Справа № 357/9673/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2022 м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі,

головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001814 від 27.06.2019 р. відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, пенсіонера, має інвалідність 3 групи, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акта 26 червня 2019 близько 18 години водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ-21099» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Сквирське шосе зі сторони вул. Семашко в напрямку вул. Турчанінова в м. Біла Церква, Київської області, порушив вимоги п.1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п. 1.7 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності»; п.2.3(б) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п.8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів», п. 12.1 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», п. 12.3 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно, спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», п. 12.4 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.», п. 18.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», п. 18.2 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «На регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека», п.18.4. Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», проявив неуважність та безпечність, здійснив виїзд на регульований пішохідний перехід на забороняючий жовтий сигнал світлофора, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, наближаючись до регульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, який закінчував перехід проїзної частини дороги, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину дороги справа наліво відносно руху автомобіля на дозволяючий рух (зелений) сигнал світлофора.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження у вигляді перелому лівої малої гомілкової кістки, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно більш ніж три тижні.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 1.5, 1.7, 2.3(6), 8.7.3(ґ), 12.1, 12.3, 12.4, 18.1, 18.2, 18.4 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В ході судового розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 захисником заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, закритті кримінального провадження відносно нього на підставі ст.49 КК України, мотивоване тим, що з часу вчинення ним вказаного кримінального правопорушення збігли строки, передбачені ст. 49 КК України.

Суд вислухавши захисника, обвинуваченого, прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, представника потерпілого, який у прийнятті рішення покладається на розсуд суду, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 49 ч.1 п.2 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Суд констатує, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч.1 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до необережного нетяжкого злочину, за який передбачено найбільш суворе покарання у виді штрафу до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та обмеження волі на строк до трьох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч.1 КК України, у якому відповідно до обвинувального акта обвинувачується ОСОБА_5 вчинено 26 червня 2019 р.

Суд констатує, що з часу вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України збігло більше 3 (трьох) років.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючому обставиною, передбаченою ст. 49 КК України.

За таких обставин клопотання захисника підлягає задоволенню.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 суд вважає необхідним залишити без розгляду.

Речовий доказ: автомобіль ВАЗ-21099» д.н.з. НОМЕР_1 , переданий обвинуваченому ОСОБА_5 , слід вважати повернутим власнику.

Процесуальні витрати підтверджені документально в розмірі 1570 грн. 10 коп., суд стягує із обвинуваченого.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 49 КК України, керуючись ст.ст. 284,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч.1 КК України на підставі ст. 49 ч.1 п.2 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0001814 від 27.06.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 залишити без розгляду. Роз`яснити ОСОБА_7 право звернення з позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Речовий доказ: автомобіль ВАЗ-21099» д.н.з. НОМЕР_1 , переданий обвинуваченому ОСОБА_5 - вважати повернутим власнику.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта підтверджені документально в розмірі 1570 грн. 10 коп.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 395 КПК України до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Білоцерківського міськрайонного судуОСОБА_1