ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1258/22 Справа № 187/332/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000646 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 березня 2022 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21.05.2022 року,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Вказує на те, що обвинувачений хоч раніше і притягувався до кримінальної відповідальності, однак ніколи не переховувався від органів досудового розслідування або суду.
Посилається на те, що в доданих до клопотання матеріалах відсутні відомості щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Стверджує, що обвинувачений ОСОБА_7 більше трьох років перебуває під вартою, вину не визнає, проте справа досі не розглянута через незалежні від нього причини.
Зазначає, що у обвинуваченого наявні неповнолітні діти та цивільна дружина, про яких він не може подбати, перебуваючи під вартою.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 березня 2022 року ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21.05.2022 року.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину - вбивстві двох людей під час іспитового строку, раніше неодноразово судимий за умисні злочини, а тому обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив здійснювати розгляд провадження за участю обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, який перебуває в ДУ Дніпровська установа виконання покарань № 4, працівник вказаної установи посилавсь на відмову ОСОБА_7 від участі в режимі відеоконференції, однак від самого обвинуваченого відповідної заяви не надходило, тому колегія суддів вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 безпідставно не з`явився на відеоконференцію.
Також колегія суддів звертає увагу, що з 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в України було запроваджено воєнний стан.
Відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року зі змінами до нього, рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 року, а також листа Верховного Суду №1/0/2-22 від 03.03.2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» суди, здійснюючи правосуддя в умовах воєнного стану, мають зважати на те, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України.

З урахуванням норм чинного законодавства України та вищезазначених приписів методично-інформаційної допомоги відкладення судових засідань, на яких має розглядатись питання про обрання або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою належить вважати за неможливе. У цих випадках суд (слідчий суддя) діє на підставі положень чинного кримінального процесуального законодавства, а також насамперед зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик, передбачений ст. 177 КПК України, не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. До вказаних обставин (ризиків) безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків.

Також, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного (обвинуваченого), беручи до уваги окремі складнощі, які виникають із повноцінною реалізацією положень кримінального процесуального законодавства в умовах воєнного стану та збройної агресії, з метою забезпечення стабільного функціонування системи кримінальної юстиції на час відсічі збройної агресії і належного реагування на випадки вчинення кримінально караних діянь у цих умовах, а також задля уникнення надмірного формалізму під час розгляду судами вищезазначених питань та дотримання розумних строків судового розгляду.

У зв`язку з неможливістю на час воєнного стану в Україні доставки до приміщень судів обвинувачених чи підозрюваних з місць позбавлення волі або установ виконання покарань, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника без участі обвинуваченого ОСОБА_7 , однак за участю його захисника ОСОБА_6 .
Від прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність прокурора, проти чого не заперечував захисник.
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0000646 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України.

З клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що ухвалою слідчого судді від 06.12.2018 року до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 24.03.2022 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину під час іспитового строку, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий.
Також слід зазначити, що до ризиків належить наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ Ілійков проти Болгарії, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, що спричинило смерть потерпілого, а тому, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суддя також має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Доводи захисника про те, що в доданих до клопотання матеріалах відсутні відомості щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, є безпідставними, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 відповідає вимогам ч.3 ст.199 КПК України, так як в ньому, в тому числі, зазначені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, а також щодо неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений ОСОБА_7 більше трьох років перебуває під вартою, вину не визнає, проте справа досі не розглянута через незалежні від нього причини, не є підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або скасування запобіжного заходу, оскільки розгляд кримінального провадження триває, встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також з урахуванням воєнного стану, окрім того, відповідно до листа суду, тривалість розгляду справи також пов`язана з тим, що за клопотанням прокурора було призначено судово-медичну експертизу, а за клопотанням захисника - комп`ютерно-технічну експертизу, при цьому справа повернута до суду 30.03.2022 року, також вже допитано потерпілих, свідків, експертів та обвинуваченого, досліджено всі матеріали справи, оглянуті речові докази.
Твердження захисника про те, що у обвинуваченого наявні неповнолітні діти та цивільна дружина, про яких він не може подбати, перебуваючи під вартою, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 березня 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 березня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4