Провадження №1-кп/761/1659/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозове, Тамбовського району, Амурської області (Російська Федерація), росіянина, особа без громадянства, із середньою освітою, не одруженого, без місця реєстрації та місця проживання на території України, раніше судимого:
- 02.02.2010 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 04.01.2016 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , будучи радніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний злочин.
Так, ОСОБА_5 , 26.03.2021 року, приблизно о 13 години 00 хвилин, перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_1 , вирішив зайти до під`їзду вказаного будинку.
Зайшовши до під`їзду будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 звернув свою увагу на двері квартири АДРЕСА_2 та в нього виник злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до приміщення квартири АДРЕСА_3 , в якій проживали інші особи.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла особи, ОСОБА_5 , 26.03.2021 року, приблизно о 13 години 00 хвилин, впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає та вони носять таємний характер, підійшовши до дверей квартири АДРЕСА_3 , виявив що двері не замкнені та проник в середину приміщення квартири АДРЕСА_3 , що згідно конституційних особистих прав наділене правом на недоторканість житла особи.
Після чого, ОСОБА_5 незаконно проникнувши до приміщення квартири АДРЕСА_3 , тим самим вторгнувшись до житла всупереч волі законного власника, за відсутністю визначених законом підстав та у порушення встановленого законом порядку, почав ходити по коридору вказаної квартири.
Досудове слідство у кримінальному провадженні розпочато за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, однак в подальшому прокурором змінене обвинувачення на ч. 1 ст. 162 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 1 ст. 162 КК України визнав у повному обсязі, зазначив, що всі обставини, зазначені в обвинувальному акті відповідають дійсності та пояснив суду, що 26 березня 2021 року він зайшов до під`їзду будинку АДРЕСА_1 , де помітив привідчинені двері квартири. Він зайшов туди та почав ходити по коридору даної квартири, після чого вийшов звідти. Умислу на викрадення майна він не мав. У вчиненому щиро розкаюється.
Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують обвинуваченого як особу.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке в силу чинних вимог ст. 12 КК України, вважається кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_5 , а саме те, що останній не перебуває під наглядом лікаря-нарколога та психіатра, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжували б покарання судом не встановлено.
Беручи до уваги, обставини вчиненого кримінального правопорушення, його тяжкість, враховуючи щире каяття ОСОБА_5 у скоєному, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті у виді обмеження волі.
На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Цивільних позовів, в рамках кримінального провадження не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведену судову дактилоскопічну експертизу (висновок експерта №СЕ-19/111-21/14338-Д від 31 березня 2021 року) у сумі 1307 грн. 60 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_5 в дохід держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний стосовно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувались.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 72, 162, КК України, ст. 128, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27.03.2021 року по дату набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі, як це передбачено п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України.

Строк відбування покарання призначеного даним вироком рахувати з моменту звернення його до виконання.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведену судову дактилоскопічну експертизу (висновок експерта №СЕ-19/111-21/14338-Д від 31 березня 2021 року) у сумі 1307 грн. 60 коп. стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави з відповідним призначенням платежів.

Вирок може бути оскаржений, зурахуванням особливостей, передбачених частиною 3 статті 349 КПК України, до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя