Справа № 686/1864/22
Провадження № 1-кс/686/880/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність начальника Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги вказує, що начальником Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_4 за № 156/121/119/2021 від 05.01.2022, яке підписане ОСОБА_5 та отримане скаржником 18.01.2022, винесене незаконне рішення.

Указує, що 14.12.2021 близько 15 год. 40 хв. під час судового засідання у Хмельницькому міськрайонному суді працівником ТУ Служби службової охорони у Хмельницькій обл. було перевищено службове становище, незаконно застосовано до ОСОБА_3 фізичну силу (без ухвали суду про адміністративне правопорушення), що спричинило розтягнення зв`язок правого плечового суглобу та завдано йому матеріальної та моральної шкоди, піддано дискримінації ОСОБА_3 як журналіста, учасника судового процесу.

Зазначає, що не порушував судовий процес, а подав заяву про відвід судді ОСОБА_6 у зв`язку із підробкою нею ухвали суду від 26.10.2020 про незадоволення заяви про відвід судді ОСОБА_6 , хоча розглянула заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_7 . Бажаючи помститися, суддя викликала працівника охорони, який незаконно застосував до ОСОБА_3 фізичну силу.

15.12.2021 скаржник звернувся із заявою про злочин, а рішення щодо невнесення відомостей до ЄРДР винесено 05.01.2021, де заява названа зверненням громадянина.

Також зазначає, що керівництво Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій обл. навмисно порушило вимоги ст. 214 КПК України.

Просить: скасувати рішення керівництва Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій обл. від 05.01.2021 № 156/121/119/2021 як незаконне, зобов`язати керівництво Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій обл. внести заяву від 15.12.2021 про злочин до ЄРДР, повідомивши про це заявника.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі. Пояснив, що у ході розгляду справи за участю ОСОБА_3 суддя ОСОБА_8 наказала йому залишити судове засідання та викликала охоронника, який виконуючи розпорядження судді, витягував його із залу в коридор, завернув руку ОСОБА_3 за спину та вивихнув її, вчинив на нього напад. При цьому протоколу про адміністративне правопорушення складено не було.

Представник органу досудового розслідування, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, однак згідно із ч. 3 ст. 306 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнала можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутності представника органу досудового розслідування, який не з`явився, на підставі наданих доказів.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із наданих матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_3 слідує, що 15.12.2021 р. останній звернувся до начальника Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій обл. із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була зареєстрована у ХРУП 15.12.2021 за № 28945.

У заяві про злочин вказав, що 14.12.2021 в 15 год. 40 хв. в залі судового засідання (суддя ОСОБА_8 ) заявив відвід судді у зв`язку із підробкою ухвали суду від 26.10.2021. Суддя ОСОБА_8 заявила, що це є зловживанням заявами про відвід і оголосила, щоб ОСОБА_3 залишив зал судового засідання, оскільки розмовляв на підвищеному тоні.

Тоді ОСОБА_3 заявив, що якщо він порушує порядок у залі судового засідання, то необхідно скласти про це документ, а оскільки він порушень не допускав, тому залу суду не покине.

Суддя ОСОБА_8 подзвонила охороні і в зал судового засідання з`явився ОСОБА_9 , якому суддя наказала вивести ОСОБА_3 із залу судового засідання.

ОСОБА_9 схопив ОСОБА_3 за передпліччя правої руки і силою підняв його із стільця, від чого він відчув біль у передпліччі, після чого потягнув за праву руку до виходу із зали суду. При цьому ОСОБА_3 утримувався за руку адвоката Бабюка лівою рукою, щоб його не бив працівник охорони.

ОСОБА_9 силою витягнув ОСОБА_3 із зали суду в коридор суду.

Просив внести до ЄРДР відомості про вчинення ОСОБА_9 хуліганських дій відносно ОСОБА_3 .

Листом № 156/121/119/2021 від 05.01.2021 за підписом заст. начальника Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій обл. ОСОБА_10 заявнику направлено відповідь, за змістом якої слідує, що звернення було зареєстровано у ЖЄО Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області № 28945 від 15.12.2021 та розглянуте. Направлено запит до територіального управління Служби судової охорони у Хмельницькій області, однак відповіді отримано не було.

Отже, фактично у внесенні відомостей до ЄРДР у встановлений КПК України строк ОСОБА_3 було відмовлено.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Так, п. 2 ч. 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 визначено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Інформацією про кримінальне правопорушення є обставини та конкретні факти, викладені у заяві особи про вчинення кримінального правопорушення, які містять ознаки складу кримінального правопорушення та можуть бути перевірені у кримінально-процесуальному порядку. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно із ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Частина 1 ст. 365 КК України встановлює кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

На думку слідчого судді, заява ОСОБА_3 про вчинення працівниками Служби судової охорони злочину не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації його дій за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

Ст. 330 КПК України, яка регулює застосування заходів до порушників порядку судового засідання, передбачає право постановлення суддею ухвали про видалення із зали судового засідання у разі повторного порушення порядку у залі судового засідання особами, присутніми у судовому засіданні.

Статтею 160 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.

Відповідно до п. 12 Положення про Службу судової охорони, затвердженого рішенням ВРП № 1051/0/15-19 від 04.04.2019 основними завданнями Служби є: підтримання громадського порядку в суді; припинення проявів неповаги до суду; охорона приміщень суду, органів та установ системи правосуддя; забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу.

Служба відповідно до покладених на неї завдань забезпечує підтримання та реагує на порушення громадського порядку при розгляді справ судом, вживає заходів до припинення проявів неповаги до суду (пп. 2 п.13 Положення про Службу судової охорони).

Згідно із пп.4, 10 п. 14 Положення про Службу судової охорони співробітникам Служби для здійснення покладених на них повноважень надається право не допускати громадян до окремих приміщень об`єктів охорони, вимагати від них залишатися на конкретних місцях або залишити їх; застосовувати заходи фізичного впливу в порядку та випадках, визначених Законами України "Про Національну поліцію" та "Про охоронну діяльність".

Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників (ч.2 ст. 42 Закону України «Про Національну поліцію».

Зокрема, ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення поліцейський може застосовувати фізичну силу, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що скаржником у заяві не викладено обставини, що свідчать про вчинення особою, на яку він вказує, кримінального правопорушення та обставин, які б свідчили про те, що виконуючи розпорядження головуючого у судовому засідання про видалення ОСОБА_3 із зали судового засідання працівник ТУ Служби судової охорони у Хмельницькому області діяв у супереч наданим йому повноваженням чи з їх перевищенням.

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

А тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1