465/3562/16-к
1-кп/465/85/22
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

04.04.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
в ході чергового підготовчого судового засідання з розгляду обвинувального акта та долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001253 від 21 квітня 2016 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, за змістом обвинувального акту раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, Сторона обвинувачення - Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області (прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3) ОСОБА_4

Потерпіла сторона: потерпілий
ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Згідно змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001253 від 21 квітня 2016 року, затвердженого прокурором у червні 2016 року (дата відсутня), ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Як зазначено в обвинувальному акті: «... ОСОБА_3 , будучи раніше судимим 09.10.2015 року Франківським районним судом м. Львова за ст.ст. 185 ч.1, ч.2 ст. 185, 70 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі , на підставі п.7 ч.1 ст. 89 КК України, судимість якого не погашена, вчинив нове кримінальне правопорушення.
Так, 21.04.2016 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи у приміщенні ТЦ "Сільпо", що по вул. Науковій, 35- а у м. Львові , з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кишеньки дитячої коляски мобільний телефон торгової марки "Samsung" модель SM-G530Y, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 в корпусі сірого кольору, який знаходився в чохлі чорного кольору та належав гр. ОСОБА_5 .
Згідно висновку експерта № 9/269 від 16.05.2016 року, ринкова вартість наданого на дослідження мобільного телефону торгової марки "Samsung" модель SM-G530Y, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та чохла чорного кольору невстановленої торгової марки з врахуванням його зносу станом на 21.04.2016 року становила 2727,40 грн.
Відтак, прокурор та слідчий вважають, що таким чином встановлена достатність підстав для обвинувачення ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна, що вчинене повторно,тобто у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні поступили до Франківського районного суду м. Львова разом з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним від 03 червня 2016 року та передані для розгляду судді, визначеному у порядку, передбаченому ст.. 35 КПК України 10 червня 2016 року.
Відповідно до ухвали від 13 червня 2016 року, підготовче судове засідання призначено на 22 червня 2016 року, яке перенесено, із за неявки усіх учасників процесу на 08 липня 2016 року, а відтак, із за неявки обвинуваченого та потерпілого на 07 вересня 2016 року, 16 вересня 2016 року, 20 жовтня 2016 року, 08 листопада 2016 року.
16 вересня 2016 року судом постановлено ухвалу про здійснення приводу обвинуваченого та накладено штраф на потерпілого через неявку до суду.
Ухвалу про привід суд також постановляв і в судовому засіданні від 20 жовтня 2016 року. Підстави таких рішень викладені в ухвалах.
Проте, ухвали про привід не виконувалися, а згідно повідомлення заступника Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_3 за вказаною адресою (тобто адресою, яка зазначена в обвинувальному акті та яку органи досудового розслідування вважали встановленою) не проживає.
Щодо неявки в судові засідання потерпілого, то судом було встановлено, що в обвинувальному акті адреса потерпілого теж вказана не та за якою він проживав та проживає фактично, що підтвердив і сам потерпілий надавши суду акт обстеження.
З урахуванням встановлених у суді обставин щодо уточнення анкетних даних обвинуваченого та потерпілого, судом постановлено ухвалу про зупинення провадження та оголошено розшук обвинуваченого. Згідно ухвали суду від 08.11. 2016 року, розшук обвинуваченого доручено старшому слідчому Франківського відділу поліції міста Львова ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , а контроль виконання постанови покладено на прокурора ОСОБА_4 ( ас. 76 -77).
З даного часу судом неодноразово здійснювалися нагадування як органу якому доручалося виконання ухвали так і органу, на який суд поставив контроль виконання.
Згідно відповідей Т.в.о. начальника Франківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , - « ухвала виконується працівниками ВКП Франківського ВП ГУ НП у Львівській області, проводяться оперативно розшукові заходи з метою встановлення місця знаходження обвинуваченого та у разі встановлення, суду буде повідомлено додатково. Такі відповіді на нагадування скеровувалися суду 17.03.2017 ( ас. 81); 03.05.2017 ( ас. 85);10.10. 2017 ( ас. 89); 03.10. 2018 ( ас 110).
У подальшому ухвала про розшук обвинуваченого не виконана, будь яких повідомлень збоку слідчого чи прокурора щодо її виконання з жовтня 2018 по березень 2022 року суду не повідомлялось, у зв`язку з чим, суд виходячи з вимог ст. 28 КПК України та ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з власної ініціативи відновив провадження у судовій справі та призначив продовження підготовчого судового засідання з розгляду обвинувального акту.
В чергове підготовче судове засідання обвинувачений не прибув з підстав того, що не викликався судом із наведених вище обставин, тобто з підстав відсутності адреси на яку можна було б скерувати судову повістку.
Крім цього, в ході вирішення питань, передбачених статтями 314 -316 КПК України, судом встановлено, що згідно анкетних даних в обвинувальному акті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є уродженцем та громадянином Республіки Молдова, без зазначення міста, села чи селища місця народження, а зареєстрованим у м. Більце, (якого не існує не тільки в Молдові, але й у світі). Більш того, на нагадування суду про розшук, надано відповідь Т.в.о. начальника Франківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 до якої долучено довідку, з якої вбачається, що розшукується ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Молдови, м. Бильче ( в обвинувальному Більце), якого у Молдові теж не має.
Натомість за вироком Франківського районного суду м. Львова від 09.10.2015 року, на який є покликання в обвинувальному акті та який набрав законної сили, особа ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлена як уродженця м. Чернівці, знову ж таки громадянина Молдови та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 .
Отже встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, а також п. 9 ч. 2 ст. 291 (відсутня дата затвердження) , що позбавляє суд здійснити належну перевірку дійсних обставин та здійснити виклик обвинуваченого, а вжиті судом заходи вичерпані.
Також, встановлено, що анкетні дані потерпілого, які зазначені в обвинувальному акті теж не відповідають дійсності.
Прокурор в судовому засіданні просив суд оголосити розшук обвинуваченого, мотивуючи своє клопотання тим, що КПК не передбачає інших варіантів. Разом з тим, на запитання головуючого, - прокурор так і не надав відповіді, у який спосіб ним здійснювався контроль виконання ухвали та не вказав який саме механізм розшуку може бути застосовано у даному випадку, зважаючи, що розшук оголошено 4.5 роки тому і він результатів не дав.
Потерпілий в судовому засіданні просив суд прийняти хоч якесь рішення, оскільки, як на його думку, це уже переходить до смішного, а у подальшому поклався на суд.
Відтак, є очевидним, що судом вживалися достатні заходи щодо розшуку та приводу обвинуваченого, починаючи з 16 вересня 2016 року, однак такі заходи є безуспішними в силу формального підходу органів досудового розслідування та процесуального керівництва щодо встановлення даних на особу, його дійсного місця знаходження чи перебування, а відтак, формального розшуку, зважаючи на те, що протягом 4.5 років не здобуто жодного позитивного результату.
Зважаючи на те, що під час чергового підготовчого судового засідання, при вирішенні питань, передбачених ст. 314 -316 КПК України, прокурор повідомив суду, що йому невідоме місцезнаходження обвинуваченого, як невідомі адреси, за якими можна викликати обвинуваченого, а також, що прокурор не зміг повідомити суд про позитивність результатів оголошеного судом розшуку станом на час розгляду справи, хоч зобов`язаний діяти активно , з огляду на вимоги ст.. 36 КПК України, суд прийшов до висновку, що підготовче судове засідання слід провести у відсутності обвинуваченого та прийняти процесуальне рішення з питань подальшого розгляду судом обвинувального акту.
Заслухавши пояснення і висновки прокурора, домку потерпілого, дослідивши матеріали судового провадження, в частині змісту обвинувального акта на його відповідність вимогам процесуального законодавства й інші процесуальні питання, які вирішувалися в порядку ст. 314 -315 КПК України з можливістю встановити місцезнаходження обвинуваченого та механізм його повідомлення чи приводу, врахувавши результати його розшуку протягом 4, 5 років та перспективність доручення розшуку Інтерполу чи заочного розгляду обвинувального акта, вважаю, що судом вичерпано допустимі процесуальні варіанти та можливості щодо забезпечення явки обвинуваченого.
Основною опричною вказаних обставин є відсутність в обвинувальному акті належним чином встановлених анкетних даних обвинуваченого, формальний підхід органів досудового розслідування та процесуальних керівників у формуванні обвинувачення, що й стало наслідком безперспективності процесуальних дій суду, які крім того, є обмеженими на даній стадії кримінального судочинства, а отже обвинувальний акт не може бути предметом судового розгляду з підстав безперспективності оголошеного судом розшуку.
Відсутність вказаних даних позбавляє суд вирішити питання передбачені Главами 42 - 44 Розділу 9 КПК України, а ініціатива публічного обвинувача у вирішенні вказаних питань повністю відсутня.
З урахуванням відсутності даних на особу обвинуваченого (підозрюваного) виявляється не можливим виконання судом відповідних процедур, передбачених главою 44 КПК України. Не можливим є також вжиття заходів, передбачених ст.. 323 КПК України та судовий розгляд в порядку, визначеному вказаною нормою закону, оскільки санкція статті та тяжкість кримінального правопорушення, обмежують вказані процесуальні дії.
З огляду на відсутність процесуального варіанту для вирішення подальшої можливості проведення підготовчого судового засідання без обвинуваченого, суд став заручником неналежного досудового розслідування.
В реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості щодо процесуальних рішень про залучення перекладача та адвоката, а обвинувачений є громадянином Молдови.
Суд відхиляє пропозицію прокурора котра полягає у оголошенні розшуку, оскільки така пропозиція уже не сприймається судом як один із процесуальних варіантів вирішення питання.
Крім цього, обвинувальний акт поданий до суду не прокурором, який здійснював повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а заступником керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 , що у свою чергу суперечить вимогам ст. 40 КПК України, згідно якої: слідчий подає обвинувальний акт на затвердження прокурору, у даному випадку прокурору ОСОБА_9 , а останній відповідно до вимог ст.. 36 КПК України, повинен скерувати його до суду. Разом з тим, прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 покладені на нього обов`язки звернутися до суду з обвинувальним актом не виконав.
До суду звернулася особа, процесуальні права та обов`язки якої, у даному кримінальному провадженні, не підтверджені.
Покликання заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 у супровідному листі на п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, стосується прокурора призначеного у порядку, передбаченому ст. 37 КПК України, який зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну із дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.
Як вбачається із розписки про отримання копії обвинувального акт, такий вручено без зазначення дати, дата затвердження обвинувального акту відсутня, проте до суду обвинувальний акт скеровано тільки 10 червня 2016 року тобто через сім днів після його складання (03.06.2016), що суперечить ст. 293 КПК України, згідно якої, прокурор зобов`язаний вручити під розписку копію обвинувального акта одночасно з передачею обвинувального акта до суду. При цьому, будь які дані, що обвинувальний акт скеровувався поштою, відсутні.
Не дотримання прокурором вимог, передбачених ст. 28 КПК України, призвело до порушення прав потерпілого та обвинуваченого, що гарантовані ч. 1 ст. 21 КПК України на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, а також ст. ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» згідно з якою, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного
характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Крім того вказана обставина дала можливість обвинуваченому протягом 4.5 роки переховуватися так, що навіть оперативні працівники поліції не можуть виконати ухвали суду та розшукати його.
Невідповідність обвинувального акту вимогам процесуального законодавства, позбавила суд можливості здійснити судовий виклик обвинуваченого у відповідності з вимогами ст.. 111 та 135 КПК України, і, як наслідок, обвинувачений жодного разу не прибув у підготовче судове засідання, Відтак у суду не має процесуальних підстав для вжиття інших заходів для забезпечення явки обвинуваченого в судове засідання, оскільки у суду відсутні конкретні дані про його місце народження, громадянство, місце проживання інші дані, у тому числі й про наявність документів на особу.
Зважаючи на викладене, суд визнає беззаперечним факт очевидності, що обвинувальний акт не відповідає прямим вимогам процесуального законодавства, його пряма невідповідність п. п. 2, 3, 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому, за даних обставин, обвинувальний акт не може бути предметом судового розгляду та згідно з вимогами ст. 314 КПК України, підлягає поверненню прокурору для приведення його у відповідність вимогам закону, а саме: належного встановлення даних на обвинуваченого, у тому числі його фактичного місця народження, проживання, реєстрації, громадянства, а також дати затвердження обвинувального акту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст.. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» п. 18 ст. 3, статтями 28, 291, 314 316, 369, 372, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні за № 0001253 від 21 квітня 2016 року щодо обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України повернути прокурору Франківської окружної прокуратури ОСОБА_4 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим п. п. 2, 9 ч. 2 ст.. 291 КПК України.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 08 квітня 2022 року об 08. год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня виготовлення її повного тексту.

Суддя ОСОБА_10