Провадження № 1-кс/947/8430/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2022 рокуcлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою в рамках кримінального провадження №0000292 від 14.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, в порядку ст. 303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно змісту поданої скарги вбачається, що 17.08.2022 року ОСОБА_3 слідчому було подано заяву про визнання потерпілою в рамках кримінального провадження №0000292 від 14.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України

Постановою слідчого від 19.08.2022 року про відмову в задоволенні клопотання, у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання потерпілою було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним процесуальним рішенням слідчого, оскільки слідчим жодним чином не перевірялися доводи, які були зазначені у поданій заяві, з огляду на не надання слідчим оцінки фактичним обставинам кримінального провадження №0000292 від 14.07.2022 року, ОСОБА_3 звертається на теперішній час до слідчого судді з даною скаргою на постанову слідчого від 19.08.2022 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках наведеного кримінального провадження.

Від особи, яка звернулася зі скаргою, надійшла заява про розгляд поданої скарги за її відсутності, в якій зазначено, що вимоги поданої скарги підтримуються у повному обсязі.

Прокурор та слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, що підтверджується листом, до суду не з`явилися.

Дослідивши наявні у слідчого судді матеріали даної скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як випливає з заяви ОСОБА_3 про визнання її у якості потерпілої в рамках кримінального провадження №0000292 від 14.07.2022 року, у останньому чітко зазначено про вчинення відносно неї кримінального правопорушення керівництвом ОДУВС.

Як вбачається з долученої до даної скарги постанови від 19.08.2022 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в рамках кримінального провадження №0000292 від 14.07.2022 року, підставою для прийняття означеного процесуального рішення стала відсутність у органу досудового розслідування доказів на підтвердження завдання ОСОБА_3 моральної чи матеріальної шкоди.

Слідчий суддя зазначає, що для того, щоб постановити процесуальне рішення про відмову у визнанні потерпілими в рамках кримінального провадження, у слідчого або прокурора повинні бути наявні очевидні та достатні підстави для висновку про те, що відповідна заява про залучення до провадження в якості потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України (ч. 5 ст. 55 КПК України).

При цьому, зміст обставин та мотиви прийняття відповідного процесуального рішення повинні бути чітко зазначені відповідною особою, яка приймає таке процесуальне рішення, що прямо випливає з вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України.

Разом з тим, як вбачається з вказаного процесуального рішення слідчого від 19.08.2022 року (постанови про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим), слідчим формально зазначено про те, що у органа досудового розслідування відсутні докази на підтвердження завдання ОСОБА_3 моральної чи матеріальної шкоди, при тому, що у заяві ОСОБА_3 було чітко зазначено вчинення кримінального правопорушення відносно неї.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

В свою чергу, ч. 1 ст. 92 КПК України чітко встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

За таких обставин, оскільки з постанови слідчого від 19.08.2022 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілими будь-яким чином не вбачається, з огляду на які підстави слідчий прийшов до зазначеного в такій постанові висновку, слідчий суддя не може визнати таку постанову обґрунтованою, вмотивованою та в цілому законною.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

За таких обставин та враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого від 19.08.2022 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 17.08.2022 року про визнання потерпілою підлягає скасуванню.

При цьому, беручи до уваги, що підставою для відмови у визнанні потерпілими являються виключно обставини, передбачені ч. 5 ст. 55 КПК України, які на теперішній час жодним чином не встановлені, слідчий суддя, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 307 КПК України, приходить до переконання про необхідність зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілою в рамках кримінального провадження №0000292 від 14.07.2022 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 55, 56, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою в рамках кримінального провадження №0000292 від 14.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, в порядку ст. 303 КПК України задовольнити.

Скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві від 19.08.2022 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 17.08.2022 року в рамках кримінального провадження №0000292 від 14.07.2022 року.

Зобов`язати слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яким здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000292 від 14.07.2022 року, визнати ОСОБА_4 потерпілою в рамках вищевказаного кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1