості, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на суму 1540 грн.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі прокурор Приморської окружної прокуратури ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеність вини обвинуваченої та правильності кваліфікації її дій, вважає вирок суду таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням судом вимог закону України про кримінальну відповідальність.
В обґрунтування апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що суд при ухваленні вироку у даному кримінальному провадженні, в порушення вимог ст.98 КК України, призначив неповнолітній обвинуваченій покарання у виді обмеження волі.
На підставі цього, прокурор просить вирок відносно ОСОБА_12 в частині призначеного покарання змінити, вважати ОСОБА_12 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді арешту на 30 діб, та на підставі ст.75, ст.104 КК України звільнити її від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік.
В судове засідання апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_12 не з`явилась, причин своєї неявки не повідомила, а тому, з урахуванням того, що в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища обвинуваченої, за згоди учасників судового провадження, апеляційна скарга розглядається без її участі.
Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги
В судовому засіданні апеляційного суду:
прокурор просив апеляційну скаргу задовольнити, вирок суду першої інстанції змінити;
захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 та представник служби у справах дітей не заперечували проти апеляційної скарги прокурора.
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду
Відповідно до приписів ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Оскільки вирок суду першої інстанції в частині доведеність вини обвинуваченої, правильності кваліфікації її дій ніким не оскаржується, апеляційний суд не перевіряє вирок у цій частині.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо порушенням судом першої інстанції вимог закону про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_12 покарання, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з оскаржуваного вироку суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_12 скоїла інкримінований їй кримінальний проступок у неповнолітньому віці.
Суди мають дотримуватися вимог ст.98 КК України щодо видів покарань, які можуть бути призначені неповнолітнім за вчинений злочин. Перелік видів покарань є вичерпним.

Виходячи з положень ст.98 КК України, інші види покарань, такі як: обмеження волі, конфіскація майна, довічне позбавлення волі до неповнолітніх застосовуватися не можуть, у тому числі і в порядку переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання відповідно до ст.69 КК України.

Так, до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні злочину, суд може застосувати такі основні види покарань, як штраф, громадські або виправні роботи, арешт, позбавлення волі на певний строк та додаткові покарання у виді штрафу і позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції, застосовуючи положення ст.104 КК України при призначенні обвинуваченій ОСОБА_12 , призначив їй покарання у виді обмеження волі.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.104 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею. Звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість призначення неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_12 покарання у виді обмеження волі.
Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання, а саме покарання у виді арешту на 30 діб із застосуванням дії ст.ст.75, 76, 104 КК України.
Керуючись 183, 199, 331, 376, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 14.02.2022 року, відносно ОСОБА_10 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000574 від 14.08.2020 року - в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_12 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді арешту на 30 діб.
На підставі ст.75, ст.104 КК України, звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до вимог п. 1, 2 ч.1; п.2 ч.3 ст.76 КК України на засуджену ОСОБА_10 покладено такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4