Справа 688/1638/22
№ 1-кп/688/149/22
Вирок
іменем України
04 серпня 2022 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

їх представника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,
її захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001037 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , вид.10.03.2016 року), уродженки м. Бейнеу Республіки Казахстан, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, утримуючої двоє неповнолітніх дітей, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
12 листопада 2019 року близько 17:10 год біля магазину «Ясен», що по вул. Старокостянтинівське шосе, 24, м. Шепетівка, Хмельницької області, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Ford Transit» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись в напрямку автовокзалу, не врахувала дорожню обстановку, будучи проінформованою про наближення до ділянки проїзної частини призначеної для руху пішоходів через дорогу, яка позначена інформаційно-вказівним дорожнім знаком 5.35 «пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на якому перебував пішохід, маючи змогу його виявити, проявила неуважність, не обрала безпечної швидкості для руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, чим порушила вимоги п.п.2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила). Далі ОСОБА_7 , продовжуючи рух за кермом вказаного автомобіля, порушивши вимоги п.18.1 Правил, не зупинилась, щоб надати дорогу пішоходу, а виїхала на нерегульований пішохідний перехід, де здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_9 , 1953 року народження, яка маючи перевагу в русі, рухаючись в межах пішохідного переходу, перетинала проїзну частину зліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок вчинення ОСОБА_7 вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної закритої тупої травми грудної клітки: крововиливи задньої поверхні грудної клітки, переломів 2-9 ребер справа по лопатковій лінії з розривами парієнтальної плеври, першого ребра зліва по біляхребтовій лінії, крововиливу під парієнтальну плевру, розриву лівої легені в ділянці гемотораксу, (з наявністю в лівій плевральній порожнині до 2000 мл крові із рихлими згортками у лівій плевральній порожнині, в правій слідів крові); живота - розриву брижі тонкого кишечника із слідами крові в порожнині, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили в клінічному перебігу загрозливі для життя явища - масивну крововтрату та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 .

Також, ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливів лівого стегна, закритого перелому лівої стегнової кістки, які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та в прямому причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають.

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в Шепетівській ЦРЛ від гострої крововтрати, як ускладнення основної причини смерті поєднаної закритої тупої травми грудної клітки, живота, а також перелому стегнової кістки з крововиливами м`яких тканин.

Своїми діями ОСОБА_7 порушила вимоги п.п. 2.3 б), 12.1, 18.1 Правил дорожнього руху, зміст яких полягає в наступному:

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не; відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також ос обливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб марі змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п.18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення п.п.2.3 б), 12.1, 18.1 Правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_3 . ОСОБА_7 , перебувають у прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та вищезазначеними наслідками.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
В судовому засіданні ОСОБА_7 суду показала, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в обвинувальному акті, беззастережно визнає свою вину у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення та щиро розкаюється, просила її суворо не карати.

Захисник ОСОБА_8 зазначив, що обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин і їх не оспорює, просив визнати недоцільним їх дослідження, вказуючи на те, що внаслідок розгляду справи, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не будуть порушені права обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_7 зазначила, що вона цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що вона при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь, просила не досліджувати докази обвинувачення, оскільки не оспорює фактичних обставин, встановлених стороною обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_3 посилаючись на те, що обвинувачена ОСОБА_7 повністю визнала свою винуватість в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, фактичні обставини нею, як слідує з її показань не оспорює, не заперечила проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, та вважає необхідним дослідити письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, письмові документи про судові витрати та речові докази.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх представник адвокат ОСОБА_6 не оспорили фактичних обставин, встановлених стороною обвинувачення, вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та достатнім обмежитись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, письмові документи про судові витрати та речові докази. Вказали, що претензій до обвинуваченої матеріального та морального характеру не мають, просили суворо її не карати, призначити покарання без позбавлення волі.

Після з`ясування чи правильно розуміють обвинувачена ОСОБА_7 та потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зміст фактичних обставин, враховуючи, що сумнівів у добровільності їх позиції немає та, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку, суд розглянув справу відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за правилами, передбаченими даною нормою.

Мотиви Суду щодо доведеності обвинувачення.
Важливою умовою безпечної роботи всіх видів механічного транспорту є дотримання усіма учасниками правил безпеки дорожнього руху. Основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, а додатковим об`єктом життя і здоров`я особи. Діяння при вчиненні цього злочину завжди пов`язане з недотриманням вимог відповідних нормативних актів правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів, зокрема Правил дорожнього руху.

Диспозиція ст.286 КК сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП.

Відповідно до п.1.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Згідно п.п. 2.3 б), 12.1, 18.1 Правил дорожнього руху Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не; відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб марі змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Ford Transit» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , порушивши вимоги п.п. 2.3 б), 12.1, 18.1 Правил дорожнього руху, скоїла дорожньо-транспортну пригоду, під час якої ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили в клінічному перебігу загрозливі для життя явища масивну крововтрату та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 .

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.286 КК України.

Відомості про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_7 раніше не судима, згідно ст.12 КК України вчинила тяжкий злочин, на обліку Шепетівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області не перебуває. Згідно інформації КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_7 під динамічним спостереженням у лікарів нарколога, психіатра та окуліста не перебуває. Згідно висновку Шепетівського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 можливе без позбавлення або обмеження волі.

За місцем реєстрації місця проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно, одружена з ОСОБА_10 , який перебуває на військовій службі та захищає Україну від повномасштабного вторгнення російської федерації, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також хвору матір ОСОБА_13 , яка має інвалідність другої групи, потребує хіміотерапії та оперативного втручання. Обвинувачена, згідно посвідчення водія НОМЕР_4 , має право керування транспортним засобом, керувала технічно-справним транспортним засобом, що підтверджується відповідним протоколом, згідно полісу обов`язкового страхування №АО/5014747 її цивільно-правова відповідальність була застрахована, в стані алкогольного сп`яніння не перебувала, не перевищила дозволену швидкість руху, проте не обрала безпечної швидкості для руху, та проявивши неуважність, знехтувала перевагою пішохода, яка перетинала дорогу, не порушуючи ПДР. В судовому засіданні обвинувачена висловила щирий жаль щодо вчиненого діяння та осуд власної поведінки, попросила пробачення у потерпілих.

Обставинами, які згідно ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд визнає: щире каяття; добровільне відшкодування потерпілим завданої злочином моральної шкоди.

Обставин, які згідно ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
Приймаючи до уваги, що обвинувачена не притягувалась до адміністративної та кримінальної відповідальності, в т.ч. за порушення ПДР, позицію потерпілих, які просили призначити обвинуваченій покарання без позбавлення волі, щире розкаяння обвинуваченої, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд дійшов висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання, з врахуванням положень ст.69-1 КК України в межах санкції частини статті за якою притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі та про можливість виправлення обвинуваченої та досягнення цілей покарання без ізоляції її від суспільства, встановивши останній іспитовий строк терміном 2 роки, який буде достатнім для того, щоб засуджена в умовах здійснення контролю за її поведінкою довела своє виправлення, з покладенням обов`язків, визначених у ст.76 КК України, а також з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає, з огляду на відсутність у справі достатньої сукупності обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

На переконання суду таке покарання повністю відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи, ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та даним про її особу.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, підлягають скасуванню.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 373, 374, 395 КПК України,

ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст.286 КК України та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком 2 роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 2972,18 грн.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2019 року на автомобіль марки «Ford Transit», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_10 .

Речові докази:

- автомобіль марки «Ford Transit», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на зберігання до спеціального майданчику для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту у м. Шепетівка, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_10 , повернути останньому як власнику;

- довге пальто світло коричневого кольору та взуття чоботи фіолетового кольору, передані на зберігання ОСОБА_4 повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженою з дня вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_14