Справа № 199/5420/22
ВИРОК
іменем України

11.08.2022 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000532 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2022, відносно :

ОСОБА_3 , який народився у 1972 році січня місяця 14 дня у місті Дніпропетровську, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та не працездатних осіб, зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_1 , проживаючого у квартирі АДРЕСА_2 , раніше судимого: -

-25.05.1989 Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ст.17, ч.2 ст. 141, 45 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки із умовно випробувальним терміном 2 роки;
- 29.11.1990 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч.3 ст.143, ч.1 ст. 117, ч.2 ст. 2153, 42, 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років і 6 місяціві;
- 27.12.1999 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.140, ст. 1961, 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із конфіскацією майна;
- 29.07.2007 Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
- 23.03.2007 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, звільнився 05.05.2012 року умовно достроково на 1 рік 9 місяців 20 днів;
- 11.04.2013 Ленінським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- 21.06.2018 Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст. 187, ч.5 ст. 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років. Звільнився по відбуттю покарання 03.03.2022,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.4 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення, проти власності.
Так, 09.07.2022, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», прибув до магазину розливного пива « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 1.
Перебуваючи у приміщенні магазину розливного пива « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , побачив за стійкою з кавовими напоями, стіл на якому знаходився мобільний телефон «Хіаоmі Note8», imeil: НОМЕР_1 , ітеі2: НОМЕР_2 , чорного кольору, який належав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В цей час, ОСОБА_3 , вказаний мобільний телефон «Хіаоmі Note8», imeil: НОМЕР_1 , ітеі2: НОМЕР_2 , чорного кольору, визначив предметом свого злочинного посягання в наслідок чого у останнього, раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , того ж дня, тобто 09.07.2022, приблизно о 20 годині 03 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину розливного пива « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 1, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, повторно, в умовах воєнного стану, підійшов до стійки з кавовими напоями, де своєю правою рукою за стійкою зі столу, взяв мобільний телефон «Хіаоmі Note8», imeil: НОМЕР_1 , ітеі2: НОМЕР_2 , чорного кольору, який належить ОСОБА_5 .
Доводячи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, до кінця, ОСОБА_3 , утримуючи при собі мобільний телефон «Хіаоmі Note8», imeil: НОМЕР_1 , ітеі2: НОМЕР_2 , чорного кольору, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальний збиток на суму 2916 гривень 55 копійок.
Умисні дії, ОСОБА_3 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді.
Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Йому було відомо про введення воєнного стану в Україні, проте у зв`язку з тим, що у нього було скрутне матеріальне становище він 09.07.2022, приблизно о 20 годині 00 хвилин перебуваючи у приміщенні магазину розливного пива « ІНФОРМАЦІЯ_2 » підійшов до стійки з кавовими напоями, де за стійкою зі столу, взяв мобільний телефон «Хіаоmі Note8», який згодом, продав невідомому чоловікові.
ОСОБА_3 повідомив, що у іншому кримінальному провадженні за епізодом від 11.07.2022 йому повідомили про підозру за ч.4 ст. 185 КК України, та обрали запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, яку в сумі 49 620.00 гривень сплатила його дружина ОСОБА_6 , із якою він нещодавно одружився та повінчався.
При цьому, обвинувачений просив суд, не позбавляти його волі, оскільки він виправився, одружився, шкоду потерпілій відшкодував, офіційно працевлаштовується.
Крім вказаного, ОСОБА_3 подав до суду прохання ОСОБА_7 , яка просила суд не позбавляти волі її чоловіка.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.
Так, 13.07.2022 до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулась ОСОБА_5 та просила вжити заходи до невідомого чоловіка, який таємно 09.07.2022 близько 21.00 години, у місті Дніпрі по проспекту Слобожанському, 1 - заволодів належним їй мобільним телефоном «Хіаоmі Note8».
Відповідно до протоколу зняття показань технічного приладу, що має функцію за період часу з 20.00 до 21.00 години за 09.07.2022 у приміщенні «Гуд бір» у місті Дніпрі по проспекту Слобожанському, 1 зафіксовано особу, яка вчинила злочин.
Відповідно до постанови слідчого від 14.07.2022, DVD-R диск із відеозаписом з камер спостереження, що розташовані у приміщенні магазинну Гуд бір» у місті Дніпрі по проспекту Слобожанському, 1, від 09.07.2022. визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.
Відповідно до постанови слідчого від 28.07.2022, копії документів на мобільний телефон Хіаоmі Note8», imeil: НОМЕР_1 , ітеі2: НОМЕР_2 , що були надані потерпілою ОСОБА_5 , визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.
За результатами Висновку експерта №1935/22 від 28.07.2022, ринкова вартість мобільного телефону НОМЕР_3 », imeil: НОМЕР_1 , ітеі2: НОМЕР_2 , станом на 09.07.2022, без урахування ПДВ становила 2916.55 гривень.
Під час перегляду відеозапису 02.08.2022, про що складено протокол за участі понятих, ОСОБА_3 впізнав себе у приміщенні «Гуд бір» у місті Дніпрі по проспекту Слобожанському, 1, як чоловіка під №5, у момент вчинення ним 09.07.2022 крадіжки мобільного телефону НОМЕР_3 », imeil: НОМЕР_1 , ітеі2: НОМЕР_2 .
Під час перегляду відеозапису 02.08.2022, про що складено протокол за участі понятих, ОСОБА_6 , яка є дружиною ОСОБА_3 , впізнала чоловіка під №5, як ОСОБА_3 за зовнішніми ознаками, рисами обличчя, зачісці, ході та одягу, а саме футболка чорного кольору марки «Адідас», штани чорного кольору марки «Адідас», на відео вона побачила як ОСОБА_3 вчинив 09.07.2022 крадіжку мобільного телефону.
Відповідно до розписки ОСОБА_5 , остання 02.08.2022 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 2916.55 гривень, та вказала про те, що претензій морального і матеріального характеру до останнього вона не має.
03.08.2022, під час проведення слідчого експерименту, про що було складено відповідний протокол, ОСОБА_3 , у присутності понятих, вказав на детальні обставини вчинення ним 09.07.2022 кримінального правопорушення у приміщенні магазину розливного пива «Гуд бір» у місті Дніпрі по проспекту Слобожанському, 1. Де він підійшовши до стійки з кавовими напоями, побачив мобільний телефон «Хіаоmі Note8», зрозумівши що за ним ніхто не спостерігає, своєю правою рукою взяв мобільний телефон, притулив до себе та пішов з приміщення магазину. В подальшому продав мобільний телефон невідомій особі, грошову суму не пам`ятає.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачена.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та відшкодування спричиненої шкоди, оскільки його каяття і сприяння розкриттю злочину висловлене вже після викриття його злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_3 вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, маючи судимості за умисні кримінальні правопорушення, у тому числі і за ч.1 ст. 117 КК України ( в ред. 1960 року)

4.Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, але вже після викриття його злочинних дій, та з метою пом`якшити свою персональну відповідальність, не працевлаштований, за місцем проживання скарг не надходило, перебував на обліку у лікаря нарколога та знятий з обліку по відсутності даних, у психіатра на обліку не перебуває, раніше неодноразово судимий, вчинив новий злочин у даному провадженні через досить короткий проміжок часу після звільнення. Крім вказаного, відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 14.07.2022, в межах кримінального провадження № 0000522 від 11.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України, за подіями що мали місце 11.07.2022, ОСОБА_3 , повідомлено про підозру та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08.09.2022 року включно, із визначенням застави в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 49620 гривень.
Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

Вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі, позицію потерпілої, яка просила призначити покарання на розсуд суду, обвинувачений просив суворо не карати, також суд враховує відсутність обставин пом`якшують покарання та наявність обставин що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, судимості ОСОБА_3 , в тому числі і за тяжкі кримінальні правопорушення, який звільнившись 03.03.2022 через досить короткий проміжок часу вчинив новий злочин, в умовах воєнного стану, - суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, суд безумовно при призначення покарання враховує, обставини саме даного кримінального провадження, розмір спричиненої шкоди, відсутність моральних та матеріальних претензій з боку потерпілої, характеристику за місцем проживання обвинуваченого, прохання його дружини, та вважає доцільним призначити покарання ближче до мінімальної межі санкції ч.4 ст. 185 КК України, проте виправлення ОСОБА_3 можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства із реальним відбуванням покарання.
Саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Визначене покарання, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Встановлені судом обставини даного кримінального провадження свідчать про наявність у ОСОБА_3 стійкої направленості умислу на вчинення злочинів і небажання ставати на шлях виправлення, бути корисним для суспільства, а тому призначення більш м`якого покарання, або ж застосування положень ст. ст. 75, 76 КК України, не буде відповідати меті покарання, буде суперечити вимогам ст.65 КК України і не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не обирався.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 180.00 гривень.

Речові докази:

- відеозаписи із камер спостереження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- штани чорного кольору, футболка чорного кольору, що зберігаються у камері схову СВ ВП№1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8