24.02.2022 Справа № 756/4548/14-к
№ 756/4548/14-к
№ 1/753/3/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2022 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 30.05.2011 за ч. 3 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на два роки,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 121 КК України;

за участю:

прокурорів - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисників - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

підсудного - ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и в:

08.08.2012 року приблизно о 22 годині ОСОБА_10 та ОСОБА_16 (кримінальне провадження відносно якого закрите постановою Оболонського районного суду м. Києва від 30.10.2013 та який звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_17 ) перебували біля продуктового магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де вживали слабоалкогольні напої. В цей час з продуктового магазину на вулицю вийшли ОСОБА_18 та ОСОБА_17 з придбаним пивом, після чого ОСОБА_18 підійшов до ОСОБА_10 , щоб привітатися. Однак, ОСОБА_10 не забажав вітатися і між останніми виник словесний конфлікт. Почувши це, ОСОБА_16 в грубій формі, яка виразилася в нецензурній лайці, почав висловлюватися на адресу брата ОСОБА_18 ОСОБА_17 . В цей час у ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих до ОСОБА_18 неприязних стосунків, виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень останньому. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , усвідомлюючи та свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді тілесного ушкодження середньої тяжкості, умисно наніс ОСОБА_18 близько 25 ударів кулаками в область голови та тулубу та близько 4 ударів ногами в область правої гомілки, в результаті чого згідно висновку експерта № 1758/е від 2.11.2012 спричинив останньому легкі тілесні ушкодження (невизначеної та подовженої форми переривчасті садна - на спинці носу у середній третині; на тильній поверхні правого передпліччя у верхній та середній третинах; на передній поверхні правого колінного суглобу; овальний синець у правій лопатковій ділянці; синець у скроневій ділянці справа) та середньої тяжкості тілесні ушкодження (закрита травма правої гомілки: перелом латеральної кісточки правої гомілки з незначним зміщенням уламків).

Крім того, 15.09.2012 року близько 07 год. 00 хв. ОСОБА_10 перебував на першому поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , оскільки йшов до не встановленої особи. В цей час до другого під`їзду зайшов мешканець будинку ОСОБА_19 . Знаходячись в тамбурі другого під`їзду даного будинку біля ліфтових кабін ОСОБА_19 запитав у ОСОБА_10 що він робить в даному під`їзді в такий ранній час та до кого йде. ОСОБА_10 на зауваження та на запитання ОСОБА_19 не відреагував та продовжив залишатися в тамбурі другого під`їзду, при цьому почав висловлюватися нецензурною лайкою в бік ОСОБА_19 Зрозумівши, що ОСОБА_10 не реагує на зауваження, ОСОБА_19 сказав, що викличе міліцію, та правою рукою намагався випхати ОСОБА_10 в праве плече, щоб той виходив з під`їзду. Під час штовханини у ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих до ОСОБА_19 неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , усвідомлюючи і свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком лівої руки ОСОБА_19 в праву частину голови, від чого останній знепритомнів та впав на підлогу тамбуру першого поверху під`їзду № 2 вищевказаного будинку. Після цього ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, наносив численні удари ногами непритомному ОСОБА_19 у голову, спричинивши при цьому відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1756/е від 05.11.2012 наступні тілесні ушкодження - закрита черепно-мозкова травма: множинні садна, осадження м`яких тканин голови, обличчя, вушних раковин; лінійний перелом скроневої луски, що йде горизонтально, який супроводжувався потраплянням повітря у підпавутинні простори; епідуральна гематоми справа (відповідно операційного опису об`ємом біля 200 куб. см), яка супроводжувалася стисненням правого шлуночка, з розширенням обох шлуночків та зміщенням утворень серединної лінії вліво на 2 см).

Описане тілесне ушкодження утворилося внаслідок ударної дії тупих предметів у строк 15.09.2012, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Після нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_19 . ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зник.

Підсудний ОСОБА_10 в ході судового слідства свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів за викладених вище обставин не визнав та відмовився від дачі показань, скориставшись своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 263 КПК України (в редакції 1960 року), а також положеннями, передбаченими в ст. 63 Конституції України.

Відповідно до ст. 65 КПК України (в редакції 1960 року) доказами в кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: показаннями свідка, показаннями потерпілого, показаннями підозрюваного, показаннями обвинуваченого, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих і судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 306 КПК України ( в редакції 1960 року) передбачено, що суд з власної ініціативи або за клопотанням прокурора чи інших учасників судового розгляду може оголосити показання свідка, дані під час дізнання, досудового слідства або на суді, у випадку неявки в судове засідання свідка, явка якого з тих або інших причин неможлива.

Відповідно до ст. 308 КПК України (в редакції 1960 року) потерпілий допитується за правилами допиту свідків. Допит потерпілого проводиться перед допитом свідків.

Враховуючи численні виклики потерпілих та свідків у судові засідання, приймаючи до уваги їх систематичні неявки та регулярне неотримання судових повісток, які поверталися до суду не врученими адресатам та зберігаються в матеріалах справи, суд за клопотанням прокурора оголосив показання потерпілих та свідків, дані ними під час досудового слідства.

Суд переконався, що не дивлячись на відмову підсудного від дачі показань на судовому слідстві, його вина у вчиненні інкримінованих йому злочинів є доведеною та підтверджується наступними дослідженими в суді доказами.

Щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

Відповідно до показань потерпілого ОСОБА_18 , наданих ним на досудовому слідстві, досліджених в суді в порядку ст.ст. 306, 308 КПК України (в редакції 1960 року), 08.08.2012 року в вечірній час він після роботи разом зі своїм братом ОСОБА_17 та його дружиною ОСОБА_20 пішов вигуляти собаку та випити пива. З цією метою вони пішли до нічного магазину «Продукти» за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 20-А. Біля магазину помітили компанію молодих людей, серед яких був ОСОБА_10 та його товариш ОСОБА_16 .

ОСОБА_18 з братом зайшли до магазину, а дружина брата залишилася на вулиці біля входу з собакою. В той час, коли вони знаходилися в магазині, почули крики ОСОБА_20 , яка кликала на допомогу. Брати Білошицькі вибігли з магазину та помітили, що ОСОБА_10 тримає ОСОБА_20 за блузку. Брати Білошицькі розтягнули їх, після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_16 почали в їхній бік висловлюватися нецензурною лайкою. Потім ОСОБА_18 помітив, як ОСОБА_16 підійшов до ОСОБА_17 ззаду та наніс йому один удар в потилицю. Від такого удару його брат впав та знепритомнів, а дружина брата - ОСОБА_20 - підбігла до свого чоловіка та почала його закривати від ОСОБА_10 та ОСОБА_16 . В свою чергу ОСОБА_16 підійшов до нього, ОСОБА_18 , та почав наносити удари ногами в область голови.

ОСОБА_18 показував, що закриваючись від даних ударів, він повернувся спиною, і в цей час відчув з боку ОСОБА_10 декілька ударів в праву ногу в район гомілки, від чого впав на землю. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_16 почали наносити йому удари ногами в голову та тулуб. При цьому він почув, як ОСОБА_20 почала кричати та викликали міліцію і побачив, як після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_16 почали втікати. Він, ОСОБА_18 , піднявся з землі на ноги та відчув різкий біль в гомілці правої ноги. Привівши свого брата до тями, він викликав міліцію.

Потерпілий ОСОБА_17 у даному кримінальному провадженні потерпів від злочинних дій ОСОБА_16 , з яким у подальшому примирився та постановою Оболонського районного суду м. Києва від 30.10.2013 останній був звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим.

Відповідно до показань потерпілого ОСОБА_17 , наданих ним на досудовому слідстві, досліджених в суді в порядку ст.ст. 306, 308 КПК України (в редакції 1960 року), 08.08.2012 року близько 21 год. 00 хвилин він після роботи разом зі своєю дружиною ОСОБА_20 та своїм братом ОСОБА_18 пішов вигуляти собаку та випити пива. До нічного магазину «Продукти» за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 20-А зайшов він разом з братом, а дружина з собакою залишилася на вулиці. Біля магазину він помітив компанію молодих людей, серед яких був ОСОБА_10 та ОСОБА_16 . В той час, коли він з братом знаходилися в магазині, почули крики його дружини ОСОБА_20 , яка кликала на догпомогу. Вибігши з магазину, вони з братом побачили, що ОСОБА_10 штовхає ОСОБА_20 та ображає її нецензурною лайкою. Він разом з братом розтягнули останніх, після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_16 почали в їх бік висловлюватися нецензурною лайкою. В той час, коли ОСОБА_17 намагався заспокоїти ОСОБА_10 , він відчув від ОСОБА_16 сильний удар в потилицю та знепритомнів. Що було далі, він не пам`ятає. Коли ж ОСОБА_17 відкрив очі, то побачив, що його брат побитий, а сам він погано чув на праве вухо. Потім вони з братом викликали міліцію та швидку допомогу.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_20 , наданих нею на досудовому слідстві, досліджених в суді в порядку ст.ст. 306 КПК України (в редакції 1960 року), 08.08.2012 року в вечірній час разом зі своїм чоловіком ОСОБА_17 та його братом ОСОБА_18 пішла вигуляти собаку та випити пива, підійшли до нічного магазину «Продукти», що за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 20-А. Біля магазину знаходилась компанія молодих людей, серед яких були ОСОБА_10 та ОСОБА_16 . Чоловік з братом зайшли в магазин, а вона залишилась на вулиці з собакою. Потім із-за магазину вийшов ОСОБА_10 та попрямував до неї, почав ображати її нецензурною лайкою, схопив її за футболку. Вона почала заспокоювати ОСОБА_10 , проте він на це не реагував. В цей момент з магазину вибігли її чоловік з братом та підбігли до них, її чоловік просив ОСОБА_10 заспокоїтися, проте безрезультатно. В цей момент за спину її чоловіка зайшов ОСОБА_16 та сильно вдарив його, від чого її чоловік впав на землю без свідомості. В свою чергу ОСОБА_18 підійшов до її чоловіка та почав прикривати його. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_16 притиснули ОСОБА_18 до паркану та почали завдавати численні удари по його тулубу, а ОСОБА_10 бив своїми ногами по ногах ОСОБА_18 , від чого останній впав на землю. Свідок ОСОБА_20 показувала, що в той момент вона почала кричати і просити щоб хтось викликав міліцію. Після її крику ОСОБА_10 та ОСОБА_16 почали втікати в різні боки. Вона ж підняла свого чоловіка з землі, а до них підійшов брат чоловіка ОСОБА_18 , який був весь в крові. Вони викликала швидку медичну допомогу та працівників міліції.

Відповідно до показань ОСОБА_16 , наданих ним на досудовому слідстві, досліджених в суді в порядку ст.ст. 306 КПК України (в редакції 1960 року), дійсно 08.08.2012 року приблизно о 21 год. 00 хв. він разом з ОСОБА_10 пив пиво та слабоалкогольні напої біля магазину по АДРЕСА_2 . Біля входу до магазину вони зустріли ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 . ОСОБА_18 привітався з ОСОБА_10 , але останній його не впізнав тому нічого не відповів. Тоді ОСОБА_18 сказав, що ОСОБА_10 не вихований, внаслідок чого у них зав`язався конфлікт, в результаті якого ОСОБА_10 почав бити ОСОБА_18 . В цей час брат останнього - ОСОБА_17 хотів втрутитися в бійку, щоб розборонити, тоді він, ОСОБА_16 , підійшов до ОСОБА_17 ззаду і вдарив його рукою в голову, після чого той впав. В цей час ОСОБА_10 бив ОСОБА_18 , який лежав на землі. Почувши крики ОСОБА_20 про те, що вона викликає міліцію, він забрав ОСОБА_10 і вони побігли з місця події в різні боки.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_21 , наданих нею на досудовому слідстві, досліджених в суді в порядку ст.ст. 306 КПК України (в редакції 1960 року), 08.08.2012 року вона в нічну зміну (тобто з 20 години) працювала продавцем в магазині «Продукти», що за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 20-А. Через пару годин після початку зміни до магазину зайшов ОСОБА_10 разом з ОСОБА_16 , придбали пляшку енергетичного алкогольного напою «Рево» і вийшли з магазину. Приблизно через 10-15 хвилин до магазину знову зайшов ОСОБА_10 та придбав другу пляшку енергетичного алкогольного напою «Рево» і вийшов. Приблизно через 5 хвилин вона почула, що на вулиці кричить жінка. Вийти та подивитися, що відбувається на вулиці, вона не могла, оскільки в магазині були покупці. Приблизно через 15 хвилин до магазину зайшла наглядно знайома жінка, яка мешкає в будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_20 , та повідомила, що ОСОБА_10 побив її чоловіка та брата чоловіка. Жінка придбала мінеральну воду та вийшла на вулицю. Потім приблизно через 20 хвилин приїхали працівники міліції та карета швидкої медичної допомоги. Що було далі вона не бачила, оскільки працювала. Самої бійки вона особисто безпосередньо не бачила.

Викладені вище показання потерпілих та свідків узгоджуються з іншими зібраними по справі доказами: протоколами відтворення обстановки і обставин подій від 13.10.2012 року окремо за участю ОСОБА_17 та окремо за участю ОСОБА_18 ; протоколами очних ставок між ОСОБА_10 та ОСОБА_18 , між ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , між ОСОБА_10 та ОСОБА_20 , під час яких кожен підтвердив свої покази, які надавали під час допитів; протоколами очних ставок між ОСОБА_16 і ОСОБА_20 , між ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , під час яких учасники підтримали свої покази; протоколом відтворення обстановки і обставин подій від 20.10.2012 року за участю ОСОБА_16 ; протоколом відтворення обстановки і обставин подій від 20.10.2012 року за участю ОСОБА_20 ; протоколами очної ставки між ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , між ОСОБА_16 та ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку експерта № 1758/е від 02.11.2012 року у ОСОБА_18 на момент звернення за медичною допомогою 08.08.2012 року та під час проведення судово-медичного огляду 13.08.2012 були виявлені такі тілесні ушкодження: а) закрита травма правої гомілки: перелом латеральної кісточки правої гомілки з незначним зміщенням уламків; б) невизначеної та подовженої форми переривчасті садна - на спинці носу у середній третині; на тильній поверхні правого передпліччя у верхній та середній третинах; на передній поверхні правого колінного суглобу; овальний синець у правій лопатковій ділянці; синець у скроневій ділянці справа. Описані тілесні ушкодження утворилися від дії (садна - за рахунок ударів під кутами, ковзання або тертя; синець та перелом - за рахунок ударної дії) тупих предметів, частка з яких мала подовжені та овальні контактні поверхні, цілком ймовірно, внаслідок нанесення ударів руками чи взутим ногами. Всі вказані тілесні ушкодження не є небезпечними для життя і могли утворитися у строк, вказаний у описовій частині постанови, тобто, 08.08.2012 року. За ступенем тяжкості, кожне із вказаних тілесних ушкоджень, відноситься: у п. а) до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), а у п. б) до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Ймовірність утворення вказаних тілесних ушкоджень внаслідок однократного падіння на площину спростовується. Спосіб спричинення вказаних тілесних ушкоджень достовірно та об`єктивно відображений у ході проведення відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілого ОСОБА_18 .

Щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

Відповідно до показань потерпілого ОСОБА_19 , наданих ним на досудовому слідстві та досліджених судом відповідно до ст.ст. 306, 308 КПК України (в редакції 1960 року) 15.09.2012 року приблизно о 07 год. 00 хв. він заходив до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 , де постійно проживає. Підійшовши до вхідних дверей під`їзду, він помітив ОСОБА_10 , який проживає по АДРЕСА_3 . Останній перегородив йому вхід до під`їзду, тому ОСОБА_19 попросив його відійти. Коли ОСОБА_19 відчинив двері під`їзду вони обоє увійшли всередину, де він, ОСОБА_19 , зупинився між вантажним та пасажирським ліфтами, а ОСОБА_10 став біля поштових скриньок. Побачивши це, ОСОБА_19 запропонував ОСОБА_10 , щоб той вийшов із під`їзду, оскільки він тут не мещкає. Однак, ОСОБА_10 ніяк не відреагував на його прохання. ОСОБА_19 здалося, що ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Тоді ОСОБА_19 почав викликати міліцію через диспетчера ліфтової служби. В той час, коли він розмовляв із диспетчером, то ОСОБА_10 відвернувся від нього. Закінчивши розмову із диспетчером, ОСОБА_19 знову почав просити ОСОБА_10 , щоб той вийшов з під`їзду, але ОСОБА_10 обернувся через ліве плече до нього та наніс йому один удар рукою в праву частину голови. На його думку, ОСОБА_10 вдарив його залізним предметом або ж кастетом, внаслідок чого він, потерпілий ОСОБА_19 , знепритомнів. Що було далі він не знає, оскільки прийшов до тями лише в кареті швидкої медичної допомоги. Лікувався він у відділенні нейрохірургії КМКЛШМД із 15.09.2012 року по 29.09.2012 року.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_22 , наданих нею на досудовому слідстві та досліджених судом відповідно до ст.ст. 306 КПК України (в редакції 1960 року) 15.09.2012 року близько 07 год. 00 хв. вона перебувала в кімнаті консьєржа, збиралася на роботу. ЇЇ кімната розташована праворуч від входу в тамбур під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 . В цей час коли вона мала виходити з кімнати, почула стук в двері, відчинила їх і побачила, що перед нею стоїть ОСОБА_19 , який попросив, щоб вона викликала міліцію, оскільки між ним та хлопцем афро-американської зовнішності виник конфлікт. Вона сказала, що попробує сама розібратися в даній ситуації. Вийшовши в тамбур, вона побачила ОСОБА_10 , який проживає по АДРЕСА_3 , попросила, щоб він вийшов з під`їзду, оскільки він тут не проживає. ОСОБА_10 сказав, що вийде слідом за нею. Вийшовши з під`їзду, вона привідкрила вхідні двері під`їзду та підперла їх камінцем, а ОСОБА_19 взяв ОСОБА_10 за ліве плече та почав нібито виштовхувати чоловіка на вулицю. В свою чергу ОСОБА_10 вимагав прибрати руки. Потім вона почула шум в тамбурі, і нібито щось впало. Після цього ОСОБА_10 вийшов з під`їзду та пішов у напрямку свого будинку АДРЕСА_3 . Зайшовши в під`їзд, вона побачила, що в тамбурі між вантажним та пасажирським ліфтами лежить ОСОБА_19 : голова його лежала біля входу в ліфтову кабіну, а ноги направлені на вихід із під`їзду. Вона пішла до себе в кімнату, набрала води та почала відливати потерпілого. В цей час із квартири на першому поверсі вийшов чоловік з собачкою та вона попросила його викликати міліцію і швидку медичну допомогу. По приїзду швидкої медичної допомоги потерпілого госпіталізували до КМК ЛШМД. Що саме трапилось між ОСОБА_19 та ОСОБА_10 їй не відомо, оскільки вона вийшла з під`їзду і після цього чула лише шум в тамбурі.

В ході очної ставки між ОСОБА_10 та ОСОБА_19 , останній підтвердив свої показання, надані ним під час допиту в ході досудового слідства.

Вищевикладені обставини знайшли своє підтвердження і в протоколах відтворення обстановки і обставин події від 03.10.2012 року за участю ОСОБА_10 та ОСОБА_19 (кожного окремо).

Відповідно до висновку експерта № 1756/е від 05.11.2012 року у ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент звернення за медичною допомогою 15.09.2012 року було виявлено таке тілесне ушкодження - закрита черепно-мозкова травма: множинні садна, осадження м`яких тканин голови, обличчя, вушних раковин; лінійний перелом скроневої луски, що йде горизонтально (який супроводжувався потраплянням повітря у підпавутинні простори; епідуральна гематоми справа (відповідно операційного опису об`ємом біля 200 куб. см), яка супроводжувалася стисненням правого шлуночка, з розширенням обох шлуночків та зміщенням утворень серединної лінії вліво на 2 см.

Описане тілесне ушкодження утворилося внаслідок ударної дії тупих предметів у строк, вказаний у описовій частині постанови, тобто 15.09.2012 року, яке за ступенем тяжкості відноситься до тьяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Морфологія виявленого тілесного ушкодження дозволяє спростовувати ймовірність його утворення внаслідок однократного падіння на площину. З огляду на морфологію виявленого тілесного ушкодження, а саме: наявність саден у ділянці голови; горизонтальний напрямок лінії перелому луски скроневої кістки з наявністю епідуральної гематоми, є підстави стверджувати, ще комплекс ушкоджень у ділянці голови утворився внаслідок ударної дії тупих предметів, можливо, внаслідок ударів руками та взутими ногами. Під час спричинення виявленого тілесного ушкодження (перелому та крововиливу) потерпілий міг втратити свідомість. Утворення вказаного ушкодження способом, який зазначав ОСОБА_10 на стадії слідства, виключається. Спосіб спричинення виявленого тілесного ушкодження частково відображений у ході проведення відтворення обстановки та обставин події за участі потерпілого ОСОБА_19 , а саме: за рахунок нанесення удару у голову кистю руки зібраної у кулак.

Відтак, у суду немає підстав піддавати сумніву правдивість показань потерпілих та свідків, оскільки вони узгоджуються з іншими зібраними по справі доказами, протоколами слідчих дій, висновками судово-медичних експертиз.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінальної справи, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до висновку, що вина ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому злочинів є доведеною.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_10 08.08.2012 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

Крім того, своїми умисними діями, які виразились у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, ОСОБА_10 15.09.2012 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_10 у відповідності зі ст.ст. 65 -67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання підсудному ОСОБА_10 , згідно ст. ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні підсудному ОСОБА_10 виду та міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, відповідно до яких підсудний був раніше судимий, але правильних висновків для себе не зробив та вчинив нові злочини під час іспитового строку, на обліку у лікаря-нарколога не перебував, за місцем проживання характеризувався посередньо. З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для призначення підсудному покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки перевиховання та виправлення ОСОБА_10 не можливі без ізоляції його від суспільства.

Суд при цьому враховує і те, що після вчинення вище викладених злочинів і до цього часу ОСОБА_10 вже був двічі судимий за умисні злочини: 1) вироком Оболонського районного суду м. Києва від 02.09.2019 року за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345 КК України до 6 років позбавлення волі, де призначене йому покарання ним вже відбуте (з врахуванням правил ч. 5 ст. 72 КК України); 2) вироком Оболонського районного суду м. Києва від 08.06.2021 року за ч. 2 ст. 345 КК України до 2 років позбавлення волі, де строк покарання рахується йому з 04.11.2020 року. На час ухвалення даного вироку ОСОБА_10 тримається під вартою, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, призначене йому останнім вирорком.

Відтак, суд призначає підсудному покарання окремо за кожен злочин, після чого відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначає винному покарання за сукупністю злочинів, вчинених ним в 2012 році. Після цього, приймаючи до уваги правила ч. 4 ст. 70 КК України, суд визначає підсудному остаточне покарання за сукупністю злочинів, де в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, враховуючи при цьому останній вирок Оболонського районного суду м. Києва від 08.06.2021 року. У даному випадку початок строку покарання підсудному слід рахувати також з 04.11.2020 року.

В строк покарання слід зарахувати його попереднє ув`язнення у даній кримінальній справі у період з 03.10.2012 по 11.02.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції, яка діяла до 20.06.2017 року.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 30.05.2011 року відносно ОСОБА_10 не враховується при призначенні покарання, оскільки від відбуття покарання за вказаним вироком його було звільнено на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києві від 03.07.2019 року у зв`язку з закінченням іспитового строку. У такому випадку ст. 71 КК України не застосовується.

11.02.2015 ОСОБА_10 був звільнений з-під варти під заставу в 17000 грн. Проте, жоден учасник кримінальної справи не порушував питання щодо вирішення долі застави, а також ніхто не повідомляв суд про особу заставодавця та інші суттєві питання щодо застави. Така інформація відсутня і в матеріалах кримінальної справи. З огляду на викладене суд позбавлений можливості вирішити питання про долю застави, вважаючи, що воно може бути вирішеним на стадії виконання вироку за заявою або клопотанням зацікавлених осіб.

У кримінальній справі потерпілим ОСОБА_19 був заявлений цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_10 завданої його протиправними діями матеріальної шкоди у розмірі 37 000 (тридцять сім тисяч) гривень 00 копійок та моральної шкоди в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.

Суд вважає за необхідне цивільний позов залишити без розгляду, враховуючи те, що цивільний позивач ОСОБА_19 жодного разу не з`явився до суду за численними судовими викликами, що суд розцінює, як байдужість та відсутність зацікавленості потерпілого щодо долі цього позову у кримінальному провадженні. Однак, таке рішення суду не позбавляє можливості потерпілого звернутися до суду з аналогічними позовними вимогами у загальному цивільно-правовому порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК України (в редакції 1960 року), суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_10 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з врахуванням вироку Оболонського районного суду м. Києва від 08.06.2021 року за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком, та визначити ОСОБА_10 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 8 (вісім) місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (у попередній редакції) ОСОБА_10 зарахувати в строк покарання його попереднє ув`язнення у даній кримінальній справі у період з 03 жовтня 2012 року по 11 лютого 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з 04 листопада 2020 року (відповідно до вироку Оболонського районного суду м. Києва від 08.06.2021 року).

Цивільний позов ОСОБА_19 до ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1