Справа № 1519/1-247/11
Номер провадження:1-в/521/314/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1

із секретарем: ОСОБА_2

за участю адвоката: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання про скасування арешту майна, який накладений постановою старшого слідчого прокуратури Одеської області ОСОБА_4 від 08.01.2009 року в порядку КПК 1960 р., у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 за скоєння злочинів передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 28 ст. 322, ч. 4 ст. 321 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.02.2022 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про скасування арешту майна, з квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 у долях 798/6000.

З клопотання вбачається, що оскільки за вироком суду додаткове покарання у вигляді конфіскації на протязі тривалого часу (станом до дня розгляду клопотання) не виконано, майно, а саме квартира не конфіскована, адвокат просить скасувати арешт з майна. Підставою такого скасування, адвокат вважає ту обставину, що засуджена особа не може необмежений час бути обмежена у реалізації свого права на розпорядження своїм майном.

Прокурор про дату, час та місце розгляду клопотання був сповіщений належним чином, однак в судове засідання не з`явився.

Адвокат подала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Вивчивши матеріали кримінальної справи, а також документи надані адвокатом, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.06.2011 року ОСОБА_5 спільно з іншими обвинуваченими засуджений за вчинення злочинів передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 28 ст. 322, ч. 4 ст. 321 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, з конфіскацією майна.

Законом України «Про амністію» 2014 року ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання, від основного та додаткового.

Станом на день розгляду даного клопотання вирок суду в частині додаткового покарання у вигляді конфіскації майна не виконаний. Причини невиконання вироку суду не відомі.

Суд вважає, що підстав для скасування арешту з майна не має, оскільки майно засудженого повинно бути конфісковано, відповідно до вироку. Певні штучні перепони у такій конфіскації та свідоме перешкоджання виконання вироку в цій частині є незаконним. Відповідно майно яке підлягає конфіскації не може бути позбавлено обтяжень які гарантують виконання вироку.

Посилання адвоката на Постанову ВС України від 19.09.2000 року, «Практику застосування судами конфіскації майна» є недоречною, хоча б тому, що такої постанови не існує.

Верховним судом України 19.09.2000 року зроблено узагальнення «Практики застосування судами конфіскації майна». Таке узагальнення здійснено суддею Верховного Суду України ОСОБА_6 і начальником управління узагальнення судової практики та аналізу судової статистики, суддею у відставці, ОСОБА_7 .

В узагальнені дійсно проведена думка, про те, що «Суди повинні враховувати також положення закону про поширення акта амністії, який повністю звільняє засудженого від покарання, на конфіскацію майна, якщо до набрання чинності цього акта майно, яке підлягає конфіскації, вилучено не було. Після ухвалення акта про амністію, якщо вона звільняє засудженого від конфіскації майна, і останнє не реалізовано, вирок у цій частині не приводиться до виконання. Ураховується також, що амністія не надає права на грошову відшкодування державою конфіскованого і реалізованого майна».

Однак така думка, є лише думкою і не має форму законодавчого положення. Штучне виведення майна з під конфіскації, не може мати законний вигляд.

Відповідно суд вважає, що підстав для задоволення клопотання не має, а майно підлягає конфіскації, відповідно до вироку суду.

Керуючись ст. ст. 409, 411 КПК України, СУД,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про скасування арешту з майна, а саме з квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Про прийняте рішення повідомити заявника.

Постанова оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: ОСОБА_1