ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/984/22 Справа № 173/1771/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000415 за апеляційними скаргами прокурора Жовтоводської окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зазначити в резолютивній частині вироку, що судові витрати на користь держави за проведення судової товарознавчої експертизи № 11/12.1/453 від 23.06.2018 в розмірі 1716 грн та судово-економічної експертизи № 12/11.1/69 від 12.06.2018 в розмірі 858 грн стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у рівних долях по 1287 грн з кожного; в іншій частині вирок залишити без змін.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувальний вирок, не визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних долях, при цьому в резолютивній частині вироку вказав, що судові витрати за проведення експертиз слід стягнути на користь держави в солідарному порядку з обвинувачених, однак солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.249 КК України, та виправдати за недоведеністю того, що в діянні ОСОБА_9 є склад кримінального правопорушення.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що зайняття водним добувним промислом без належного дозволу має місце тоді, коли промисел здійснюється самовільно, без одержання дозволу компетентного органу, який у цьому разі вимагається. Любительське і спортивне рибальство на водоймах загального користування здійснюється безоплатно і без надання спеціальних дозволів.
Стверджує, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо того, що для рибальства в р. Омельник потрібен спеціальний дозвіл, а тому у 2018 року на вказаній річці не було заборонено промислове або любительське рибальство, та відповідний дозвіл не потрібен був, у зв`язку з чим відсутнє місце вчинення кримінального правопорушення, тобто відсутня об`єктивна сторона злочину.
Зазначає, що визначаючи розмір шкоди, заподіяної водній фауні, слід керуватись спеціальними таксами, визначеними у Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209, разом з цим, у вказаному Додатку відсутні два види водних біоресурсів (карась та плітка), вилов яких інкримінується обвинуваченому, таким чином, не правильно встановлено розмір завданої шкоди, що є обов`язковим.
Звертає увагу на те, що відповідальність за кримінальне правопорушення проти довкілля, передбачене ст.249 КК України, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду, однак якщо істотна шкода не настала, винна особа, за наявності до того підстав, може нести адміністративну відповідальність.
Пунктом 6 частини 2 статті 242 КПК України визначена обов`язковість призначення експертизи щодо визначення шкоди довкіллю, однак у цьому провадженні будь-якого дослідження для встановлення наявності істотної шкоди довкіллю проведено не було, а наданий органом досудового розслідування розрахунок збитків є неналежним доказом, оскільки він не може замінити собою висновок експерта.
Посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення вперше, має міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений, має двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на його утриманні перебувають батьки, окрім того, батько обвинуваченого є пенсіонером, який за станом здоров`я потребує допомоги.
Також зазначає, що суд у вироку неправильно зазначив місце проживання обвинуваченого.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що він ніякої риби не виловлював, оскільки в день вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, він займався спортом, та, пробігаючи позв річку Омельник, був затриманий працівниками поліції за ловлю риби.
Стверджує, що свідки його обмовляють, оскільки знаходяться з ним в неприязних відносинах.
Вказує на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що човен, який був вилучений на місці пригоди, мав механічні пошкодження днища у виді дірок, що унеможливлює утримання його на воді, а тому ловити рибу з нього неможливо.
Зазначає, що на досудовому розслідуванні, шляхом проведення відповідних досліджень, не було з`ясовано від чого саме померла риба, вилучена на місці пригоди, а тому стверджувати, що риба померла від удару струмом неприпустимо.
Посилається на те, що спеціаліст не зміг включити та перевірити вилучений на місці пригоди пристрій на удар струмом, а тому неможливо стверджувати, що він є електронним пристроєм для вилову риби.
Також з Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209 вбачається, що вилов карася та плітки незаборонений, а тому спричинена шкода довкіллю менша, ніж зазначено в обвинувальному акті.
Вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, що пом`якшують покарання, а саме, вчинення кримінального правопорушення вперше, а також, що він працює, має на утриманні трьох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тими ж підставами, що й захисник ОСОБА_10 , окрім цього зазначив, що обвинувальний акт містить посилання на висновок експерта, що суперечить положенням ч.2 ст.291 КПК України.
Також вказав на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення вперше, працює, має на утриманні трьох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання.
Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року: - ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.249 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; на підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки та покладанням певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України; - ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.249 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; на підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнений від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки та покладанням певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
Цим же вироком з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стягнуто в солідарному порядку на користь держави в особі Управління державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 6137 грн.
За обставин, викладених у вироку, обвинувачений ОСОБА_8 30.04.2018 року у невстановлений слідством час, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи умисел, направлений на незаконне зайняття рибним добувним промислом взяли заборонене знаряддя лову - електронний пристрій для лову риби, виробниче маркування «SТС рrоfі 1200» «Special tehnology compani ВА 124015» з підсакою та акумулятором та прибули на берег річки Омельник Кам`янського водосховища (водойми загального користування) в районі с. Мости Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.
В подальшому ОСОБА_8 30.04.2018 року близько 15.00 години, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою заздалегідь приготовленого та принесеного з собою вказаного забороненого знаряддя лову з підсакою та акумулятором, в порушення вимог чинного законодавства України, не маючи належного законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, у період заборони лову риби, що передбачено Наказом Управління державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області від 26.02.2018 №26, відповідно до якого, заборонено промислове, любительське рибальство з плавзасобів під час руху риби на нерест та на період її нересту у водоймах, підконтрольних Управлінню у Кам`янському і Дніпровському (Запорізькому) водосховищах, а також інших водосховищах (окрім Каховського водосховища), з 1 квітня по 9 червня 2018 року включно, сіли у заздалегідь приготований дюралевий човен марки «МКТ» з мотором марки «Вихрь», який належить ОСОБА_8 на праві приватної власності, та за допомогою двигуна вийшли на воду річки Омельник Кам`янського водосховища (водойми загального користування) в районі с. Мости Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Відійшовши від берегу на деяку відстань, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 в період часу з 15.30 годин 30.04.2018 року до 16 години 30.04.2018 року, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зайняття рибним добувним промислом, виловлювали у зазначеному вище місці за допомогою незаконного знаряддя лову - електронного пристрою для лову риби «SТС рrоfі 1200» «Special tehnology compani ВА 124015» з підсакою, з використанням електричного струму, водні живі ресурси.

У вказаний вище період ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 виловили живі водні біоресурси, а саме: риби карась -148 одиниць, ціною 17 грн за один екземпляр, загальною вартістю - 2516 грн; риби линь -2 одиниці, ціною 119 грн за один екземпляр, загальною вартістю - 238 грн; риби сазан - 5 одиниць, ціною 306 грн за один екземпляр, загальною вартістю -1530 грн; риби щука -1 одиниця, ціною 340 грн за один екземпляр, загальною вартістю - 340 грн; риби окунь - 4 одиниць, ціною 17 грн за один екземпляр, загальною вартістю - 68 грн; риби лящ -7 одиниць, ціною 170 грн за один екземпляр, загальною вартістю - 1190 грн; риби плітка -3 одиниці, ціною 35 грн за один екземпляр, загальною вартістю - 255 грн; на загальну суму 6137 грн.

Вилучений у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 електронний пристрій для лову риби «SТС рrоfі 1200» «Special tehnology compani ВА 124015», відповідно до висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру за №11/12.1/453 від 23.06.2018, є «електроловом».

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом в період заборони лову риби, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 порушили ст.3.15 (Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року № 19, якою заборонено лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, а також Наказ Управління державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області від 26.02.2018 №26, відповідно до якого, заборонено промислове, любительське рибальство з плавзасобів під час руху риби на нерест та на період її нересту у водоймах, підконтрольних Управлінню у Кам`янському і Дніпровському (Запорізькому) водосховищах, з 1 квітня по 9 червня 2018 року включно, чим заподіяв істотну шкоду державі в особі Управління державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області згідно з розрахунком до Додатку 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» загальним розміром 6137 грн.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення інших апеляційних скарг, обвинувачених та захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційних скарг захисників та обвинуваченого ОСОБА_8 , та заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційні скарги захисників та обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого та захисників щодо неповноти судового розгляду та істотних порушень вимог КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено фактичні обставини кримінального провадження на підставі досліджених та належно оцінених судом першої інстанції доказів.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.
Вина обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 249 КК України, підтверджується наведеними у вироку доказами:

- показами представника потерпілого ОСОБА_11 , який у судовому засіданні показав, що 30.04.2018 року, в період нерестової заборони лову риби, до Кам`янської дільниці надійшло повідомлення про те, що на воді річки Омельник був помічений човен, на якому люди займаються незаконним виловом риби за допомогою забороненого знаряддя лову «електролову». Після чого, на базу в м. Кам`янське, був викликаний наряд патрульної поліції, який відстежував даний човен через бінокль, на човні знаходилось двоє чоловіків та було добре видно, чим вони займаються. Коли човен пристав до берега, то на це місце був направлений представник поліції з камерою. Коли чоловіки, які були у човні, побачили камеру, то стрибнули у воду та запливли у очерет. В човні залишився мобільний телефон, пізніше з`ясувалось, що він належить ОСОБА_9 . Через 4-5 годин, при спробі вийти з води та втекти, був затриманий громадянин, який в подальшому був встановлений як ОСОБА_8 . Далі вони викликали слідчо-оперативну групу відділу поліції та були складені відповідні матеріали. У човні знаходились незаконні знаряддя лову риби прилад для електролову з підсакою, акумулятором та риба у мішках, які було вилучено;

- показами свідка ОСОБА_12 , який працює в Управлінні Державного агентства рибного господарства Дніпропетровської області, та який в судовому засіданні пояснив, що навесні 2018 року, у період кінця нересту, вони отримали інформацію, що на затоці річки Омельник Кам`янського водосховища поблизу c. Дніпровокам`янка знаходяться якісь особи на човні. Коли вони прибули на місце пригоди, то побачили, що на відстані 200-300 метрів від берега знаходився човен, в якому були дві особи, які займаються виловом риби за допомогою забороненого знаряддя лову електронного пристрою. Коли зазначені особи вже пливли до берега та хотіли розвантажувати приладдя та рибу, в цей момент їх почали затримувати, але вони вистрибнули з човна, по воді пішли у очерет та сховались. Вони заблокували цих осіб та викликали слідчу оперативну групу, яка почала описувати човен, їхні телефони, які вони залишили в човні, рибу, прилад. Пізніше одного чоловіка наздогнали на полі, який в подальшому був встановлений як ОСОБА_8 . Другого чоловіка наздогнати не вдалось;

- показами свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні суду пояснив, що у період нересту, навесні 2018 року у світлий час доби, він з працівниками поліції поїхав на патрулювання території біля води. Поблизу с. Мости вони помітили човен, на якому дві особи ловили рибу. Коли ці особи підійшли до берега, один з патрульних зняв їх на камеру та почав говорити їм, що їх затримують. Після чого вони вистрибнули з човна та один поплив, а другий сховався в очерет. Далі викликали патрульну поліцію, описали все знаряддя лову, рибу, телефон та зафіксували всі дії у протоколі. Пізніше їм повідомили, що затримали одного чоловіка, який вийшов з очерету. Вони транспортували човен у райвідділ та він повернувся назад. Склали протоколи.

Також вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 30.04.2018 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого, був оглянутий берег річки Омельник, яка знаходиться біля с. Мости Верхньодніпровського району та було вилучено: човен МКТ, два весла, двигун «Віхрь» 30, мобільний телефон SONY, каністра синього кольору, гумовий костюм, акумулятор «Вікінг», ящик з приладом з написом STC profi 1200, риба: карась -148 штук, линь -2 штуки, сазан 5 штук, щука 1 штука, окунь 4 штуки, лящ 7 штук, плітка 3 штуки;

- протоколом огляду від 30.04.2018 року, відповідно до якого, було оглянуто та вилучено мобільний телефон SONY c2305XperiAC, з якого було скопійована мобільна телефонна книга;

- розрахунком збитків до протоколу № НОМЕР_1 відносно ОСОБА_8 , яким встановлено, що сума збитків, завданих незаконним виловом риби складає 6137 грн;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2018 року та від 21.05.2018 року, відповідно до яких, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_14 вказали на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як на осіб, які 30.04.2018 року в с. Мости Верхньодніпровського району, вистрибнули із човна, та які перебували на річці Омельник;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2018 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_9 як особу, яка 30.04.2018 року в с. Мости Верхньодніпровського району, вистрибнула із човна, та яка перебувала на річці;

- висновком експерта №12/11.1/69 від 12.06.2018 року, яким підтверджено «Розрахунок збитків» до протоколу №034846 відносно ОСОБА_8 , складений 30.04.2018;

- висновком судової товарознавчої експертизи №11/12.1/453 від 23.06.2018 року, яким встановлено, що пристрій, а саме прилад чорного кольору, на якому розташоване виробниче маркування «SТС рrоfі 1200» «Special tehnology compani ВА 124015», вилучений 30.04.2018 під час проведення огляду місця події, розташованого на березі р. Омельник, с. Мости Верхньодніпровського району Дніпропетровської області у човні «МКТ» є «електроловом»;

- іншими доказами, зазначеними у вироку, та взятими судом до уваги.

Колегія суддів вважає, що покази представника потерпілого та свідків узгоджуються між собою, підтверджуються письмовими доказами, яким судом надано належну оцінку, а тому правомірно покладені в основу вироку суду.
При цьому суд першої інстанції обгрунтовано віднісся критично до показів свідка ОСОБА_15 , наданих нею в судовому засіданні, з посиланням на спробу допомогти обвинуваченому ОСОБА_8 уникнути відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, на підставі того, що вона є колишньою дружиною обвинуваченого ОСОБА_8 , та вони мають спільних дітей.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він ніякої риби не виловлював, оскільки в день вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, він займався спортом, та пробігаючи позв річку Омельник був затриманий працівниками поліції за ловлю риби є безпідставними, оскільки спростовуються показами представника потерпілого та свідків, а також протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2018 року та від 21.05.2018 року, відповідно до яких, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_14 впізнали ОСОБА_8 як особу, яка 30.04.2018 року в с. Мости Верхньодніпровського району, вистрибнула із човна, та яка перебувала на річці Омельник.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що свідки його обмовляють, оскільки знаходяться з ним в неприязних відносинах, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки, окрім слів обвинуваченого, вказана обставина не підтверджується жодними належними доказами.
Доводи захисників про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо того, що для рибальства в р. Омельник потрібен спеціальний дозвіл, а тому у 2018 року на вказаній річці не було заборонено промислове або любительське рибальство, та відповідний дозвіл не потрібен був, у зв`язку з чим відсутнє місце вчинення кримінального правопорушення, тобто відсутня об`єктивна сторона злочину є безпідставними, оскільки спростовуються дослідженою в судовому засіданні копією Наказу Управління державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області №26 від 26.02.2018 року з додатками (переліком ділянок для любительського лову риби з берега на водоймах, підконтрольних Управлінню державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області у період заборони лову риби 2018 року та переліком нерестових ділянок), відповідно до якого, заборонено промислове, любительське рибальство з плавзасобів під час руху риби на нерест та на період її нересту у водоймах, підконтрольних Управлінню Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області у такі терміни:
- у Кам`янському і Дніпровському (Запорізькому) водосховищах, а також інших водосховищах (окрім Каховського водосховища), з 1 квітня по 9 червня 2018 року включно;

- у Каховському водосховищі в межах Дніпропетровської області, з 10 квітня по 18 червня 2018 року включно;

- на річках і в корінних водах (окрім Апостолівського, Нікопольського, Томаківського районів Дніпропетровської області) з 1 квітня по 20 травня 2018 року включно (а.п.209-213 т.1).
Таким чином, оскільки подія кримінального правопорушення відбулась у період нересту риби, а саме 30.04.2018 року, на річці Омельник Кам`янського водосховища, де річка Омельник зазначена у вказаному Наказі №26 як така, де заборонено промислове, любительське рибальство з плавзасобів під час руху риби на нерест та на період її нересту, що свідчить про заборону промислового, любительського рибальства на річці Омельник.
Доводи захисників та обвинуваченого ОСОБА_8 щодо неправильного встановлення розміру завданої шкоди, оскільки у Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209 відсутні два види водних біоресурсів (карась та плітка), вилов яких інкримінується обвинуваченим, є безпідставними, оскільки спростовуються Додатком №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209, який діяв на час інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, та в якому визначено такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських рибних об`єктах України, в якому також зазначені такі види риб як тарань (плітка) та карась сріблястий (т.1 а.п.202 зворот).
Такси вказаних риб були враховані при обчисленні розміру відшкодування шкоди, що підтверджується розрахунком збитків до протоколу №034846 (а.п.202 т.1), а тому розмір завданої шкоди обчислено правильно.
Посилання захисників на те, що у цьому провадженні будь-якого дослідження для встановлення наявності істотної шкоди довкіллю проведено не було, - не може бути взято до уваги, оскільки на те, що шкода є істотною, можуть вказувати, зокрема, такі дані: знищення нерестовищ риби; вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі; добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено тощо, зазначене відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 21.04.2021 року (справа № 708/392/18), таким чином, оскільки матеріалами провадження встановлено, що інкриміноване обвинуваченим кримінальне правопорушення було вчинено в період нересту риби, тому дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обгрунтовано кваліфіковано за ст.249 КК України.
Твердження захисників про те, що наданий органом досудового розслідування розрахунок збитків є неналежним доказом, оскільки він не може замінити собою висновок експерта, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки спростовується наявним в матеріалах провадження висновком експерта № 12/11.1/69 від 12.06.2018 року, відповідно до якого, в обсязі наданих на дослідження документів документально та арифметично підтверджується «Розрахунок збитків» до протоколу №034846 відносно ОСОБА_8 , складений 30.04.2018 ГДІ ОСОБА_11 на підставі доповнення №1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209, на загальну суму 6137 грн (а.п.247-249 т.1).
Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що човен, який був вилучений на місці пригоди, мав механічні пошкодження днища у виді дірок, що унеможливлює утримання його на воді, є безпідставними, оскільки спростовуються протоколом огляду місця події від 30.04.2018 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого, на березі річки Омельник було оглянуто човен МКТ, який в подальшому був вилучений, разом з цим, у вказаному протоколі відсутні відомості про те, що оглянутий човен має пошкодження днища, також слід зазначити, що вказана процесуальна дія була проведена за участю двох понятих, якими вказаний протокол огляду було підписано, зауважень не надійшло (а.п.189-192 т.1).
Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що на досудовому розслідуванні, шляхом проведення відповідних досліджень, не було з`ясовано від чого саме померла риба, вилучена на місці пригоди, а тому стверджувати, що риба померла від удару струмом неприпустимо, не може бути взято до уваги, оскільки під час огляду човна також було виявлено та вилучено ящик з приладом з написом STC profi 1200, при цьому, відповідно до висновку експерта №11/12.1/453 від 23.06.2018 року, вилучений 30.04.2018 року пристрій з маркуванням «SТС рrоfі 1200» «Special tehnology compani ВА 124015», є «електроловом» (а.п. 1-9 т.2). Інших приладів для вилову риби у човні, під час його огляду, виявлено не було.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що спеціаліст не зміг включити та перевірити вилучений на місці пригоди пристрій на удар струмом є безпідставним, оскільки відповідно до протоколу огляду місця події від 30.04.2018 року, спеціаліст до вказаної процесуальної дії не залучався (а.п.189 т.1).
Доводи захисника ОСОБА_7 про те, що обвинувальний акт містить посилання на висновок експерта, що суперечить положенням ч.2 ст.291 КПК України, а також, захисника ОСОБА_10 про те, що у вироку не правильно зазначено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_9 , колегія суддів вважає такими, що не є тими істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які можуть бути підставою для скасування вироку суду, окрім того, матеріали провадження не містять даних щодо іншої адреси проживання обвинуваченого ОСОБА_9 , та захисник ОСОБА_10 у своїх письмових дебатах (а.п.93 т.2) вказує таку ж адресу проживання обвинуваченого, яка зазначена у вироку суду.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про винуватість обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.249 КК України, за ознаками незаконного зайняття рибним добувним промислом із застосуванням електроструму.
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання, то воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, яке відноситься згідно із ст. 12 КК України до категорії нетяжкого злочину; дані про особи обвинувачених, а саме, що ОСОБА_8 в силу ст.89 КК України не судимий, ОСОБА_9 раніше не судимий, характеризуються посередньо; обставину, що обтяжує покарання обвинуваченим - вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою; обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим судом не встановлено, що дає підстави суду вважати обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 249, ст.75 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки з іспитовим строком на 2 роки.
Апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції врахована обставина, на яку посилаються захисники та обвинувачений ОСОБА_8 у своїх апеляційних скаргах, при призначенні покарання, а саме, що обвинувачені вчинили кримінальне правопорушення вперше, зазначивши у вироку, що вони раніше не судимі, а тому вказана обставина не підлягає повторному врахуванню.
Посилання захисника ОСОБА_10 на те, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений, має двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на його утриманні перебувають батьки, окрім того, батько обвинуваченого є пенсіонером, який за станом здоров`я потребує допомоги, а також обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника на те, що ОСОБА_8 має на утриманні трьох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, колегія суддів вважає такими, що не є обставинами, які можуть бути підставою для призначення обвинуваченим більш м`якого покарання.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 працює є безпідставним, оскільки не підтверджується матеріалами провадження, також судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений не працює.
З урахуванням викладеного, обставин, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, в апеляційних скаргах не наведено, а тому підстави для застосування обвинуваченим більш м`якого покарання відсутні.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для їх виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційних скарг захисників та обвинуваченого ОСОБА_8 , вважаючи їх доводи не обґрунтованими.
Доводи прокурора щодо стягнення з обвинувачених у дольовому порядку витрат на залучення експертів, колегія суддів вважає обгрунтованими з огляду на таке.
Положеннями ч. 2 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.
Відповідно до п.13 ч.1, ч.3 ст.368 КПК України: - ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; - якщо обвинувачуються декілька осіб, суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного з обвинувачених.
Згідно із положеннями п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України та п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у мотивувальній та резолютивній частині вироку зазначаються мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд, в тому числі про відшкодування процесуальних витрат.
З обвинувального акта вбачається, що в ході проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було проведено судові товарознавчі експертизи вартістю 2574 грн.
Суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказані витрати в сумі 2574 грн, однак без зазначення дольових частин, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України - зміні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора Жовтоводської окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року задовольнити.
Вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 змінити.

В резолютивній частині вироку зазначити, що судові витрати на користь держави за проведення судової товарознавчої експертизи № 11/12.1/453 від 23.06.2018 в розмірі 1716 грн та судово-економічної експертизи № 12/11.1/69 від 12.06.2018 в розмірі 858 грн стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у рівних долях по 1287 грн з кожного.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4