ЄУН № 337/1791/22
Провадження 1-кп/337/151/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27липня 2022 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі у складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Запоріжжя, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.07.2007 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки;

- 09.08.2008 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 7І КК України частково приєднано покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2007 та призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, 09.10.2013 звільнений з Оріхівської ВК Запорізької області (№88) по відбуттю строку покарання

за ч.4 ст.186 КК України

В С Т А Н О В И В:
04 червня 2022 року приблизно об 11 годині 14 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнногостану, знаходячись біля під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , шляхом ривку відкрито заволодів з рук ОСОБА_4 її майном, а саме мобільним телефоном «Sаmsung Galaxy J6», вартістю 2933,33 гривень з урахуванням зносу, в силіконовому чохлі жовтого кольору, вартістю 74 гривні, чим спричинив матеріальний збиток потерпілій на суму 3007,33 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину визнав частково, суду пояснив, що вчинив злочин у зв`язку зі скрутним матеріальним станом, бо він не працював, доходів не мав, доглядав за хворою матір`ю, а потім похоронив її. 4 червня 2022 року в денний час він проходив біля будинку 27 по пр. Ювілейному з боку ринка, побачив, що на лавці біля під`їзду сиділа самотня дівчина, яка в руках тримала мобільний телефон. Він підійшов до неї, ривком вирвав мобільний телефон та побіг понад будинком через арку. Дівчина кричала йому вслід, почала бігти за ним, потім його почали переслідувати сторонні громадяни, які наздогнали по середині проїзної частини, забрали телефон та викликали слідчу групу. Він не був обізнаний, що у державі введений воєнний стан, а тому його дії слід перекваліфікувати на менш тяжкий злочин. На поставленні питання відповів, що мешкає разом з братом, новини не слухає, телевізора, комп`ютера, мобільного телефону не має, у квартирі відрізане світло. Коли перебував на вулиці, то бачив військових, блокпости на дорогах, їжаки, захисні споруди та укріплення з мішків із піском, іноді чув сирени, щось чув про війну з Росією, але не приділяв відповідного значення. Про те, що наразі у зв`язку з введенням воєнного стану посилена відповідальність, взагалі обізнаний не був.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_6 своєї провини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, його винуватість повністю підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими безпосередньо у судовому засіданні.

Так, у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 4 червня 2022 року об 11 годині вона сиділа на лавці перед будинком, до неї підбіг раніше незнайомий обвинувачений, вирвав з рук мобільний телефон та побіг за будинок. Вона вскочила, почала бігти та кричати йому вслід, також звала на допомогу. Громадяни, що були поруч, побігли за ним. Їм вдалось його наздогнати. На місце викликали поліцію. ОСОБА_6 кричав: «Не потрібно викликати поліцію, я ж телефон тобі поверну». Поліції він пояснював, що не працює, хоче їсти, тому і вчинив злочин. Матеріальних претензій вона не має, просить призначити покарання на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 4 червня 2022 року у його матері був день народження, вони разом з братом ОСОБА_9 скуплялися на ринку. Машину припаркували біля будинку 27 по пр. Ювілейному у м. Запоріжжі. Коли вони вже повернулися до машини, приблизно об 11 год 20 хвилин, то побачили, як біжить раніше незнайома потерпіла, яка зве на допомогу. Також вони побачили, що від неї втікає обвинувачений, який у правій руці тримав мобільний телефон у яркому чохлі. Вони усвідомили, що він забрав телефон у дівчини та побігли його наздоганяти. Інші люди також вирушили наздоганяти обвинуваченого. Посеред дороги один з чоловіків наздогнав його, поруч проїжджав автомобіль охорони. Службовці вийшли з машини та підійшли до них. Також підбігла потерпіла, викликали поліцію, вилучили телефон. Також на поставлені питання повідомив, що йому достоменно відомо, що у державі введений воєнний стан, також вранці були сигнали повітряної тривоги сирени, які часто чути у місті.

Свідок ОСОБА_9 дав суду аналогічні покази.

Покази допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 цілком логічні, послідовні, доповнюють одне одного та не містять суттєвих суперечок, узгоджуються з показами потерпілої ОСОБА_7 та самого обвинуваченого ОСОБА_6 в частині обставин скоєння кримінального правопорушення, доповнюють їх, а тому сумнівів у суду не викликають. Допитані свідки пояснили, що несприятливих відносин з обвинуваченим не мають. Незначні розбіжності у показах свідків обумовлені суб`єктивним сприйняттям обставин пригоди та короткочасним перебігом спонтанних дій цієї події, висвітленням власної інтерпретації побаченої події у судовому засіданні та не є такими, що можуть свідчити на користь захисту. Зокрема допитані свідки надали покази, що саме обвинувачений, заволодівши мобільним телефоном потерпілої, втікав з місця події, не зважаючи на те, що потерпіла вимагала його зупинитися та разом з пересічними громадянами переслідувала його на певній відставні. У суду не має підстав сумніватися в достовірності показів свідків, всі свідчення надавалися під присягою. Ці покази підтверджують обставини, які підлягають доказуванню по даному кримінальному провадженню.

Крім того, зазначені покази відповідають письмовим доказам, наданим стороною обвинувачення на підтвердження провини обвинуваченого, що досліджені судом у судовому засіданні.

Так, Протоколом огляду місця події від 4 червня 2022 року було оглянуто ділянку місцевості, яка розташована по прибудинковій території за адресою: м.Запоріжжя пр.Ювілейний будинок 27 біля під`їзду №4. З місця пригоди жодних речей вилучено не було.

Згідно Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04 червня 2022 року потерпіла ОСОБА_7 на наданих для впізнання фото чоловіків на фото під № 3 (на якому зображено ОСОБА_6 ) впізнала чоловіка, який 04.06.2022 року приблизно об 11-15 год біля будинку 27 по пр. Ювілейному у м.Запоріжжі з її рук вирвав мобільний телефон «Sаmsung Galaxy J6» та побіг, а через 500 метрів чоловіка затримали.

Згідно Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04 червня 2022 року свідок ОСОБА_9 на наданих для впізнання фото чоловіків на фото під № 2 ( на якому зображено ОСОБА_6 ) впізнав чоловіка, в руках якого бачив мобільний телефон в чохлі жовтого кольору, який тікав та якого він наздоганяв.

Згідно Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04 червня 2022 року свідок ОСОБА_8 на наданих для впізнання фото чоловіків на фото під № 4 ( на якому зображено ОСОБА_6 ) впізнав чоловіка, якого він наздоганяв біля будинку АДРЕСА_2 та бачив в його руці мобільний телефон «Sаmsung» в чохлі жовтого кольору.

Відповідно до Протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 4 червня 2022 року ОСОБА_6 було затримано 4 червня 2022 року приблизно об 12-00 год. на ділянці біля будинку 27 по пр. Ювілейному у місті Запоріжжя, у якого було вилучено мобільний телефон «Sаmsung Galaxy J6», в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в чохлі по типу «бампер» жовтого кольору.

Протоколом огляду предмету від 04 червня 2022 року за участю потерпілої ОСОБА_7 був оглянутий мобільний телефон «Sаmsung Galaxy J6», в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в чохлі по типу «бампер» жовтого кольору. В ході огляду потерпіла ввела цифровий пароль «9020», внаслідок чого відбулося розблокування телефону. Крім того потерпіла пояснила, що саме цей телефон невідомий чоловік 04.06.2022 року приблизно об 11-15 год вирвав з її рук, коли вона сиділа на лавці біля під`їзду будинку 27 по пр. Ювілейному у м.Запоріжжі.

Постановою від 4 червня 2022 року мобільний телефон «Sаmsung Galaxy J6», в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в чохлі по типу «бампер» жовтого кольору визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 1284 від 08.06.2022 року, ринкова вартість мобільного телефону «Samsung Galaxy J6», в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з урахуванням зносу станом на 04.06.2022 року становить 2933,33 грн, ринкова вартість чохла жовтого кольору з урахуванням зносу станом на 04.06.2022 року становить 74 грн.

Зі змісту протоколу огляду предмету диску з відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, яку встановлено на приміщенні магазину автозапчастин «ФОРСАЖ», отриманого на запит слідчого в порядку ст.93 КПК України , проведеного за участю свідка ОСОБА_8 та оглянутого у судовому засіданні змісту відео зображення вбачається, як 04.06.2022 року об 11 год.14хв.58с. зі сторони вул. Лахтинської в напрямку будинку 26 по пр. Ювілейному вибігає чоловік, одягнений в білу кепку, темну сорочку, темні штани. За чоловіком біжать інший чоловік та жінка. Далі за ними вибігають свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які переслідують першого чоловіка до проїжджої частини по пр.Ювілейному у м. Запоріжжі.

Постановою від 4 червня 2022 року диск з відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, яку встановлено на приміщенні магазину автозапчастин «ФОРСАЖ», визнаний речовим доказом, який зберігається в матеріалах кримінального провадження.

Інших доказів стороною обвинувачення не надано. Клопотань про витребування та дослідження інших доказів від учасників провадження не надходило.

Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку із показаннями свідків, суд вважає, що досліджені докази відповідають вимогам передбаченим ст. 85-87 КПК України, і в повному обсязі доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставин.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree) недопустимими є докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок суттєвого порушення прав та свобод людини. Ця доктрина передбачає заборону використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

У кримінальному процесуальному законі дана доктрина має своє правове втілення у положеннях ч.1 ст. 87 КПК України, згідно з якою недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченого ОСОБА_6 , які отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, та не встановлено підставі які б призвели до визнання їх недопустимими.

Отже, судом не встановлено даних, які б свідчили, що зібрані докази по даному кримінальному провадженню отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод обвинуваченого через допущені порушення кримінального процесуального закону у ході досудового розслідування, і оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явленого обвинувачення, а вина обвинуваченого у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставин, доведена у повному обсязі.

За результатами судового розгляду, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до наступного.

Так, факт відкритого заволодіння майном потерпілої ОСОБА_4 саме обвинуваченим при обставинах, викладених стороною обвинувачення в обвинувальному акті, за виключенням обставини «вчинення в умовах воєнного стану», ОСОБА_6 не оспорюється та підтверджується показами допитаних у судовому засіданні потерпілої та свідків та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Вирішуючи питання про те, чи є в діях ОСОБА_6 наявність кваліфікуючої ознаки, передбаченою ч.4 ст.186 КК України- вчинення грабежу в умовах воєнного стану, суд виходить з наступного.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14 березня 2022 року №133/2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18 квітня 2022 року №259/2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17 травня 2022 року №341/2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, та від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно з ст.1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Презумпція знання законодавства є неспростовною презумпцією, яка поширюється тільки на закони та інші нормативно-правові акти, які доведені до відома населення у порядку встановленому законом. Опублікування нормативно-правового акту є юридичною підставою презумпції знання законодавства. Суть даної презумпції полягає в тому, що ніхто не може посилатись на незнання закону, якщо він був опублікований у встановленому законом порядку.

З початку військової агресії Російської Федерації проти України крім запровадження заходів правового режиму воєнного стану, прийняті закони, які змінили Кримінальний кодекс України (КК), посиливши кримінальну відповідальність за ряд злочинів в умовах воєнного стану. Одними з цих законів є Закони України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за злочини проти основ національної безпеки України в умовах дії режиму воєнного стану» №2113-IX та «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-IX від 3 березня 2022 року.

Враховуючи викладене, зважаючи на достатність у місті Запоріжжя інформації щодо введення воєнного стану та його певних умов ( у тому числі, наявної у відповідних оголошеннях, що розміщені на вхідних дверях під`їздів, приміщень, магазинів , торгівельних закладів, тощо, щодо оголошення у країні воєнного стану з 24.02.2022 року та поведінки під час повітряної тривоги, розташування найближчих укриттів, та інше), враховуючи достатність життєвого досвіду обвинуваченого, який є соціалізованою особою, що не обмежена у спілкуванні, суд вважає цілком встановленим, що ОСОБА_6 було вчинено грабіж саме в умовах воєнного стану, запровадження та доведення до відома населення якого відбулося у встановленому законом порядку. При цьому суд враховує, що незнання ОСОБА_6 відповідних норм законодавства не звільняє його від відповідальності.

Невизнання обвинуваченим зазначеної кваліфікуючої ознаки суд розцінює як спосіб ухилення відповідальності та не бажання понести справедливе покарання за скоєне, у зв`язку з чим підстав для перекваліфікації його дій на ч.1 ст.186 КК України суд не вбачає.

Доводи захисника щодо наявності в діях ОСОБА_6 замаху на відкрите заволодіння майно, а не складу закінченого складу грабежу, суд відхиляє, оскільки грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном. Таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпорядитися вилученим майном (винести, передати іншим особам тощо). Як вбачається з пояснень обвинуваченого, потерпілої та допитаних свідків, ОСОБА_6 заволодів мобільним майном потерпілої, та втік з місця пригоди, після чого був затриманий на відстані приблизно до 500м від місця викрадення, свідки почали його переслідувати не одразу, бігли на певній відстані , а тому останній мав реальну можливість розпорядитись викраденим майном, зокрема, викинути його, при цьому те, що викрадений мобільний телефон залишився у володінні обвинуваченого обумовлено виключно його волею.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, має непогашену судимість, не одружений, не працює, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх осіб, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Вчинення тяжкого злочину у наи?більш несприятливий? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилися громадяни України, однозначно, на думку суду, свідчить про підвищений? ступінь суспільної? небезпеки ОСОБА_6 .

Матеріальна шкода відшкодована на досудовому слідстві шляхом повернення викраденого майна потерпілій.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд не виявив.

Відповідно до ст. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 був засуджений вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2007 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільний з іспитовим строком на 3 роки. Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 09.08.2008 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 7І КК України частково приєднано покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2007 та призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. 09.10.2013 ОСОБА_6 звільнений з Оріхівської ВК Запорізької області (№88) по відбуттю строку покарання. Крім того, ОСОБА_6 було засуджено 23.09.2019 року вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі на підставі ст. ст. 75, 76 КК? України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 9 вересня 2022 року вирок приведено у відповідність , ОСОБА_6 визначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі з іспитовим строком1 рік . Згідно ухвали Хортицького районного суду від 09.10.2020 року останнього було звільнено від відбуття призначеного покарання.

У відповідності до вимог ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються, серед інших особи, засуджені відповідно до статті 75 КК України, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом; особи, засуджені за вчинення злочину до обмеження волі, якщо вони протягом двох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення, особи, засуджені до позбавлення волі за нетяжкий злочин, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення; особи, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 90 КК України строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання. Якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить кримінальне правопорушення, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожне кримінальне правопорушення після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останнє кримінальне правопорушення.

Враховуючи що ОСОБА_6 відбув покарання за останнє кримінальне правопорушення. 23.09.2020 року, з урахуванням положень ст.ст.89,90 КК України, судимість ОСОБА_6 за тяжкий злочин, що передбачений ст. 307 КК України, на час скоєння інкримінованого кримінального правопорушення не погашена, а тому суд визнає наявний рецидив злочинів обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 у відповідності до ст. 67 КК України. На підставі викладеного, з урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Прийшовши до висновку призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, враховуючи ризики, враховані під час застосування до останнього запобіжного заходу під час досудового розслідування, суд приходить до висновку запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний відносно останнього, залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов не заявлено.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді восьми років позбавлення волі.

Строк покарання відраховувати з часу фактичного затримання - з 04.06.2022 року.

Обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

-диск з відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, яку встановлено на приміщенні магазину автозапчастин «ФОРСАЖ залишити в матеріалах провадження.;

-мобільний телефон «Sаmsung Galaxy J6», в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в чохлі по типу «бампер» жовтого кольору , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 - залишити у останньої за належністю.

Зняти арешт, з вилученого у ОСОБА_10 майна, а саме: мобільного телефону «Samsung Galaxy J6», в корпусі чорного кольору, INEI1: НОМЕР_1 , INEI2: НОМЕР_2 , в чохлі по типу «бампер» жовтого кольору, двох сім карт та карти пам`яті Micro SD, об`ємом 32 GВ, який був накладений слідчим суддею Хортицького районного суду м. Запоріжжя згідно ухвали від 07.06.2022 року по справі ЄУН № 337/1587/22 № 1-кс/337/387/2022

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вирок у вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1