справа № 208/5007/22
№ провадження 1-кс/208/1361/22
УХВАЛА
Іменем України

05 жовтня 2022 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000299 від 23.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:

Дізнавач СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді із погодженим з прокурором клопотанням, в якому просить суд:

- накласти арешт на кошти, які обліковуються (знаходяться) на рахунку AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», () розташованому за адресою: м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9 за № НОМЕР_1 .

Своє клопотання дізнавач обґрунтовує тим, що в провадженні Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000299 від 23.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.09.2022 року до ЧЧ Кам`янського РУП надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий просить ужити заходів до невідомої особи, котра 22.09.2022 року під приводом продажу товару через соціальну мережу "Telegram" шляхом зловживання довірою, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі 2880 гривень.

В ході проведення досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час допиту потерпілого було встановлено, що 22.09.2022 року приблизно о 12:00 він виклав оголошення в месенджері «Telegram», що йому потрібна запчастина - електронний мотор на автомобіль у групах: BMW Україна, Барахолка_CREW, BMW Клуб Україна. Після чого, через деякий час йому написав невідомий йому чоловік, який запропонував купити зазначену запчастину за 1000 гривень. Чоловік ніяк не представлявся, підписаний був не за іменем, був зазначений лише номер телефону НОМЕР_2 . В ході спілкування по месенджері він запропонував передоплату за запчастину у розмірі 350 гривень. Він здійснив передоплату розмірі 350 гривень з комісією 5 гривень з карти «ПриватБанку» за № НОМЕР_3 , яка належить його дівчині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на карту № НОМЕР_4 . Після чого вищезазначений чоловік заявив, що у нього виникли труднощі та запропонував повернути грошові кошти або перевести йому іншу частину грошових коштів. На що він погодився та перевів зі свої картки «UniversalBank» № НОМЕР_5 іншу частину грошових коштів у розмірі 650 гривень на наданий ним номер мобільного телефону НОМЕР_2 . Після чого він запитав, чи потрібні ще запчастини, на що він відповів, що йому потрібна одна запчастина на машину «прокладка». Після чого, він вирішив скористатися мобільним застосунком «Getcontact» та ввівши вищезазначений номер телефону, було надано інформацію як даний номер телефону підписаний у інших людей, а саме «Мошенник» та інші подібні підписи. Потім він зробив скрин-шот екрану та перекинув йому, запитавши його з даного приводу. На що він почав виправдовуватися. Після чого ОСОБА_5 відмінив замовлення з приводу придбання «прокладки» на автомобіль. Вищезазначений чоловік почав розповідати, що він придбав їх за власні кошти та він повинен йому перерахувати грошові кошти. Після чого він настояв на відміні іншого замовлення. На що чоловік агресивно відреагував та він йому запропонував обговорити все по телефону. Але він відповів, що він зайнятий. Після чого він зробив скрин-шоти їх діалогу. Вищевказаний чоловік створив акаунт у Телеграм на його анкетні дані та написав його дівчині, нібито від його імені, щоб вона перерахувала грошові кошти у розмірі 880 гривень картку № НОМЕР_1 . На що вона погодилась та перерахувала грошові кошти у сумі 880 гривень з комісією 5 гривень з її банківської картки № НОМЕР_3 на картку № НОМЕР_1 . Через декілька хвилин він ще раз запросив перерахувати грошові кошти у сумі 1000 гривень на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , на що його дівчина втративши пильність та увагу перерахувала грошові кошти зі її банківської картки № НОМЕР_6 зазначені грошові кошти. Чоловік видалив весь їх діалог, але у нього збереглися скрин-шоти. Внаслідок чого йому було завдано майнової шкоди загалом у розмірі 2880 гривень з комісією 10 гривень.

В ході досудового розслідування, було встановлено, що вказані кошти були зараховані на банківську картку AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № НОМЕР_1 .

Оскільки є підстави вважати, що гроші, які знаходяться на вказаному відкритому рахунку набуті кримінально протиправним шляхом та отримані особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є необхідним накладення арешту на кошти, які обліковуються (знаходяться) на рахунку AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № НОМЕР_1 .

Вказані грошові кошти містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є об`єктом кримінально протиправних дій, оскільки безпосередньо вказують на вчинення шахрайських дій. Крім того, вказані грошові кошти які надходять і знаходяться на вказаних розрахункових рахунках, без прийняття відповідно рішення про арешт, будуть безпідставно та незаконно переведенні в готівку або імовірно перераховані на рахунки інших осіб, які можуть бути пов`язані спільним злочинним умислом за заволодіння грошовими коштами, шляхом обману та/чи зловживання довірою.

Оскільки встановлено підстави та мету застосування арешту, дізнавач просила клопотання задовольнити, з метою швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, з можливою в подальшому спеціальною конфіскацією та збереження речових доказів.

У судове засідання дізнавач СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не з`явився, надала слідчому судді заяву про розгляд клопотання за її відсутності, просила клопотання про арешт майна задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явилась, надала слідчому судді клопотання, згідно якого, вважає за можливе розглянути клопотання слідчого про арешт майна за її відсутності.

В судове засідання представник особи, у володінні якої знаходяться зазначені у клопотанні документи, не викликався.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення на власний розсуд розпорядилася правом підтримати заявлене клопотання без своєї особистої участі, у письмовій формі та з документальним підтвердженням.

Вивчивши та дослідив матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 2 ст. 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, а також шляхом проведення інших процесуальних дій, передбаченим цим Кодексом.

Згідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт.

Відповідно до ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 23.09.2022 року до ЧЧ Кам`янського РУП надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий просить ужити заходів до невідомої особи, котра 22.09.2022 року під приводом продажу товару через соціальну мережу "Telegram" шляхом зловживання довірою, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі 2880 гривень.

За даним фактом СД Кам`янського РУП ГУ НП України в Дніпропетровській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000299 від 23.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час допиту потерпілого було встановлено, що 22.09.2022 року приблизно о 12:00 він виклав оголошення в месенджері «Telegram», що йому потрібна запчастина - електронний мотор на автомобіль у групах: BMW Україна, Барахолка_CREW, BMW Клуб Україна. Після чого, через деякий час йому написав невідомий йому чоловік, який запропонував купити зазначену запчастину за 1000 гривень. Чоловік ніяк не представлявся, підписаний був не за іменем, був зазначений лише номер телефону НОМЕР_2 . В ході спілкування по месенджері він запропонував передоплату за запчастину у розмірі 350 гривень. Він здійснив передоплату розмірі 350 гривень з комісією 5 гривень з карти «ПриватБанку» за № НОМЕР_3 , яка належить його дівчині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на карту № НОМЕР_4 . Після чого вищезазначений чоловік заявив, що у нього виникли труднощі та запропонував повернути грошові кошти або перевести йому іншу частину грошових коштів. На що він погодився та перевів зі свої картки «UniversalBank» № НОМЕР_5 іншу частину грошових коштів у розмірі 650 гривень на наданий ним номер мобільного телефону НОМЕР_2 . Після чого він запитав, чи потрібні ще запчастини, на що він відповів, що йому потрібна одна запчастина на машину «прокладка». Після чого, він вирішив скористатися мобільним застосунком «Getcontact» та ввівши вищезазначений номер телефону, було надано інформацію як даний номер телефону підписаний у інших людей, а саме «Мошенник» та інші подібні підписи. Потім він зробив скрин-шот екрану та перекинув йому, запитавши його з даного приводу. На що він почав виправдовуватися. Після чого ОСОБА_5 відмінив замовлення з приводу придбання «прокладки» на автомобіль. Вищезазначений чоловік почав розповідати, що він придбав їх за власні кошти та він повинен йому перерахувати грошові кошти. Після чого він настояв на відміні іншого замовлення. На що чоловік агресивно відреагував та він йому запропонував обговорити все по телефону. Але він відповів, що він зайнятий. Після чого він зробив скрин-шоти їх діалогу. Вищевказаний чоловік створив акаунт у Телеграм на його анкетні дані та написав його дівчині, нібито від його імені, щоб вона перерахувала грошові кошти у розмірі 880 гривень картку № НОМЕР_1 . На що вона погодилась та перерахувала грошові кошти у сумі 880 гривень з комісією 5 гривень з її банківської картки № НОМЕР_3 на картку № НОМЕР_1 . Через декілька хвилин він ще раз запросив перерахувати грошові кошти у сумі 1000 гривень на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , на що його дівчина втративши пильність та увагу перерахувала грошові кошти зі її банківської картки № НОМЕР_6 зазначені грошові кошти. Чоловік видалив весь їх діалог, але у нього збереглися скрин-шоти. Внаслідок чого йому було завдано майнової шкоди загалом у розмірі 2880 гривень з комісією 10 гривень.

В ході досудового розслідування, було встановлено, що вказані кошти були зараховані на банківську картку AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № НОМЕР_1 .

Вказані грошові кошти містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є об`єктом кримінально протиправних дій, оскільки безпосередньо вказують на вчинення шахрайських дій. Крім того, вказані грошові кошти які надходять і знаходяться на вказаних розрахункових рахунках, без прийняття відповідно рішення про арешт, будуть безпідставно та незаконно переведенні в готівку або імовірно перераховані на рахунки інших осіб, які можуть бути пов`язані спільним злочинним умислом за заволодіння грошовими коштами, шляхом обману та/чи зловживання довірою.

Згідно ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 року арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду.

Зупинення видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, а також в інших випадках, передбачених договором, Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", іншими законами та/або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, якщо арешт накладено без встановлення такої суми або якщо інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

Об`єктивна сторона злочину включає такі обов`язкові ознаки: 1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами першою, другою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства») положення статті 1 Першого протоколу містить три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге - стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання правомірним втручання у право на мирне володіння майном; третє - визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього.

Дослідив матеріали клопотання, з`ясував обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна, перевірив відповідність вимогам ст. ст. 170, 173 КПК України, вважаю, що клопотання підлягає часткому задоволенню, в межах суми, яку потерпілий перевів на банківську карту AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № НОМЕР_1 у сумі 2880 гривень з комісією 10 гривень.

Тому враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції дізнавача, оскільки підставою клопотання є збереження речових доказів; спеціальна конфіскація; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, а тому з метою швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, з можливою в подальшому спеціальною конфіскацією та збереження речових доказів, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 2880 (дві тисячі вісімсот вісімдесят) гривень з комісією 10 (десять) гривень, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 в банківській установі AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (), розташованому за адресою: м. Київ, вул. Лєскова, буд. № 9, зупинив, в межах суми, на яку накладено арешт, видаткові операції по вищевказаному рахунку за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та суми залишку, пов`язаних з виплатою заробітної плати, тимчасово, на час накладення арешту.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1