Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 646/8289/21
Провадження № 1-кс/553/93/2022
У Х В А Л А
Іменем України

19.04.2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000568 від 19.08.2021 року відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000568 від 19.08.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.

Відповідно до Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Під час досудового розслідування у зв`язку з ухиленням від явки за викликом до слідчого судді для вирішення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 згідно з ухвалою слідчого судді від 11.10.2021 року надано доручення відділенню поліції про його примусовий привід, здійснити який не виявилось можливим у зв`язку з неможливістю встановлення фактичного місцезнаходження.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.10.2021 року на підставі ч. 3 ст. 187 КПК України надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_7 .

Вищевикладене свідчить, що підозрюваний ОСОБА_7 , будучи обізнаний про звернення слідчого до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу, вчинив дії, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування обставин, зазначених п. 2 ч. 4 ст. 189 КПК України.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку з наявністю підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 свідомо переховується від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ним тяжкого злочину, його місцезнаходження невідоме, на підставі ст.ст. 41, 110, 280, 281 КПК України слідчим за погодженням з прокурором 13.10.2021 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено, підозрюваного оголошено у розшук.

25.11.2021 ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова у зв`язку зі встановленням органом досудового розслідування місцезнаходження розшукуваного підозрюваного ОСОБА_7 останньому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який в подальшому продовжувався в ході судового розгляду справи суддею цього ж суду 06.01.2022 року та 23.02.2022 року, термін дії запобіжного заходу закінчується 23.04.2022 року.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , посилаючись на необхідність запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 2 ст. 177 КПК України. В обґрунтування клопотання вказує, що він раніше неодноразово судимий, має 6 не знятих та не погашених у встановленому законом порядку судимостей, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, за які відбував покарання у тому числі в місцях позбавлення волі, що вказує на небажання ставати на шлях, перевиховання та виправлення, офіційно ніде не працює, легального джерела доходу та стійких соціальних зв`язків не має, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, з огляду на проведене досудове розслідування, здобуті докази та дані про особу обвинуваченого, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі безальтернативно, з метою уникнення якого може порушити покладені на нього процесуальні обов`язки, ухилятися від суду, адже досудове розслідування зупинялося саме у зв`язку з розшуком підозрюваного, належним чином повідомленого про заплановані за його участю слідчі та процесуальні дії. Також знаходячись на свободі він може незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, яким відомо про обставини вчинення злочину, спробувати таким чином уникнути кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в даний час щодо нього розглядається інше кримінальне провадження № 0000920 від 12.09.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України, й він продовжує вчиняти аналогічні тяжкі умисні корисливі кримінальні правопорушення в період не знятих та не погашених судимостей, а отже належних висновків для себе не зробив, незважаючи на відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_7 утримується під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" у зв`язку з застосуванням до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному провадженні та з об`єктивних незалежних від суду причин не може бути доставлений до зали судових засідань.

Ухвалою судді від 15.04.2022 року вирішено судове засідання по справі проводити в режимі відеоконференції з під час трансляції з ДУ "Харківський слідчий ізолятор" з метою забезпечення участі обвинуваченого та дотримання його прав і інтересів.

Разом з тим, згідно з довідкою ДУ "Харківський слідчий ізолятор" доступ до глобальної мережі інтернет в установі відсутній у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі, у зв`язку з цим проведення засідань в режимі відеоконференцій неможливе.

Спроба встановити відеоконференцзв`язок з ДУ "Харківський слідчий ізолятор" безпосередньо перед початком судового засідання виявилась безрезультатною, зв`язок відсутній.

Обвинуваченому ОСОБА_7 вручене копію клопотання прокурора, що підтверджується відповідною розпискою, він звернувся з заявою, в якій вказує, що просить вирішити клопотання без його участі.

В судовому засіданні прокурор Слобідської окружної прокуратури міста Харкова клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що її підзахисний висловив позицію щодо підтримання клопотання прокурора та продовження застосування запобіжного заходжу у виді тримання під вартою з огляду на відсутність у нього постійного місця проживання, яку вона підтримує.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, встановлені обставини свідчать про те, що ОСОБА_7 не одружений, не має дітей, тобто не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання, реєстрації та роботи, тоді як інкриміновані йому кримінальні правопорушення спрямовані на отримання прибутку, раніше неодноразово засуджувався до покарання у виді позбавлення волі, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, судимості за які не знято та не погашено в установленому законом порядку, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушень, яке згідно положень ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, під час досудового розслідування ухилявся від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим слідчим суддею був оголошений його розшук, а кримінальне провадження зупинене, що у своїй сукупності свідчить про те, що в разі доведення його винуватості в інкримінованих кримінального правопорушення усвідомлюючи невідворотність та суворість покарання, яке йому загрожує, він може ухилитись від суду, перебуваючи на свободі може вплинути на потерпілого та свідків, відомості про яких йому достовірно відомі, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіганням яким прокурор обґрунтовує клопотання.

Суд враховує, що факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції певний період часу не може безперечно свідчити про таку його зміну, яка дає підстави припускати зменшення суспільної небезпечності інкримінованих йому діяння і особи самого обвинуваченого та є приводом до такої істотної зміни обставин, що б виключали можливість реалізації ризиків, необхідність запобігання яким стала підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Аналіз наявних у розпорядженні суду даних у їх сукупності дає підстави для висновку про доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, й свідчить про доцільність продовження застосування до обвинуваченого у даному кримінальному провадженні саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Даних, які свідчать про зміну та виникнення таких обставин, які істотно впливають на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та можуть бути визнані підставою для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, стороною захисту не надано та судом в ході судового засідання не встановлено.
Заслухавши пояснення учасників процесу, враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та його продовження, і які на теперішній час не зникли, а також те, що, на переконання суду, застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі домашнього арешту чи особистого зобов`язання, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особу обвинуваченого, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини справи не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого й реалізацію завдань, визначених в ст. 2 КПК України, з приводу застосування особистої поруки та застави жодна особа у встановленому законом порядку не зверталась, суд приходить до висновку про доведеність підстав для продовження застосування раніше обраного запобіжного заходу та оскільки судовий розгляд справи не завершений, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи в розумні строки, вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно нього на 60 днів, з застосуванням застави у розмірі, визначеному при застосуванні запобіжного заходу згідно з ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.11.2021 року.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів з 10 год. 15 хв. 19 квітня 2022 року по 10 год. 15 хв. 16 червня 2022 року включно з застосуванням застави у розмірі, визначеному при застосуванні запобіжного заходу згідно з ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.11.2021 року в сумі 45400 грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1