Справа № 373/1982/21
УХВАЛА
про повернення обвинувального акта прокурору

26 травня 2022 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

прдставника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому підготовчому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесеного 03.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2021 до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 03.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) за № 0000234, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Прокурор, якого підтримала представник потерпілого, просив призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта, який відповідає вимогам КПК України.

Захисником заявлено клопотання, в якому він просить повернути прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000234 від 03.04.2020, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Основними доводами стосовно повернення обвинувального акта прокурору є невказання в обвинувальному акті місця вчинення кримінального правопорушення. Крім цього, в реєстрі матеріалів кримінального провадження не міститься відомостей про призначення іншої експертизи ніж почеркознавча експертиза, а відтак з даним доказом сторона захисту не була ознайомлена в ході досудового розслідування, що порушуватиме право ОСОБА_6 на захист від обвинувачення.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього документи, дійшов до таких висновків.

Згідно вимог пункту 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вичерпний перелік обов`язкових вимог до змісту та форми обвинувального акта, а також перелік додатків до нього визначено ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Інших вимог до обвинувального акта закон не містить.

Аналізуючи доводи захисника стосовно наявності підстав для повернення обвинувального акта прокурору, вирішуючи питання щодо їх обґрунтованості, суд виходить з того, що згідно з положеннями ст. 291, 314 КПК України єдиними процесуальними документами, що підлягають дослідженню судом під час підготовчого судового засідання є обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, відповідність яких вимогам кримінального процесуального закону має перевірити суд.

При цьому, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню судового розгляду і не можуть бути усунені під час судового розгляду.

Згідно з частиною 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до частини 3 вказаної статті обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Проте, всупереч вимогам пункту 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_6 сформульовано не конкретно, що негативно впливає на право обвинуваченого повноцінно здійснювати захист від обвинувачення.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Частиною 1 ст. 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

За обвинувальним актом від 26.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000234 від 03.04.2020, складеного першим заступником Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_8 (старшим прокурором групи прокурорів), формулювання обвинувачення викладено таким чином (а/с 9-10).

ОСОБА_6 . З 25.06.2009 по теперішній час, обіймаючи посаду інженера з технічного нагляду за будівництвом фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 та під час здійснення технічного нагляду за роботами з капітального ремонту даху Переяслав-Хмельницької ЗОШ І-ІІІ № 4 Переяслав-Хмельницької міської ради, будучи наділеним повноваженнями пов`язаними із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України являвся службовою особою.

Так, ОСОБА_6 , будучи службовою особою, за результатами виконання будівельних робіт: Капітального ремонту даху Переяслав-Хмельницької ЗОШ І-ІІІ № 4 Переяслав-Хмельницької міської ради в м. Переяслав-Хмельницький Київської області 09.10.2019 особисто підписав акти прийняття виконання будівельних робіт за 30.09.2019 за ф.КБ-2в, як уповноваженим представником згідно договору доручення на вчинення дій з технічного нагляду під час здійснення будівництва № 9/1-19 від 21.08.2021, до яких були внесені відомості щодо будівельних робіт та матеріалів, які фактично виконаними та використаними відповідно не були, а також витрат, які підрядник під час виконання будівельних робіт не поніс.

В свою чергу інженер технічного нагляду фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 ОСОБА_6 , виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, будучи службовою особою, наділеною правом підпису документів, маючи при цьому реальну можливість виконувати покладені на нього службові обов`язки належним чином, тобто міг діяти так, як того вимагають інтереси служби, усвідомлюючи протиправний характер своєї бездіяльності, свідомо допускаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, але розраховуючи на їх відвернення, не виконував покладені на нього службові обов`язки, тобто не здійснював перевірку архітектурного об`єкту щодо його готовності, однак ознайомившись із відомостями про готовність об`єкту, погодив та особисто підписав ці офіційні документи із внесеними до них неправдивими відомостями, тим самим надавши їм статусу офіційних документів.

З огляду на наведене, незаконні дії ОСОБА_6 , які виразились в неналежному виконанні своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, відповідно до висновку експерта № 310-21 від 29.09.2021, призвели до спричинення тяжких наслідків внаслідок завдання державі в особі відділу освіти Переяславської міської ради Бориспільського району Київської області, , матеріальної шкоди у особливо великих розмірах на суму 259 924 грн 22 коп., яка в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян у відповідний період часу.

Суд, перевіривши зміст формулювання за допомогою текстуального аналізу, доходить до висновку, що прокурором сформульовано обвинувачення, яке не містить відомостей про місце вчинення кримінального правопорушення. У випадку невстановлення прокурором та/або слідчим місця вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення в обвинувальному акті має зазначатись, серед іншого, що місце вчинення кримінального правопорушення не було встановлено.

В обвинувальному акті міститься посилання на проведену в кримінальному провадженні експертизу (висновок експерта № 310-21 від 29.09.2021), якою встановлено певний розмір шкоди у зв`язку з кримінально-караним діянням ОСОБА_6 , проте в реєстрі матеріалів кримінального провадження, розділ ІІ Прийняті під час досудового росзілдування процесуальні рішення графа 12, містяться відомості про прийняття слідчим постанови про призначення почеркознавчої експертизи, що очевидно суперечить змісту обвинувачення в частині посилання на висновок експерта іншого виду експертизи (а/с 10, 19).

Виклад прокурором обвинувачення без відомостей про місце вчинення кримінального правопорушення має пряме відношення до визначення територіальної підсудності, законності суду, якому повинно бути підсудне кримінальне провадження відповідно до вимог КПК України.

Така невідповідність обвинувального акта вимогам пункту 5 ч. 2 ст. 291 КПК України позбавляє суд належним чином роз`яснити суть обвинувачення, сформульованого таким чином, де не вказано про місце вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладені некоректно, оскільки не містять обов`язкових в кримінальному провадженні обставин: часу (періоду), місця вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, невід`ємний додаток до обвинувального акта як реєстр матеріалів кримінального провадження містить відомості про прийняте слідчим процесуальне рішення про призначення іншого виду експертизи, на підставі висновків якої встановлено розмір шкоди від кримінального правопорушення.

У випадку призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акта суд роз`яснюватиме суть пред`явленого обвинувачення, що не має конкретно визначених меж, не містить фактичні обставини справи у їх повноті в розумінні КПК України.

При умові вказання прокурором в обвинувальному акті місця, часу (періоду) вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, обвинувальний акт міститиме належним чином сформульоване обвинувачення та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення.

Слід повторно звернути увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Порушення територіальної підсудності у зв`язку з невказанням та невстановленням місця вчинення кримінального правопорушення впливатиме на законність судового рішення в кримінальному провадженні, а також вказаний недолік обвинувального акта в частині сформульованого обвинувачення нівелюватиме право на захист та створюватиме перешкоди у визначенні підсудності.

Суд, провівши системний аналіз ст. 91, 110, 227, 291, 314 КПК України, констатує, що відсутність конкретного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, серед яких слід зазначати час (період), місце вчинення кримінального правопорушення, може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд, права на захист.

В подальшому такий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення на виконання вимог ст. 348 КПК України, провести розгляд кримінального провадження у межах, що повинні бути сформульовані прокурором.

Суд дійшов до висновку про те, що обвинувальний акт слід привести до вимог пункту 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, реєстр матеріалів кримінального провадження повинен відповідати вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України в частині реквізитів процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, та, не вдаючись в оцінку пред`явленого обвинувачення, приймає рішення про повернення обвинувального акта прокурору.

Керуючись ст. 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Повернути прокурору обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, ЄРДР № 0000234 від 03.04.2020, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, для приведення його у відповідність до вимог закону.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано жодним з учасників кримінального провадження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_10