Справа № 405/2129/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001061 від 29.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не маючого утриманців, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 03.05.2022 вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, за наступних обставин.

24.04.2022 в період часу з 11:00 год. по 17:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, прийшов до будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає його мати ОСОБА_5 та вітчим ОСОБА_6 .
Заздалегідь знаючи, що останніх немає вдома ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи таємно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану, який був введений указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, переслідуючи мету власної наживи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, через хвіртку зайшов на територію подвір`я вказаного будинку та шляхом розбиття віконного скла проник в приміщення гаража, що розташований на території подвір`я вказаного будинку.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні гаража таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме ігрову приставку «Sony Play Station 4 CUH-2108A» вартістю 6166,67 гривень та грошові кошти в сумі 4000 гривень.
Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, та своїми протиправними діями спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 10166,67 гривень

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненному кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що він звернувся до батьків, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 та попросив у них гроші, однак, вони йому відмовили. Після чого, 24.04.2022 в період часу з 11:00 до 17:00 год. він, знаючи, що батьків немає вдома, прийшов до їх будинку та через хвіртку зайшов на територію подвір`я і шляхом розбиття віконного скла проник в приміщення гаражу. Звідки викрав ігрову приставку та грошові кошти в сумі 4000 грн. Після чого покинув будинок та пішов по своїх справах. Гроші витратив, а ігрову приставку у нього вилучили працівники поліції.
У вчиненому розкаюється.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутності будь яких сумнівів добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ч.3 ст. 349, ч.2 ст. 394 КПК України та з їх згоди, суд обмежився дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючи даних щодо обвинуваченого і визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюється, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, на обліку в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» та КЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, не одружений, не має утриманців, не працює, раніше судимий.

Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Беручи до уваги характер, тяжкість, суспільну небезпеку та наслідки скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, враховуючи, що ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, та те, що потерпілому шкода відшкодована частково шляхом повернення майна, цивільного позову не заявлено, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

Разом з тим, судом встановлено, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив до ухвалення вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.05.2022, яким останнього засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до частин 1, 4 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій статті 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Тож враховуючи вищевикладене, остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно визначити згідно ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.05.2022, більш суворим призначеним за даним вироком.

Призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст.75 КК України. Такий висновок суду цілком узгоджується з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у рішенні від 23 вересня 2019 року, провадження № 51-2631км19.

Разом з цим, слід зазначити, що статтями 70, 72, 75-78 КК України не передбачено повне або часткове складання, поглинення іспитового строку. Зазначені в ст.70 КК України правила застосовуються лише до покарань.

Дійшовши висновку про можливість виправлення особи без реального відбування покарання та призначивши іспитовий строк при звільненні від його відбування, суд має керуватися виключно положеннями ст.75 КК України, вмотивувавши своє рішення щодо цього.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, визнання вини обвинуваченим, відсутність обставин, обтяжуючих покарання, відсутність цивільного позову та часткове відшкодування завданої шкоди шляхом повернення майна, суд вважає за можливе звільнити останнього від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, що буде необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
Витрати за проведення експертних досліджень в сумі 1345,65 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.05.2022, більш суровим призначеним за даним вироком і остаточно вважати засудженим до 5 /п`яти/ років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 /три/ роки, поклавши на засудженого обов`язки відповідно до ч.1 ст. 76 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений
Речові докази:
- ігрову приставку «Sony Play Station 4 CUH-2108A», передану на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому як йому належну.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 1345 /одну тисячу триста сорок п`ять/ гривень 65 копійок.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7