Справа №760/6222/22 1-кп/760/2091/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою та відшкодуванням завданих збитків у кримінальному провадженні № 0003533, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Жмеринка, Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, працюючого у ШЕУ Солом`янського району м. Києва водієм, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2022 року до Солом`янського районного суду м. Києва з Солом`янської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003353 від 15.12.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України.

03 червня 2022 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва у вказаному провадженні призначено підготовче судове засідання.

В судовому засідання захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою та відшкодуванням завданих збитків.

Обвинувачений підтримав захисника, просив клопотання задовольнити.

Потерпіла підтримала клопотання захисника, надала суду відповідну розписку про відшкодування їй шкоди у повному обсязі, зазначила, що претензій до обвинуваченого немає, просить справу закрити.

Прокурор не заперечував проти закриття справи та звільнення обвинуваченого.

Заслухавши позицію прокурора, потерпілої та обвинуваченого, захисника, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 04.10.2021 приблизно о 10 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме: технічно справним вантажним автомобілем «ЗІЛ 42921», р.н. НОМЕР_1 , із причепом р.н. НОМЕР_2 , рухаючись середньою смугою проїзної частини вул. Вадима Гетьмана від Індустріального шляхопроводу до вул. Миколи Голего, наближався до нерегульованого перехрестя вул. Вадима Гетьмана із вул. Миколи Голего у м. Києві з метою виконати маневр правого повороту. В цей час правою смугою для руху, що призначена для руху громадського транспорту, проїзної частини вул. Вадима Гетьмана у м. Києві у попутному напрямку, керуючи автобусом "Атаман", р.н. НОМЕР_3 , за маршрутом № 401 рухався водій ОСОБА_7 , який також наближався до вказаного не регульованого перехрестя.

При виконанні маневру перестроювання праворуч до правої смуги для руху, що призначена для руху громадського транспорту, проїзної частини вул. Вадима Гетьмана у м. Києві водій ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, маючи об`єктивну змогу виявити автобусом "Атаман", р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався у попутному напрямку прямо, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не впевнився, що маневр перестроювання праворуч буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, створюючи загрозу життю і здоров`ю громадян, у процесі виконання маневру перестроювання праворуч, грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5., 2.3. /б/, /д/, 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху, поблизу буд. № 38 по вул. Вадима Гетьмана у м. Києві здійснив зіткнення із автобусом "Атаман", р.н. НОМЕР_3 , спричинивши пасажиру автобусу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно експертного судово-медичного дослідження встановлено, що у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час судово- медичного обстеження мала місце закрита травма правого колінного суглобу: частковий розрив передньої хрестоподібної зв`язки, забій кісткового мозку дистального епіметафіза правої стегнової кістки, часткове ушкодженні переднього рогу латерального меніску і заднього рогу медіального меніску.

Вказане ушкодження спричинене тупим предметом, могло утворитись 04.10.2021 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (травма в салоні автомобіля, що рухався, при зіткненні його із перешкодою) та відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Згідно судового автотехнічного дослідження встановлено, що в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «ЗІЛ 42921» р.н. НОМЕР_1 , із причепом р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 повинен був керуватися вимогами пунктів: 10.1; 10.3 ПДР України.

У даній дорожній ситуації водій автомобіля «ЗІЛ 42921», р.н. НОМЕР_1 , із причепом р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автобусом «Атаман», р.н. НОМЕР_3 , шляхом виконання вимог пунктів: 10.1; 10.3 ПДР України.

У даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «ЗІЛ 42921», р.н. НОМЕР_1 , із причепом р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.1; 10.3 Правил дорожнього руху України.

Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткнення транспортних засобів, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «ЗІЛ 42921», р.н. НОМЕР_1 , із причепом р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 вимогам пунктів: 10.1; 10.3 Правил дорожнього руху України.

Порушення водієм ОСОБА_4 пунктів 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, у вигляді отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений у повному обсязі визнав свою винуватість, зазначив про правильність встановлення фактичних обставин. Висновки зробив, більше такого не повториться.

Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим підозрюваним.

Крім того, судом встановлено, що підозрюваний цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Відповідно до статті 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст. ст. 44, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 46 КК України, є обов`язковим.

У відповідності до ст. 12 КК України ч. 1 ст. 286 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», - «примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного, підозрюваного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди».

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КПК України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність (Кримінальний кодекс України та закон України про кримінальні проступки), судом (ч. 1 ст. 286 КПК України).
Аналогічні положення містяться і у статті 44 КК України.
Згідно із п. 2 ч. 3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

В постанові від 16 січня 2019 року в справі № 439/397/17 Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ст. 46 КК України «Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим» таким чином: термін «потерпілий» у ст. 46 КК України необхідно розуміти у його кримінально-правовому значенні, як особу, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або майнова шкода або створюється загроза її заподіяння.
Заподіяна кримінальним правопорушенням шкода у розумінні ст. 46 КК України має бути такою, що за своїм характером піддається відшкодуванню (усуненню).
На цей час, учасники пригоди примирилися. Обвинуваченим відшкодовано завдані ним збитки.
Порушень КПК України, зокрема § 2 - звільнення особи від кримінальної відповідальності, та КК України, які б слугувати передумовою для відмови у задоволенні цього клопотання у судовому засіданні судом не встановлено.
Таким чином, оскільки ОСОБА_4 вперше вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким кримінальним правопорушенням, та не є корупційним злочином, він щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, потерпіла жодних претензій до нього не заявляє, злочин вчинено не в стані алкогольного сп`яніння, шкода відшкодована, а тому наявні всі умови та підстави, передбачені кримінальним законом, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст.46 КК України та закриття кримінальної справи на підставі п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України.

Виходячи з позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у справі № 598/1781/17 від 17.06.2020 року, суд вважає необхідним стягнути з підозрюваного на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовано не було, запобіжний захід щодо підозрюваного в межах кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст.12, 46 КК України, ст.ст.284, 288, 371, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України - у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 1716,20 гривень та 1753,20 гривень.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1