Номер провадження: 11-кп/813/1523/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суд м. Одеси від 08 червня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000019 від 20.01.2021 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою було повернуто обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000019 від 20.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, до Приморської окружної прокуратури Одеської області на підставі п. 3. ч. 3 ст. 314 КПК України, у зв`язку із невідповідністю вимогам КПК України.

Підставами для повернення обвинувального акту суд першої інстанції зазначив, що, у порушення ч. 1 ст. 337 КПК України, прокурором у обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 , окрім викладення фактичних обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, зазначено, що він вчинив кримінальне правопорушення спільно з двома іншими особами із зазначенням їхніх прізвищ, імен та по-батькові, які не є обвинуваченими у даному кримінальному провадженні та відносно яких відсутні обвинувальні вироки суду, що набрали законної сили, що є істотним порушенням встановленого ст. 62 Конституції України та п. 10 ч. 1 ст. 7 КПК України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду та порушує право вказаних осіб на участь у розгляді справи, що стосується їх прав та обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, 10.06.2022 року прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

14.06.2022 року прокурором ОСОБА_6 було подано доповнення до апеляційної скарги, у яких прокурор зазначив, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 вказано прізвища двох інших осіб лише тому, що їм повідомлено про підозру у встановленому законом порядку, оголошено їх у розшук, а саме кримінальне провадження відносно вказаних осіб зупинено у зв`язку із їх розшуком.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали судової справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000019 від 20.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Єдиною підставою для прийняття такого рішення є невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України. При цьому повернення обвинувального акта прокурору не має наслідком поновлення досудового розслідування та ухвалення у зв`язку з цим слідчим чи прокурором окремих процесуальних рішень.

Згідно із частиною четвертою статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини другої статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

До того, апеляційний суд зазначає, що чинний КПК України, зокрема ст. 17, 20, 21, 22 КПК України, та міжнародні стандарти у галузі судочинства вказують на неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий розгляд.

Так, відповідно до частини 2 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частини 2 статі 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, частини 1 статті 11 Загальної декларації прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 2 КПК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не може бути притягнений до кримінальної відповідальності за те саме кримінальне правопорушення більше одного разу.

В ході апеляційного розгляду було встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 вказує на співучасть інших осіб, які конкретизовані в обвинувальному акті, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та є фактичною констатацією цього факту і, всупереч принципу презумпції невинуватості, безпідставно стверджує про причетність вказаних осіб до вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

В матеріалах кримінального провадження наявні відомості щодо виділення в окреме провадження матеріалів відносно вказаних осіб, вироки, що набрали законної сили за якими відсутні.

Апеляційний суд наголошує, що встановлені органом досудового розслідування щодо ОСОБА_7 фактичні обставини справи, не можуть вважатися встановленими щодо інших осіб, прізвища яких зазначені в обвинувальному акті і потребують окремого дослідження при розслідуванні справи відносно цих осіб.

На думку апеляційного суду, зазначення в обвинувальному акті обставин кримінального правопорушення, скоєного іншими, крім обвинуваченого, особами, які фактично на даний час не притягується до кримінальної відповідальності в даному провадженні, не лише входить у колізію з нормами кримінального процесуального законодавства щодо вільної оцінки доказів, а й суперечить передбаченим ст. 2 КПК завданням кримінального провадження та загальним засадам кримінального провадження, зокрема забезпеченню до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, а тому є незаконним.

Вказані порушення та невідповідність вимогам процесуального законодавства в переданому до суду обвинувальному акті під час підготовчого засідання виправити не вбачається можливим, так само, як і не можливим є те, щоб продовжувати судовий розгляд за таким актом.

За умови встановлення таких обставин, висновок суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору є обґрунтованим та вірним, а постановлена ухвала законною. Доводи апеляційної скарги прокурора таких висновків не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.
У зв`язку із цим, апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 199, 291, 314, 315, 370, 372, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суд м. Одеси від 08 червня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000019 від 20.01.2021 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4