Справа № 442/3634/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/642/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дрогобицького районного суду Львівської області від 07 липня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

вищевказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбуття покарання.
Місцевий суд мотивує своє рішення тим, що зважаючи на те, що засуджений протягом всього періоду відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, суд вважав за можливе прийняти рішення про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання.
Не погоджуючись із рішенням суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_7 задоволити та застосувати положення ст.81 КК України про умовно-дострокове звільнення.
Вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та постановленою з істотним порушенням норм кримінально-процесуального закону.
Зазначає, що відбув значну частину покарання, жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності, вину визнав, розкаявся у вчиненому злочині, у 2021 році закінчив навчальний центр №40 за спеціальністю «електрозварювальник», стягнень немає.
Вказує, що судом невраховано, що злочин середньої тяжкості й засуджений залучається до робіт по благоустрою, а сам факт, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований хоча за станом здоров`я може бути працевлаштований, не може бути однією з підстав відмови в умовно-достроковому звільненні.
Засуджений стверджує, що відповідно до ст.81 КК України є можливість застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
Колегія суддів заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення присутніх учасників процесу, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України, підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутної частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, встановлено, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України. Поряд з цим, у пункті 2 даної постанови визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджено:
- вироком Тернопільського міськрайонного суду від 02.06.2017 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;
- вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.06.2020 за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.12.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.02.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.06.2021 засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.12.2017 по 28.10.2018.
На даний час ОСОБА_7 відбуває покарання у ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40».
Початок строку відбування покарання 10.08.2020 року. Кінець строку покарання 18.10.2023 року.
Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_7 , станом на 30.06.2022 року, за час відбування покарання в місцях попереднього ув`язнення та місцях позбавлення волі, останній не має жодного заохочення та стягнення.
Відповідно до характеристики адміністрації ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» (а.с.7) засуджений ОСОБА_7 під час перебування в ДУ «УВП (№26)» м.Чортків характеризувався посередньо: порушення режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не надавалися. З 10.09.2020 засуджений відбуває покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» Львівської області. За час відбування покарання характеризується посередньо: порушень режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався. Ініціативи у працевлаштуванні на виробництві установи не проявляє. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом установи. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Недбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці не допускає. Участі в організації та проведенні виховних заходів, які проводяться в установі передбачених ст.123 КВК України не приймає. Прагне до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійних технічних навичок передбачених ст. 126 КВК України, а саме: у 2021 році закінчив Дрогобицький навчальний центр при установі за професією «електрогазозварник». Участі у роботі самодіяльних організацій засуджених відділення, передбачених ст.127 КВК України не приймає. Вину у вчиненому злочині визнав. Засуджений на профілактичному обліку в установі не перебуває. Відповідно до ст.ст. 110,112,113 КВК України підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки (передачі) і бандеролі. Згідно протоколу № 22 від 25.11.2021 комісією установи відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, як такому що не став на шлях виправлення. Згідно протоколу № 12 від 08.06.2021 комісією установи відмовлено у застосуванні ст.81 КК України, як такому що не довів свого виправлення.
Доводи апелянта, що судом не враховано тяжкості вчиненого злочину та залучення засудженого до робіт по благоустрою, апеляційний суд не бере до уваги, з огляду на наступні обставини.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення, суд першої інстанції надав правильну оцінку наявним матеріалам справи та даним, встановленим під час судового розгляду справи.
Сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, яка передбачена в ч.2 ст.81 КК України, являється основною умовою при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
При цьому, виконання засудженим законних вимог адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання та належна поведінка є для засудженого обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, тому виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.
Провівши системний аналіз матеріалів справи апеляційний суд вважає, що наведені в апеляційній скарзі обставини не свідчать про доведення засудженим факту свого виправлення, а тому застосування до нього умовно - дострокового звільнення на даному етапі є передчасним.
З урахуванням наведеного та конкретних обставин справи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у застосуванні положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_7 як такого, що ще не довів своє виправлення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність при розгляді подання, які б вплинули на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не містить правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, а отже є необґрунтованою.
Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є обґрунтованим та мотивованим.
Ухвала Дрогобицького районного суду Львівської області від 07 липня 2022 року відносно засудженого ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.370 КПК України, підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, ст.81 КК України колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:

ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 липня 2022 року про відмову засудженому ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4