№ 755/3597/19
№ 1-кс/755/1803/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" жовтня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 ,, заявлену в рамках кримінального провадження № 0010458 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями у провадження судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 передано заяву про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

Заява про відвід мотивована тим, що суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 розглядає кримінальне провадження за № 1-кп/755/805/19 відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні за № 0010458 з грубими порушеннями вимог ч. 2 ст. 6 Конституції України, ст. ст. 2, 9, 17, ч. 2 ст. 314, ч. ч. 1-2 ст. 318 КПК України та ч. 1 ст. 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Так, у даному кримінальному провадженні особа потерпілого не встановлена та відсутня, будь-які документи, які засвідчують про особу потерпілого також відсутні. Таким чином, через відсутність потерпілого не проведено жодної слідчої дії, не проведено слідчого експерименту шляхом відтворення дій обстановки та обставин ДТП. Також, не проводився слідчий експеримент за участю обвинуваченого, спеціаліста та захисника, а вихідні дані для експертиз взяті не зрозуміло звідки, тобто, має місце фальсифікація матеріалів. Таким чином, з указаних підстав до суду направлено недостовірний та незаконний обвинувальний акт, який складений після закінчення строків досудового розслідування, який не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, маючи на меті ввести суд в оману, і відповідно винести незаконний вирок. Крім відсутності потерпілого, участь якого є обов`язковою, викладене в обвинувальному акті не знайшло свого підтвердження у матеріалах досудового слідства, оскільки має місце фальсифікація досудового слідства, про що захисником неодноразово наголошувалось у скаргах під час досудового розслідування, а також, у поданих до суду запереченнях та клопотаннях, на які ніхто не реагував, що є в матеріалах провадження та знаходяться у канцелярії суду. Користуючись та зловживаючи недоліками нового КПК України, обвинувальний акт без матеріалів справи на даній стадії судового розгляду не дає можливості у повній мірі дати оцінку всім грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, які були допущені слідчим на стадії досудового слідства, на яких неодноразово акцентувалося у клопотаннях та скаргах, як під час досудового розслідування, так вже і в суді. Однак, багато чого можна з`ясувати на даний час і на даній стадії судового розгляду, причому, без відкриття усіх матеріалів провадження, зокрема, це встановлений факт відсутності потерпілого, наявність якого є обов`язковим елементом складу злочину і який обов`язково зобов`язаний бути присутнім, як у підготовчому судовому засіданні, так і на стадії судового розгляду. Однак, судом не береться до уваги встановлений факт його відсутності, як на досудовому розслідуванні, так і на підготовчому судовому засіданні, зокрема, встановлений факт його відсутності і на даний час. У зв`язку з чим, виникає питання, чому при наявності такої низки порушень норм матеріального та процесуального права, які виявлені на даній стадії судового розгляду, обвинувальний акт не був повернутий прокурору Київської місцевої прокуратури № 4 на стадії підготовчого судового засідання, коли на це були законні підстави. Однак, не дивлячись на заявлені клопотання та заперечення провадження було призначено до розгляду без потерпілого. Очевидно, що для того, щоб призначити таку справу із вказаними недоліками до судового розгляду без потерпілого, на суддю ОСОБА_5 здійснювався тиск, або вона має певну зацікавленість у розгляді даного провадження, оскільки просто так не були б порушені вимоги ч. 2 ст. 314 КПК України та інші норми законодавства. Ці очевидні, викладені факти порушень вказаних норм закону, на які не правильно, з порушенням вимог законів відреагувала головуюча у провадженні суддя ОСОБА_5 , можуть поставити під сумнів безсторонність суду та засвідчують про упередженість останньої й прихильність до сторони обвинувачення. Порушивши вимоги закону один раз, не виключається те, що порушення будуть продовжуватися і надалі, та в подальшому, суд може прийняти завідомо неправосудне рішення у даній справі. Про те, що порушуються вимоги закону і на даний час також, підтверджується й ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року про відмову в закритті кримінального провадження № 0010458 у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, яка засвідчує про не сприйняття судом доказів захисту, про навмисне і грубе порушення строків досудового розслідування, які встановлені ст. 219 КПК України, і які не складно підрахувати на даній стадії судового розгляду. Також, судом порушуються вимоги ст. 318 КПК України про розумні строки розгляду провадження, оскільки до цього часу не встановлена особа потерпілого. Вважає, що цих вимог суддею ОСОБА_5 не дотримано, що підтверджується цілою низкою наведених фактів та обставин, які останньою не враховані та проігноровані при прийнятті незаконних рішень, у зв`язку з чим, виникли сумніви у її неупередженості.

Захисник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд заяви у його відсутність, заяву підтримує у повному обсязі.

Особа, якій заявлено відвід суддя ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явилася, про розгляд заяви повідомлено, пояснень не надходило.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, клопотань про відкладення не надходило.

Вивчивши та дослідивши заяву про відвід, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Також, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Тобто, наведене указує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

У цій ситуації, із предмета та меж судового розгляду провадження, в якому заявлено відвід, у ракурсі доданих до заяви про відвід доказів, не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість судді ОСОБА_5 щодо учасників провадження або обставин цієї справи, чи її необ`єктивність при її розгляді.

Не встановлено й інших підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК, які б унеможливлювали розгляд справи вказаною суддею та викликали необхідність її відводу.

Як і не встановлено інформацію, яка б указувала на те, що суддя ОСОБА_5 не є безсторонньою, адже особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного, як наслідок побоювання заявника що суддя є небезстороннім не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Сама ж по собі незгода з діями судді у провадженні, чи постановленими ним процесуальними рішеннями організаційного характеру, не є підставою його відводу.

У справі № 826/14033/17 в ухвалі від 03.07.2019 ВС сформував позицію про те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У ході цього розгляду, також не установлено з боку судді ОСОБА_5 умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 22, 26, 75, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , заявлену в рамках кримінального провадження № 0010458 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити.

Копію ухвали направити для відома судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя