ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/4966/20 Номер провадження 11-кп/814/1661/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу судді Ленінського районного суду м.Полтави від 23 червня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу застосованого до обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та продовжено обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів- до 21 серпня 2022 року включно.

Визначено обвинуваченим заставу: ОСОБА_10 у розмірі 525 500 грн.; ОСОБА_11 у розмірі 420 400 грн.; ОСОБА_12 у розмірі 420 400 грн.

В разі внесення застави на обвинувачених покладено обов`язки, передбачені п.1,2,3,4 ч.5 ст.194 КПК України.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.28, ч.2 ст.233, ч.3 ст.209 КК України,
ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.28, ч.2 ст.233, ч.3 ст.209 КК України,
ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358 КК України.
Приймаючи рішення місцевий суд врахував: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 інкримінованих їм кримінальних правопорушень, те, що обставини, що слугували підставою для обрання їм запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою з часом не змінилися та наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, дані про осіб обвинувачених, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу судді Ленінського районного суду м.Полтави від 23.06.2022 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави стосовно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Свої вимоги прокурор ОСОБА_6 мотивує тим, що 08.03.2022 суддею Комінтернівського районного суду м.Харкова стосовно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.05.2022 включно без визначення застави та 05.05.2022 суддею Ленінського районного суду м.Полтави стосовно цих же обвинувачених було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.07.2022 включно без визначення розміру застави.

Звертає вагу, що обвинувачені мають досвід вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень та на шлях виправлення не стали і знову вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини.

Зазначає, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили тяжкі кримінальні правопорушення, за які законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, а тому існують ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Стверджує, що визначена ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 23.06.2022 сума застави не забезпечить належної поведінки обвинувачених.

Перевіривши матеріали провадження, заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_6 , захисників, обвинувачених, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів прийшла до наступного.

У відповідності до ч.2 ст.392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.5 ст.394 КПК України зазначені вище ухвали суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 422-1 КПК України апеляційні скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, розглядаються не пізніш як через три дні після їх надходження до суду апеляційної інстанції.

Розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Зважаючи на те, що прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, розгляд апеляційної скарги на ухвалу судді Ленінського районного суду м.Полтави від 23.06.2022 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, на підставі ч.4 ст. 422-1 КПК України проводиться за участі сторін кримінального провадження.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Враховуючи все вищезазначене суд встановив, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як застосування, так і продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 можуть здійснити дії, передбачені п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Колегія суддів, дійшла висновку, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з достатньою повнотою та об`єктивністю дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, дані про осіб обвинувачених та навів мотиви, з яких прийняв оскаржуване судове рішення.

Так, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень,

До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду та інші обставини, на які Європейський суд з прав людини посилався у своїх рішеннях (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).

Судом першої інстанції у повній мірі досліджені обставини, за яких до обвинувачених неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Отже, за висновком колегії суддів, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень: обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень; дані про особу обвинувачених та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження, у зв`язку з чим не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів враховує ч.5 ст.183 КПК України та п.3 ч.5 ст.182 КПК України та погоджується і з визначеним районним судом розміром застави обвинуваченим: ОСОБА_10 у розмірі 525 500 грн.; ОСОБА_11 у розмірі 420 400 грн.; ОСОБА_12 у розмірі 420 400 грн. і , на думку колегії суддів, є достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про осіб обвинувачених, а тому саме такий розмір застави буде вагомим стримуючим фактором, який забезпечуватиме належну процесуальну поведінку обвинувачених.
Приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст.376,405,407,422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу судді Ленінського районного суду м.Полтави від 23 червня 2022 року відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4