Єдиний унікальний номер 722/661/22
Номер провадження 1-в/722/74/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ Донецької області, громадянина України, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, натомість звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просили провести розгляд клопотання без їх участі. Окрім цього, прокурор ОСОБА_4 в поданій заяві проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.
Дослідивши письмові документи додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_3 , підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14.04.2016 року за ч.2 ст.121 КК України до 9 років позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29.09.2015 року по 14.04.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 06.09.2016 року зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_3 на підставі ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення з 29.09.2015 року по 06.09.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховано з моменту його затримання, а саме з 29.09.2015 року. Відповідно, кінець строку відбування покарання ОСОБА_3 20.10.2023 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_3 відбув 7 років 7 місяців 18 днів позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_3 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 1 рік 4 місяці 12 днів.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі перебуває з 29.09.2015 року. За час перебування у державній установі «Торецька виправна колонія (№2)» Донецької області характеризувався позитивно. Режим відбування покарання та розпорядок дня установи не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Будучи особою пенсійного віку залучався до робіт з благоустрою відділення соціально-виховної та психологічної служби установи та прилеглої до нього території. До виконання даних робіт ставився відповідально та з розумною ініціативою, за що у чотирьох випадках заохочувався правами начальника установи. Дбайливо ставився до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи. Виконував передбачені законом вимоги персоналу установи. Не допускав порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Брав особисту участь в організації виховних заходів, які проводилися в установі. Заходи виховного характеру відвідував регулярно, робив відповідні позитивні висновки.

Приймав участь в програмах диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».

До державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_3 прибув 10.04.2022 року. До будь-якої оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався, так як являється особою пенсійного віку.

Таким чином, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини в їх сукупності, з урахуванням особи засудженого ОСОБА_3 зокрема того, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі діючих дисциплінарних стягнень немає, виконує роботи з благоустрою, приймає участь у виховних заходах суд вважає, що ОСОБА_3 цілком довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

Керуючись ст.6, ч.2 ст.65, ч.4 ст.126, ст.127 КВК України, ст.81 КК України, п.п. 2, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ Донецької області, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14.04.2016 року, умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 12 (дванадцять) днів.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.

Копію цієї ухвали надіслати начальнику Державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» для виконання та засудженому ОСОБА_3 , для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: