КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судових засідань ОСОБА_4
за участю сторін:
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_13 , адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0001037 по обвинуваченню ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України, та ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2022 року обвинуваченим продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 09 жовтня 2022 року включно.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд першої інстанції врахував тяжкість інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи та дані про їх особу, на підставі чого дійшов висновку, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не в змозі запобігти існуючим ризикам.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_6 , та захисник обвинуваченого ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_7 , просять ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора про продовження їх підзахисним строку тримання під вартою, відмовити.
В обґрунтування своїх вимог апелянти зазначають, що прокурором, в супереч чинного КПК України, було подано клопотання про продовження запобіжного заходу без надання доказів існування ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинувачених, а тому, на думку захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 таке клопотання мало бути повернуто прокурору без розгляду по суті.
Крім того, апелянти зазначають, що суд першої інстанції безпідставно прийняв до провадження обвинувальний акт щодо їх підзахисних, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_13 , адвокат ОСОБА_8 , просить ухвалу суду скасувати та застосувати щодо його підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби.
Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо існування у поведінці ОСОБА_13 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаючи, що вони не підтверджені матеріалами провадження та будь якими іншими доказами. Зокрема захисник заперечує ризик впливу на потерпілого, зважаючи на ті обставини, що він перебуває за межами України.
Також, апелянт просить врахувати і дані про особу обвинуваченого, який в минулому не судимий, має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей, а також постійне місце проживання і реєстрації в місті Києві.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених та їх захисників, які підтримали подані апеляційні скарги і просили їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0001037 по обвинуваченню ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України, та ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2022 року обвинуваченим продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 09 жовтня 2022 року включно.
Перевіривши ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2022 року колегія суддів вважає її законною, а висновки суду щодо не достатності іншого запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, обґрунтованими, зважаючи на наступне.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги закону при вирішенні питання про продовження ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 строку тримання під вартою.
ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 обвинувачуються у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, які пов`язані з застосуванням насильства та спрямовані проти свободи і власності особи.
Також, колегія суддів враховує конкретні обставини справи, обсяг судового слідства, який ще необхідно провести, а також дані про особу обвинувачених, а саме їх вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, зокрема те, що вони є громадянами іноземної держави, перебувають на території України на підставі посвідки на тимчасове проживання, відомості з приводу того, що обвинувачені мають на території України міцні соціальні зв`язки, в наданих суду матеріалах відсутні.
При цьому, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 не працюють. ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 раніше притягувалися до кримінальної відповідальності.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу наявності підстав для продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інший, більш м`який, запобіжний захід, не в змозі забезпечити їх належну процесуальну поведінку та запобігти існуючим ризикам.
Таке обмеження права ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
Доводи апеляційних скарг про те, що стороною обвинувачення не доведено наявності у поведінці ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки суд прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
З цих же підстав колегія суддів не погоджується з доводами апеляційних скарг захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про невідповідність клопотання прокурора про продовження ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 строку тримання під вартою, вимогам КПК України.
Матеріали провадження не містять переконливих доказів того, що існуючі у поведінці обвинувачених ризики зменшилися, або, що запобігти їм в змозі інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Строк тримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі визначені КПК України.
Наведені в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_13 , адвоката ОСОБА_8 , дані про особу його підзахисного, не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни останньому запобіжного заходу. Крім того, слід зазначити, що на підтвердження своїх доводів, щодо наявності у ОСОБА_13 на утриманні дружини і двох малолітніх дітей, адвокатом ОСОБА_8 жодних доказів не надано.
Що стосується посилань захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на те, що обвинувальний акт щодо їх підзахисних ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, то вказав обставини, у відповідності до вимог чинного КПК України, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, судом не перевіряються.
Таким чином, за вказаних вище обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2022 року а відтак подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_13 , адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 -без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3