СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/577/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002178 від 31.08.2021 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куйбишевка Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває зазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання зазначено,що ризики, передбачені у п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та не зменшились. Обвинувачений ОСОБА_3 у випадку не продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою або обрання більш м`якого запобіжного заходу може вчинити спроби переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з викладених у ньому підстав, та просила продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.
Захисник, думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та заявила клопотання про зміну запобіжного заходу, в обґрунтування якого зазначила, що ОСОБА_3 не має наміру переховуватись від суду, оскільки зацікавлений у встановленні всіх обставин у справі, наразі відсутні ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України . Зауважила,що обвинувачений має постійне місце проживання в с. Велика Солона Миколаївської області, його матір є важко хворою. Просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, який на думку сторони захисту забезпечить надежну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника та просив змінити застосований до нього запобіжний захід.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши подані клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Ухвалою суду від 30.09.2021р. до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з встановленням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, строк дії якого неодноразово було продовжено судом.
Ухвалою суду від 05.05.2022р. обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу до 03.07.2022 року.
Розгляд кримінального провадження перебуває на стадії допиту потерпілого, завершити судовий розгляд до закінчення строку дії запобіжного заходу неможливо.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи клопотання прокурора, суд вважає встановленим наявність ризиків, передбачених п. п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик переховування від суду підтверджується тим, що кримінальні правопорушення,у яких обвинувачується ОСОБА_3 , згідно вимог ч. 5 ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, обвинувачений неодружений, утриманців не має, не працевлаштований, що свідчить про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_3 не має постійного місця роботи, тобто не має будь-якого офіційного джерела доходу, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень з корисливих мотивів.

Водночас суд вважає, що на даний час ризик незаконного впливу на потерпілого зі сторони обвинуваченого прокурором не доведений.

При цьому суд вважає, що встановлені ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від суду та ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, не зменшились та можуть виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою.
При цьому суд бере до уваги те, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Докази, які б спростовували наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України стороною захисту не надано.
Згідно з ч. 1ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013р., розумність тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

За таких обставин, з огляду на те, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_3 на строк 60 днів, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Крім того, матеріали провадження не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
Відповідності до положень ч. 3, ч.4 ст. 183 КПК України, суд залишає застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 альтернативний запобіжний захід у виді застави, водночас , враховуючи зменшення обсягу ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, з огляду на матеріальний стан обвинуваченого, а також беручи до уваги тривалий період утримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за можливе зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 грн. На переконання суду, застава у вказаному розмірі зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, в подальшому, його належну процесуальну поведінку в даному провадженні, а також буде пропорційним заходом, який збалансує інтереси суспільства, держави та інтереси обвинуваченого.
З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , а тому клопотання захисника про заміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,178, 183, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 21 серпня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 грн. (Сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду міста Києва (отримувач: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059, Банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA1012089 ).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати на першу вимогу до суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити двомісячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього, для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.
У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1