Справа № 147/89/16-к
Провадження № 1-кп/135/30/22
УХВАЛА
Іменем України
06.10.2022 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурор подав до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який систематично не з`являється у судові засідання, не повідомляє суд про причини своєї неявки. Вказує на наявність ризиків, передбачених п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані обставини вказують на те, що ОСОБА_4 перешкоджає кримінальному провадженню шляхом неявками до суду, відтак, інші запобіжні заходи не забезпечать виконання ним відповідних процесуальних обов?язків.
Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 30.09.2022 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав. Доповнивши, що ОСОБА_4 неодноразово не з?являвся і в Тростянецький районний суд, з яким було ухвалено проводити засідання в режимі відеоконференції за клопотанням обвинуваченого. Окрім того, щодо обвинуваченого на розгляді в Тростянецькому районному суді перебуває інше кримінальне провадження, що свідчить про можливість подальшого вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заперечували щодо обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту. Обвинувачений вказав, що він лише один раз не прийшов судове засідання в Тростянецький районний суд, та з?являється на розгляд іншої справи що слухається судом щодо нього. Він має трьох неповнолітніх дітей, який потрібно забезпечувати. Захисник вказала, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, тому вважала можливим обрати інший, не пов?язаний із позбавленням волі домашній арешт.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
За ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відтак, з врахуванням зазначених норм КПК України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики ЄСПЛ, суд вважає, що стороною кримінального провадження, прокурором, у судовому засіданні доведена наявність ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує, в разі визнання винуватим, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).
ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має офіційного місця роботи. Обвинувачується у вчиненні злочину в період звільнення від покарання з іспитовим строком. Що у свою чергу, а також враховуючи наявність кримінального провадження в Тростянецькому районному суд, по якому ОСОБА_4 також є обвинуваченим, свідчить про існування реальної загрози того, що обвинувачений може продовжити переховуватись від суду, також останній може продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення.
При цьому суд також бере до уваги характер протиправних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , а також приймає до увагу те, що по даній справі вже неодноразово застосовувався привід обвинуваченого, який раніше також ухилявся від явки до суду, накладалось грошове стягнення. Однак, такі заходи забезпечення кримінального провадження не вплинули на процесуальну поведінку обвинуваченого, який періодично не з?являється в судові засідання.
Так, розгляд кримінального провадження неодноразово відкладався, зокрема, через неявку обвинуваченого, який був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, зокрема, будучи час від часу присутнім в судових засіданнях.
Відтак, суд вважає, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого,- з моменту затримання.
Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням обставин за яких ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його майнового та сімейного стану, інших наведених даних про особу підозрюваного, з урахуванням наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що достатнім буде визначити заставу в мінімальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 28, 197, 314-316, 369 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту взяття під варту 11 год. 00 хв. 06.10.2022.

Строк дії ухвали - до 04 грудня 2022 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.
Визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем).
При внесенні визначеної судом суми застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти.

В разі внесення застави обвинуваченим, покласти на нього такі обов`язки:
- з`являтися за першою вимогою до суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п?яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя