Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 646/4658/21
Провадження № 1-кс/553/36/2022
У Х В А Л А
Іменем України

28.03.2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000838 від 08.06.2021 року відносно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000838 від 08.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, - у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.

Відповідно до Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 01.07.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався, востаннє згідно з ухвалою Червонозаводськкого районного суду м. Харкова від 01.02.2022 року на строк 60 днів до 01.04.2022 року на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому у зв`язку введенням воєнного стану переведений до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ризики, які стали підставою для його обрання, не зникли; він обвинувачується у вчиненні злочину, що відноситься до категорії особливо тяжких та карається позбавлення волі на строк від 9 до 12 років. З урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є колишнім військовослужбовцем Харківського національного університету повітряних сил імені І. Кожедуба, на утриманні малолітніх дітей не має, одружений, однак вказані факти недостатньо свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на обвинуваченого, у тому числі щодо забезпечення його явки до суду, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення злочинів, вважає, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватись від суду, здійснювати вплив на свідків, експерта по вказаному кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі. Враховуючи воєнний стан в державі, ОСОБА_4 , будучи колишнім військовослужбовцем військової частини ІНФОРМАЦІЯ_3 . Кожедуба, усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованих злочинів та наслідків і ризиків втечі, маючи можливість отримати зброю з метою тиску на свідків, понятих та експертів, перейти на бік ворога та передати інформацію про наявність та місцезнаходження військової техніки університету. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не здатне у повній мірі забезпечити виконання обвинуваченим завдань кримінального провадження та не матиме можливості реально завадити здійсненню ризиків, запобіганням яким обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 , який утримується на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з об`єктивних незалежних від суду причин не може бути доставлений до зали судових засідань до приміщення Ленінського районного суду м. Полтави.

У зв`язку з цим ухвалою судді від 25.03.2022 року вирішено судове засідання по справі проводити в режимі відеоконференції під час трансляції з ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою забезпечення участі обвинуваченого та дотримання його прав і інтересів.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 перебуває на території м. Харкова, де проводяться бойові дії, а тому не має можливості взяти участь в судовому засіданні, призначеному в даній справі на 14 год. 00 хв. 28 березня 2022 року.

У зв`язку з цим на підставі ухвали судді від 25.03.2022 року доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області призначити адвоката для здійснення захисту ОСОБА_4 для проведення окремої процесуальної дії, яким призначено захисника адвоката ОСОБА_8 .

В судовому засіданні прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечували, посилаючись на недоведеність існування ризиків, запобігання яким покладене прокурором в основу заявленого клопотання. Захисник наголосила на наявності підстав для застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою., який здатний забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, встановлені обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, проте на розгляді в іншому в суді перебуває інше кримінальне провадження відносно нього за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, він одружений, не має постійного місця роботи, тоді як інкриміновані кримінальні правопорушення спрямовані на отримання прибутку, обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, які згідно положень ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, знайомий з частиною свідків у кримінальному провадженні, , вік, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати свідків у цьому ж кримінальному провадженні. З огляду на вищенаведене, а також ступінь тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості, вік, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, які не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, що може привести до перешкоджання встановленню істини у справі.
Також суд бере до уваги той факт, що в Україні введений воєнний стан, безпосередньо на території м. Харкова, де проживає обвинувачений ОСОБА_4 , ведуться бойові дії, відповідно, на переконання суду, реальність настання ризиків, запобігання яким є метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до нього, лише збільшується, тим паче, з огляду на зміст пред`явленого йому обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведення винуватості, того факту, що він є колишнім військовослужбовцем військової частини ІНФОРМАЦІЯ_3 . Кожедуба, що не виключає можливості його доступу до зброї та володіння інформацією про наявність та місцезнаходження військової техніки університету.
Суд враховує, що факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції певний період часу не може безперечно свідчити про таку його зміну, яка дає підстави припускати зменшення суспільної небезпечності інкримінованих йому діянь і особи обвинуваченого та є приводом до такої істотної зміни обставин, що б виключали можливість реалізації ризиків, необхідність запобігання яким стала підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Судом при вирішенні питання щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховані усі наявні у розпорядженні дані про особу обвинуваченого, наведені стороною захисту обставини, з якими захисник пов`язує необхідність зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, на переконання суду, не можуть бути визнані достатніми для висновку про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не спростовують твердження сторони обвинувачення про можливість ухилення обвинуваченого від суду, як і доводів щодо можливості впливати на свідків у даному провадженні, місце проживання яких йому достовірно відоме, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Даних, які свідчать про зміну та виникнення таких обставин, які істотно впливають на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та можуть бути визнані підставою для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, стороною захисту не надано та судом в ході судового засідання не встановлено.
Заслухавши пояснення учасників процесу, враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та його продовження і які на теперішній час не зникли, а також те, що, на переконання суду, застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі домашнього арешту чи особистого зобов`язання, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особу обвинуваченого, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини справи не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, з приводу застосування особистої поруки та застави жодна особа у встановленому законом порядку не зверталась, суд приходить до висновку про доведеність підстав для продовження застосування раніше обраного запобіжного заходу, та оскільки судовий розгляд справи не завершений, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи в розумні строки, вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно нього на 60 днів.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 60 днів з 14 год. 40 хв. 28 березня 2022 року по 14 год. 40 хв. 26 травня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1