Справа №288/1628/20
УХВАЛА
Іменем України

27.07.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000250 від 22.05.2020 про обвинувачення ОСОБА_5 за п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, -

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілих ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заявила клопотання, підтримане обвинуваченим та захисником ОСОБА_9 , про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який домашній арешт або інший альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки обвинувачений хворіє та потребує лікування, яке в умовах СІЗО йому належним чином не надається. Зазначила, що прокурором заявлені ризики не доведені, не підтверджені належними та допустимими доказами.
Прокурор, представник потерпілих ОСОБА_7 заперечували щодо заявленого клопотання, вважали, що заявлені ризики, якими обґрунтовувалися обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, не змінилися та продовжують існувати.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або сторони захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід стосовно обвинуваченого.

Відповідно ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі запобігання спробам переховуватися від суду; незаконно впливати на учасників у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , а саме в умисному вбивстві 7 осіб, є підстави вважати, що обвинувачений під загрозою покарання, яке може бути призначене у разі визнання його винним (покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі), може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експерта у даному кримінальному провадженні, які судом ще не допитані, тобто ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, існують.
Разом з тим ризик переховування від суду має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Becciev v.Moldova» (Бекчиєв проти Молдови), пункт 58).

Судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, родину, є особою з інвалідністю 3 групи, має ряд хронічних захворювань, судові засідання неодноразово відкладались у зв`язку із незадовільним станом здоров`я обвинуваченого, в період з 13.07.2022 по 22.07.2022 перебував на лікуванні в КНП «Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Гербачевського» з діагнозом «гострий інфаркт міокарда…», потребує прийому наступних лікарських засобів: Розуастатин, Бісопролол, Діокор, Акард, Моносан, Кордарон, Сирдалуд, Нейровітан. Відповідно повідомлення філії ДУ «Центр охорони здоровя Державної кримінально-виконавчої служби України» в Житомирській області від 25.07.2022 № 719/ЖИ-22 з наявних лікарських засобів, серед яких Діокор та Акард можуть бути замінені на аналоги. Лікарські засоби Моносан, Сирдалуд, Розувастин відсутні.

Згідно рішення ЄСПЛ по справі «Мельник проти України» держава має забезпечити особу умовами утримання, які б не порушували її людську гідність. Наявні 3 складові, які необхідно розглядати стосовно сумісності стану здоров`я заявника та умов його утримання: 1) медичний стан в`язня; 2) адекватність медичної допомоги, яка надається в умовах утримання; 3) доцільність утримання з огляду на стан здоров`я заявника.

Державні органи повинні також довести, що було створено необхідні умови для фактичного виконання призначеної схеми лікування (рішення ЄСПЛ у справі «Гумматов проти Азербайджану» (Hummatov v. Azerbaijan), п. 116, та рішення у справі «Голомйов проти Молдови» (Holomiov V. Moldova), від 7 листопада 2006 року).

Враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, який останнім часом погіршився, неможливістю забезпечення його всіма призначеними медичними препаратами в умовах СІЗО, суд приходить до висновку про зменшення ризику переховування від суду обвинуваченого.

Відповідно до п.10 рішення ЄСПЛ «Коймайетер проти Австрії» («Neumeister v.Austria) ризик втечі також зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою.

ОСОБА_5 затриманий в травні 2020 року, тривалий час перебуває під вартою, інформації про порушення умов тримання чи наміру втечі суду стороною обвинувачення не надано. А тому суд приходить до висновку, що ризик переховування від суду ОСОБА_5 зі сплином часу судового розгляду зменшився.

Щодо ризику впливу на свідків та експерта, то даний ризик також зменшився з урахуванням того, що всі свідки обвинувачення допитані, не допитано лише два свідки захисту. Також допитано трьох експертів, лише одного ще не допитано. Доказів наміру вплинути на недопитаних свідків та експерта суду не надано.

Крім того, в рішенні «Тодоров проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.
Зазначені обставини свідчать про те, що більш м`який запобіжний захід в виді цілодобового домашнього арешту здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт без застосування електронного засобу контролю та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. 331 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 60 діб, тобто до 24 вересня 2022 року, без застосуванням електронного засобу контролю, заборонивши обвинуваченому залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України:

- прибувати за кожним викликом до суду,

- повідомляти суд про зміну місця проживання,

- уникати спілкування з потерпілими, свідками, експертами по цій справі,

- не виїжджати за межі України без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали до 24 вересня 2022 року(включно).

Копію ухвали для виконання направити до Відділення поліції №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Копію ухвали направити до СІЗО ДУ «Житомирська установа виконання покарань(№8)».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3