Справа № 727/2328/22
Провадження № 1-кс/727/645/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
cлідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому щодо невнесення відомостей до ЄРДР,-

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому щодо невнесення відомостей до ЄРДР.
В скарзі посилається на те, що 25.03.2022 року він звернувся до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (з дислокацією у м. Чернівцях) із повідомленням про злочин, передбачений ч.2 ст. 162 КК України.
Відомості в ЄРДР не внесені.

Таким чином, оскільки відомості до ЄРДР не внесені, просить скаргу задовольнити.
В судове засіданні заявник не з`явився, від нього надійшла заява, в якій просив скаргу розглядати у його відсутності та задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява в якій просила розглядати скаргу у її відсутності, проти задоволення скарги заперечувала.

Дослідивши скаргу та матеріали додані до неї, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Судовий захист передбачає вільне волевиявлення особи. Із цією метою людина повинна подати до суду письмове звернення встановленої форми. Спосіб звернення має спростовувати будь-які сумніви щодо намірів особи розголосити певні приватні сторони свого життя, що неминуче відбувається з огляду на правила, встановлені щодо здійснення правосуддя у кожній демократичній країні.
Згідно із ст.7 КПК України, в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому із повідомленням про злочин від 25.03.2022 року.
Із змісту повідомлення вбачається, що 23.03.2022 року о 20 год. 25 хв. на територію будинковолодіння його дружини ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом перелізання через огорожу проникли чотири невідомі особи та зі стуком у вхідні двері до житлового будинку почали вимагати їх відчинити. Троє із вказаних осіб були одягнуті у форму схожу на поліційну, один у форму схожу на камуфляж. На його зауваження щодо протиправності їх перебування на приватній території вказані особи ніяк не реагували. На його запитання, хто вони такі один з чотирьох відповів, що він з поліції. Його вимога представитись залишилась без відповіді. А також зазначив, що невідомою залишилась мета незаконного проникнення цих осіб на територію домогосподарства його дружини, а також невідомим залишилося те, чи мали ці особи якесь відношення до поліції чи інших органів. На його думку такі дії містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України. Тому просив внести відповідні відомості до ЄРДР та вручити його дружині ОСОБА_4 пам`ятку про права потерпілої.
Відповідно до ч.1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян, - караються штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.
Відповідно до ч.2 ст. 162 КК України ті самі дії, вчинені службовою особою або із застосуванням насильства чи з погрозою його застосування, - караються позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ч.5 п.4 ст.214 КПК України - до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. До ЄРДР також вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.7 розділу ІІ Положення).
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Окрім цього, на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102- IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан, на період дії якого, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", п. 7 якої передбачає можливість перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у повідомленні від 25.03.2022 року ОСОБА_3 не наведено об`єктивних даних та не подано доказів, які б свідчили про те, що будь-ким було скоєно кримінальне правопорушення. Крім цього, заявником не долучено документів, які б підтверджували його повноваження на представництво інтересів ОСОБА_4 , якій він просив вручити пам`ятку про права потерпілої, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 2, 22, 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1