Справа № 347/2486/21
Провадження № 1-кп/347/125/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2022 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря с/з ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000167 від 21.10.2021 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Заболотів Снятинського району Івано-Франківської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, не працевлаштований, освіта середня, на утриманні нікого не має, депутатом не обирався, раніше неодноразово судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.
ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.
Так, 16 10.2021, близько 01:30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи но вулиці Стефаника в місті Косів, з метою вчинення крадіжки чужого майна, проник на огороджену територію господарства ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території вказаного господарства, ОСОБА_5 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає підійшов до дерев`яного житлового будинку, де шляхом віджиму вхідних дверей, проник до приміщення будинку. Перебуваючи у приміщенні житлового будинку ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами, спрямованими на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, таємно викрав належні ОСОБА_4 три трансформатори з мідною обмоткою, в яких загальна вага міді становила 2 кг, загальною вартістю 410 грн.
Після вчинення крадіжки чужого майна ОСОБА_5 місце вчинення злочину покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 410 грн.
17.10.2021, близько 01:30 год., ОСОБА_5 , повторно шляхом вільного доступу проник на огороджену територію господарства ОСОБА_4 , та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до дерев`яного житлового будинку, де шляхом віджиму вхідних дверей, проник до приміщення будинку. Перебуваючи у приміщенні житлового будинку ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами, спрямованими на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, таємно викрав належний ОСОБА_4 бувший у використанні асинхронний трифазний двигун, вартістю 5733 грн. Після цього, місце вчинення злочину ОСОБА_5 покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 5733 (п`ять тисяч сімсот тридцять три) гривні.
Також, 18.10.2021, близько 02:00 год., ОСОБА_5 , повторно шляхом вільного доступу проник на територію домогосподарства ОСОБА_4 , та впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до дерев`яного житлового будинку, де діючи умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами, спрямованими на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, таємно викрав належну ОСОБА_4 бувшу у використанні камеру відеоспостереження марки «Komrernass» моделі «Wild Camera WK 8А1», вартістю 1130 грн., яка була закріплена на фасаді будинку.
Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1130 (тисячу сто тридцять) гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Додатково пояснив, що вчинив злочин через скрутне матеріальне становище. Шкода завдана кримінальним правопорушенням ним не відшкодована в повному обсязі, оскільки він перебував під вартою, у кримінальному провадженні, яке перебувало на розгляді в іншому районному суді. ОСОБА_5 думав, що своїми діями він нікому шкоди не завдасть, оскільки викрадав майно, яке на йому думку не мало великої цінності. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 попросив вибачення у потерпілого. Також висловив думку, що якщо потерпілий заявить позов у порядку цивільного судочинства, то він його підтримає, та постарається повністю відшкодувати завдану шкоду.

ОСОБА_5 ствердив, що зробив для себе правильні висновки, висловив жаль з приводу вчиненого, запевнив суд, що такого більше не повториться, оскільки за час перебування під вартою, переглянув спосіб свого життя, бажає стати на шлях виправлення, просив його суворо не карати.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 , є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердив, що виявив в своєму житловому будинку вкрадене майно. Завдана йому шкода частково відшкодована в сумі 1130 грн. Цивільний позов потерпілим не заявлявся, проте, йому було роз`яснено право звернутися з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства. В призначенні покарання покладався на розсуд суду. Потерпілий цивільний позов в порядку кримінального судочинства не заявляв. Проте, йому було роз`яснено, що він не позбавлений права звернутися з цивільним позовом, в порядку цивільного судочинства.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.
Отже, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.
Водночас, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, на обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, по місцю реєстрації в с. Заболотів, скарг від сусідів та односельчан на ОСОБА_5 не поступало, неодноразово судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, як на стадії досудового так і на стадії судового розгляду, часткове відшкодування збитків на суму 1130 грн., шляхом повернення викраденого майна.
В судовому засідання захисник обвинуваченого просив призначити покарання із застосування ст. 69 КК України, оскільки обвинувачений відшкодував шкоду. Крім того, просив врахувати стан здоров`я з обвинуваченого.

Проте, перевіривши вказані доводи суд вважає, що підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України немає, з огляду на наявність такої обтяжуючої обставини, як рецидив злочину. Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 був неодноразово засуджений, в т. ч. і за злочини не лише проти власності, але й інші. Покликання захисника на стан здоров`я, на переконання суду також не можуть бути підставою для застосування ст. 69 КК України, оскільки згідно відповіді на адвокатський запит, діагноз ОСОБА_8 не є остаточним, та потребує подальшого дообстеження. Крім того, як засуджений, ОСОБА_5 матиме право на отримання противірусної терапії.

Що стосується обтяжуючих обставин, про які зазначено в обвинувальному акті, то суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до ст. 35 КК України повторність, сукупність та рецидив злочинів враховуються при кваліфікації злочинів та призначенні покарання, при вирішенні питання щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 16, ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», в окремих статтях Особливої частини КК ( 2341-14 ) рецидив злочинів передбачено як різновид повторності злочинів і, крім таких кваліфікуючих ознак, як вчинення злочину повторно або його вчинення особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, може бути виражений і такою кваліфікуючою ознакою, як вчинення злочину особою, раніше судимою за відповідний злочин. Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК ( 2341-14 ) як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК ( 2341-14 ) як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Як вбачається з вироку ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаного із проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тому суд не враховує повторність злочину як обтяжуючу обставину.
Однак, така обтяжуючи обставина як рецидив злочину, має місце, оскільки ОСОБА_5 неодноразово судимий.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання та наявність однієї обставини, що обтяжує покарання, а саме рецидив злочину, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових порушень закону, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.06.2018 року у справі № 511/37/16-к, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК України, потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч.1 ст.71 цього Кодексу.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, частково приєднати до покарання за даним вироком, покарання за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2022 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 1 (один) місяць.

На підставі частини 1, 4 статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте ОСОБА_5 покарання за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2022, і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з 22 лютого 2022 року визначеного вироком Снятинського районного суду від 27 травня 2022 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому в даному кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 349, 368, 371, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів частково приєднати до покарання за даним вироком покарання за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2022 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, 1 (один) місяць.

На підставі частини 1, 4 статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте ОСОБА_5 покарання за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2022, і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з 22 лютого 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення експертизи в розмірі 1287 грн. 15 копійок.

Скасувати арешт накладний слідчим суддею Косівського районного суду Івано-Франківської області від 22.10.2021 року на камеру відеоспостереження марки «Wold Gamera WK 8A1», ІР-54, серійний номер 31140.

Речовий доказ: камеру відеоспостереження марки «Wold Gamera WK 8A1», ІР-54, серійний номер 31140, який передано на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1