Дата документу Справа № 336/1015/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 336/1015/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/300/22 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

апелянта ОСОБА_6 ,

розглянула 22 червня 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2022 року, якою повернуто заявнику скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів провадження, 07.02.2022 року ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку подала до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скаргу на бездіяльність посадових осіб ВП № З ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 12.12.2021 року про вчинення ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого суддіШевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2022 року повернуто заявнику скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей ЄРДР.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя прийшов до висновку, що при зверненні до суду заявником порушено строк, передбачений частиною першою ст.304 КПК України. При цьому скаржником не порушено питання про поновлення строку звернення зі скаргою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою слідчого судді вважає її незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування доводів зазначає, що 12.12.2021 року вона звернулась до Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя із заявою про вчинення ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_8 відносно неї кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. 24.12.2021 року вона отримала відповідь Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя, відповідно до якої її заява щодо можливого вчинення злочину направлена до Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя. Будь-яку відповідь з приводу розгляду її звернення Шевченківська окружна прокуратура м. Запоріжжя їй не надала. 31.01.2022 року вона отримала листа від 21.01.2022 року за № С-3/48/03/03-2022 з відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про те, що в зазначеному зверненні не вбачається ознак кримінального правопорушення. Скаргу до слідчого судді вона подала 07.02.2022 року, а тому вважає строк на оскарження бездіяльності відділу поліції не пропущеним.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати, зобов`язати орган досудового розслідування внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Позиції учасників судового провадження.
ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та наполягала на її задоволенні.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор, будучи належним чином повідомленим про час і дату судового засідання не з`явився, причина неявки суду невідома, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Обґрунтованим, згідно з вимогами частини 2 вищезазначеної статті, вважається рішення, яке ухвалено судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.
Вмотивованим, відповідно до частини 3 ст.370 КПК України, є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів провадження 07.02.2022 року ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку подала до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скаргу на бездіяльність посадових осіб ВП № З ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 12.12.2021 року про вчинення ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про повернення скарги ОСОБА_6 , посилаючись на п.3 ч.2 ст.304 КПК України щодо пропуску строку на оскарження та відсутністю клопотання про поновлення строку.

З таким висновком слідчого судді, ознайомившись з матеріалами судового провадження, погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, за змістом положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно вимог, передбачених ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, в даному випадку посадова особа ТУ ДБР, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язана внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Тобто, початок десятиденного строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, на подання скарги на бездіяльність посадових осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, повинен обраховуватись з моменту, коли сплине 24-х годинний термін, з часу отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Отже, в будь-якому випадку здійсненню бездіяльності з приводу невнесення відомостей до ЄРДР передує подача особою заяви до правоохоронного органу про вчинений злочин і для потреб з`ясування дотримання скаржником строку оскарження бездіяльності підлягає першочерговому вирішенню питання звернення скаржника з відповідною заявою, в даному випадку, до відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Як встановлено слідчим суддею, 12.12.2021 року ОСОБА_6 звернулась з заявою про внесення відомостей до ЄРДР до відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, перебіг строку почався відраховуватись з наступного дня, у який закінчився 24-годинний строк, а саме з 13.12.2021 року, останнім днем десятиденного строку на оскарження рішень, дії чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є 23.12.2021 року.

Разом з тим, ОСОБА_6 звернулась поштою до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя лише 07.02.2022 року, про що свідчить штамп на поштовому конверті, тобто з пропуском десятиденного строку для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності.

При цьому, заявницею в своїй скарзі не ставилось питання про поновлення пропущеного процесуального строку, поважних причин пропуску строку не наведено, будь-яких доказів на підтвердження обставин наявності перешкод для звернення до суду з метою реалізації права на оскарження згідно ст.303 КПК України у термін, визначений кримінальним процесуальним законом скаржницею також не наведено.

Отже, з огляду на вимоги ч.1 ст.304 КПК України щодо встановленого строку оскарження бездіяльності з приводу невнесення відомостей до ЄРДР, який становить десять днів з моменту бездіяльності та звернення ОСОБА_6 до органу досудового розслідування, поряд із поданою з цього питання до слідчого судді скаргою в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, вочевидь засвідчує не дотримання останньою строку на оскарження.

Одночасно слід зауважити, що стаття 24 КПК України гарантує право на оскарження, зокрема бездіяльності. Водночас, цією нормою дане право пов`язано з передбаченим цим Кодексом порядком на таке оскарження.

Таким чином, реалізація права оскарження, в даному випадку бездіяльності органу досудового розслідування, забезпечується в порядку, визначеному КПК України, а тому має відбуватися із дотриманням процесуальних вимог, зокрема щодо строку оскарження.

Встановлені обставини слугують підтвердженням висновку слідчого судді про необхідність повернення ОСОБА_6 скарги через недотримання строку оскарження та відсутності відповідного клопотання, яке передбачено ст.117 КПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо обчислення строку на відповідне звернення в порядку ст.303 КПК України з дати, коли особа дізналася про відповідь, виходить за межі ч.1 ст.304 КПК України, оскільки законодавством строки на таке оскарження пов`язані не з моментом обізнаності особи, а саме з моментом вчинення бездіяльності.

У разі невнесення цих відомостей у передбачений ст.214 КПК України строк, заявник має право протягом десятиденного терміну звернутися до слідчого судді за оскарженням бездіяльності слідчого або прокурора.
При цьому слід відмітити, що обставини неотримання відповіді чи отримання письмової відповіді від правоохоронного органу можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку.

Разом з тим, питання про поновлення процесуального строку на оскарження бездіяльності посадових осіб мало бути заявлене до слідчого судді в порядку ст.117 КПК України.

Натомість, зазначене питання не було предметом перевірки слідчого судді через відсутність відповідного клопотання. Тому слідчий суддя, який чинним КПК не наділений правом за власної ініціативи вирішити питання про поновлення строку на оскарження, без порушення цього питання заявником, обґрунтовано повернув скаргу заявниці.

З цього приводу слід додатково зауважити, що у відповідності до положень ст.116 КПК України закон вимагає додержання процесуальних строків.

Зазначене положення є визначальним і в практиці Європейського Суду з прав людини.

Усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до ч.2 ст. 8, ч.5 ст. 9 КПК України, є частиною національного законодавства, а саме у рішеннях у справах «Осман проти Сполученого королівства від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року передбачено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що слідчим суддею були порушені норми кримінального процесуального закону, які б призвели до неправильного вирішення заявленого питання. Слідчий суддя, повертаючи скаргу, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2022 року, якою повернуто заявнику скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей ЄРДР, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4