Справа № 302/798/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2022 смт.Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 28 липня 2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Синевирська-Поляна Хустського району Закарпатської області, заміжньої, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною 1 статті 190, частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України (далі КК України).

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,
представник потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що вона, умисно, незаконно, з метою незаконного отримання грошових коштів, ввела в оману працівників Міжгірського районного центру зайнятості (на даний час Міжгірської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості) при отриманні статусу безробітного, що виразилось в наступному.

Так, 10.02.2016, ОСОБА_3 , звернулася до працівників Міжгірського районного центру зайнятості (на даний час Міжгірської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості) із заявою про надання їй статусу безробітного та при оформленні персональної картки, умисно, використала завідомо підроблений запис в трудовій книжці серії НОМЕР_1 з неправдивими відомостями про стаж роботи прибиральником службових приміщень на приватному підприємстві «ЕПАУ ГРУП» у період часу з 01.11.2015 по 30.11.2015, хоча там взагалі ніколи не працювала та ніяких договорів із вказаним підприємством не укладала.

Про внесення відповідного запису до трудової книжки про трудовий стаж у приватному підприємстві «ЕПАУ ГРУП» вона домовилася з ОСОБА_6 перебуваючи біля адміністративної будівлі Міжгірського районного центру зайнятості в кінці жовтня місяця 2015 року, за що попередньо надала вище описаному громадянину грошові кошти в сумі 1500,00 грн.

У зв`язку з використанням підробленого запису в трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , було надано статус безробітного у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №198 від 20.03.2013 «Про затвердження порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних» та на підставі цього, Міжгірським районним центром зайнятості (на даний час Міжгірської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості) останній було призначено виплату допомоги по безробіттю у період часу з 10.02.2016 по 16.08.2016.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , умисно, незаконно, з метою незаконного отримання грошових коштів, ввела в оману працівників Міжгірського районного центру зайнятості (на даний час Міжгірської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості) зайнятості при отриманні статусу безробітного, що виразилось в наступному:

10.02.2016, ОСОБА_3 , звернулася до працівників Міжгірського районного центру зайнятості (на даний час Міжгірської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості) із заявою про надання їй статусу безробітного та при оформленні персональної картки, умисно, шляхом обману використала завідомо підроблену запис у трудовій книжці серії НОМЕР_1 з неправдивими відомостями про стаж роботи прибиральником службових приміщень на приватному підприємстві «ЕПАУ ЕРУП» у період часу з 01.11.2015 по 30.11.2015 хоча там взагалі ніколи на підприємстві не працювала та ніяких договорів з вказаним підприємством не укладала та таке підприємство, у відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ніякими будівлями не володіє.

У зв`язку з використанням підробленого запису у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , було надано статус безробітного у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №198 від 20.03.2013 «Про затвердження порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних» та на підставі цього, Міжгірським районним центром зайнятості (на даний час Міжгірської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості) останній було призначено виплату допомоги по безробіттю та виплачені грошові кошти в сумі 3358,39 грн. за період з 10.02.2016 по 16.08.2016.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 , заволоділа державними коштами на суму 3358,39 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), та частиною 4 статті 358 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є використання завідомо підробленого документа.
Обвинувачена в судовому засіданні подала заяву з проханням закрити кримінальне провадження у зв?язку із закінченням строків притягнення її до відповідальності. При цьому беззаперечно підтвердила суду, що їй зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження згідно статті 49 КК України, тобто з нереабілітуючих підстав. Також, ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому, підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті.
Прокурор не заперечувала проти закриття кримінального провадження з підстав спливу строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, вказавши, що з дати вчинення кримінальних проступків, а саме з 10.02.2016, ОСОБА_3 не вчинила нового кримінального правопорушення, не ухилялася від досудового слідства або суду, тобто перебіг давності не зупинявся, заподіяну шкоду обвинуваченою відшкодовано.
Представник потерпілого не заперечував щодо закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.
Вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за частиною 1 статті 190, частиною 4 статті 358 КК України підлягає закриттю, із звільненням останньої від кримінальної відповідальності.
Так, відповідно до частини 4 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв?язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Окрім іншого, згідно пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Встановлено, що на час вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, положення статті 12 КК та статті 49 КК діяли в редакції Законів України №4025-VI від 15 листопада 2011 року та №1183-VII від 8 квітня 2014 року відповідно.
На час розгляду у підготовчому судовому засіданні даного кримінального провадження положення вказаних статей зазнали змін та діють в редакції Закону України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року.
При цьому, відповідно до приписів частини 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Кримінальні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 190, частиною 4 статті 358 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , згідно з нормами статті 12 КК України (в редакції Закону №2617-VIII від 22 листопада 2018 року) є кримінальними проступками.
Так, відповідно до положень пунктів 1 та 2 частини 1 статті 49 КК України (у редакції Закону України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки:
1)два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2)три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Згідно з частиною 2 цієї ж статті КК, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з?явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п?ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п?ять років.
В досліджуваному випадку, після внесення змін до вказаних статей має місце поліпшення становища особи ОСОБА_3 порівняно із попередніми редакціями статті 12 КК України та статті 49 КК України, що були чинними на час скоєння нею кримінальних правопорушень, у зв`язку з цим у кримінальному провадженні відносно неї є підстави для застосування положень частини 1 статті 5 КК України, щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Тому, за умови відсутності факту ухилення ОСОБА_3 від слідства або суду, строк давності для звільнення її від кримінальної відповідальності згідно з приписами частини 1 статті 49 КК України (у редакції Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) становить три роки з дня вчинення нею кримінальних проступків, передбачених частиною 1 статті 190 та частиною 4 статті 358 КК України, і до дня набрання вироком законної сили.
Також судом враховується, що в межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 у розшук не оголошувалася, від слідства та суду не ухилялася.
Приймаючи до уваги, що зазначені інкриміновані ОСОБА_3 діяння на день розгляду провадження віднесено до категорії кримінальних проступків за класифікацією статті 12 КК України, враховуючи, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за скоєння кримінальних проступків становить три роки, при цьому інкриміновані їй кримінальні проступки фактично були вчинені особою 10.02.2016, тобто закінчилися строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю, із звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Запобіжні заходи та цивільний позов у провадженні відсутні.
На підставі статей 12, 44, 49 КК України та керуючись статтями 284, 288, 314, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 190, частиною 4 статті 358 КК України на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 КК України, у зв?язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 28 липня 2022 року відносно ОСОБА_3 за частиною 1 статті 190, частиною 4 статті 358 КК України, закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.
Речовий доказ: трудову книжку серії НОМЕР_1 , яка зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000125 повернути ОСОБА_3 по вступу ухвали в законну силу.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:ОСОБА_1