Справа № 463/1712/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/538/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 червня 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_11 , за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 червня 2022 року клопотання Генерального прокурора ОСОБА_14 у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 від 19 вересня 2016 року, про арешт майна, задоволено.

Накладено у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 від 19 вересня 2016 року арешт на майно, виявлене під час обшуку, проведеного 07.06.2022 в будівлях, приміщеннях, спорудах та інших об`єктах нерухомого і рухомого майна, що знаходяться на земельних ділянках, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності зареєстровані за ОСОБА_11 , а саме:
1. Картину в рамці із зображенням ОСОБА_15 із зворотної сторони «худ. Цветкова, Ялта 1997 г.»;
2. Картину в рамці із зображенням троянд у вазі;
3. Картину в рамці із зображенням пастуха з волами;
4. Картину в рамці із зображенням дівчини з крилами на синьому фоні, із зворотної сторони надпис « ОСОБА_16 с ангелом»;
5. Картину в рамці із зображенням будинку на горі із зворотної сторони «Симонопетра»;
6. Картину в темній рамці із зображенням маяка, із зворотної сторони підпис: «А. Алпатов «Маяк» 2018 г.»;
7. Картину із зображенням будинків в темряві із зворотної сторони підпис: «Alexandra Osipova «Перед рождеством»;
8. Картину із зображенням дерев`яної храму;
9. Картину в рамці із зображенням ОСОБА_15 в червоній сукні;
10. Картину в рамці із зображенням моря та будинків на горі;
11. Картину в рамці на якій зображений пейзаж поля;
12. Картину в рамці на якій зображені ромашки у вазі;
13. Картину в рамці із зображенням глечика у воді;
14. Картину в червоній рамці із зображенням дерев`яної фігури на столі;
15. Картину в рамці на якій зображені півонії у вазі;
16. Картину в рамці із зображенням чоловіка, на зворотній стороні підпис: «здоровя счастья! С уважением закарпатцы август 1988 г. Семья Рыбарь»;
17. Картину в рамці на якій зображений пейзаж, на зворотній стороні підпис: « ОСОБА_17 » ОСОБА_18 »;
18. Картину в рамці на якій зображені квіти та ананаси;
19. Картину в рамці із зображенням піску та неба;
20. Картину в рамці із зображенням старого будинку, квітів та ялинки;
21. Картину в рамці на якій зображений пейзаж дерев та озера;
22. Картину в рамці на якій зображена будівля із сходами в сірих тонах;
23. Картину в рамці із зображенням водного простору та кораблів на березі;
24. Картину в рамці із зображенням волошок у глечиках на столі;
25. Картину із зображенням гір та дівчини з тваринами;
26. Картину в рамці із зображенням заходу сонця, на зворотній стороні підпис: «V Tvaniv -57 р.к. «На морі. Теплий спокій.» м. Київ-2019
27. Картину в рамці із зображенням будинків та дівчини;
28. Картину в рамці із зображенням Монастиря, на зворотній стороні підпис: ОСОБА_18 «Николаевский Черноостровский монастырь. 2020 г.»
29. Картину в рамці із зображенням людей та будівель в греко-римському стилі;
30. Картину в рамці на якій зображений пейзаж осіннього лісу;
31. Картину в рамці із зображенням жінки в рожевій сукні;
32. Картину в рамці із зображенням жінки в рожевій сукні;
33. Картину в рамці із зображенням птахів на сірому фоні;
34. Картину в рамці із зображенням старого будинку на березі річки;
35. Картину в рамці із зображенням жінки в рожевій сукні;
36. Рамку з фрагментами паперу із зображенням 2 птахів;
37. Рамку з фрагментами паперу із зображенням 4 птахів;
38. Картину із зображенням ОСОБА_15 ;
39. Рамку з фрагментом паперу із зображенням птаха;
40. Картину із зображенням пейзажу в зелених тонах;
41. Картину із зображенням пейзажу дерев та поля;
42. Картину із зображенням пейзажу водоспаду дерев та каміння;
43. Картину із зображенням пейзажу коралів та старовинної будівлі;
44. Картину в дерев`яній рамці коричневого кольору з незрозумілим зображенням;
45. Портерет з буршитину із зображенням жінки;
46. Портерет чоловіка на чорному фоні;
47. Портерет жінки на чорному фоні;
48. Рамку з фрагментами паперу із зображенням будівель;
49. Рамку з фрагментами паперу із зображенням птаха;
50. Рамку з фрагментами паперу із зображенням горщиків з деревами в чорно-білих тонах;
51. Картину в рамці із зображенням пейзажу лілій на воді;
52. Картина в рамці із зображенням пейзажу з надписом « ОСОБА_19 » (1850-1924)
53. Картину в рамці із зображенням людей та будинків та гір з підписом в нижньому правому куті «Глюк» 1980;
54. Експертний висновок № 130 що підтверджує оригінальність картини «Село в горах» заслуженого діяча мистецтва України Г. Глюка;
55. Картину в рамці із зображенням людей на санах з конем та будинків, на рамці підпис «К. Коровинь»;
56. Картину із зображенням пейзажу ночі води та дерев;
57. Картину в рамці із зображенням пастухів та тварин біля гірських порід;
58. Картину в рамці із зображенням троянд на сірому фоні;
59. Картину в рамці із зображенням зимовий яр з пінками, підписана автором 1921 р.;
60. Картину в рамці із зображенням верблюда в сірому тоні датована 20.07.2011 р.;
61. Картину в рамці із зображенням дерев`яного мостика в сірому тоні;
62. Картину в рамці із зображенням замку, на зворотній стороні підпис: Хотинська фортеця, ОСОБА_20 від ОСОБА_21 ;
63. Картину в рамці із зображенням двох птахів з ієрогліфами;
64. Картину в чорній рамці із зображенням двох птахів на гілці з квітами з ієрогліфами;
65. Картину в рамці із зображенням дівчини з квітами у волосі, на зворотній стороні підпис: ОСОБА_22 з Днем нородження від ОСОБА_23 з любов`ю 27.04.2018 р.;
66. Картину в рамці із зображенням із зображенням чотирьох птахів із ієрогліфами;
67. Картину в рамці із зображенням жінки;
68. Портер жінки в чорно-білих тонах;
69. Картину в рамці із зображенням жінки в жовтій сукні з підписом в 2014 Гончаренко;
70. Календар в рамці із зображенням жінки на стільці з надписом ОСОБА_24 ;
71. Картину в рамці із зображенням птахів на білому фоні;
72. Картину в рамці із зображенням жінки в чорно-білих тонах;
73. Картину в рамці із зображенням двох будинків на схилі гір, на зворотній стороні підпис ОСОБА_18 «Дорога» 2018;
74. Портрет чоловіка на синьо-сірому фоні, на рамці в нижньому правому куті підпис: ОСОБА_25 від однопартійців Хмельниччини 2008 рік;
75. Картину в рамці із зображенням жіночих рук, на зворотній стороні підпис: Selina Anna «Strawberry Fields» 2018;
76. Картину в рамці із зображенням чоловіків та жінки з дитиною на руках, на зворотній стороні надпис: з картин нашого великого художника Алихая Мункачі «Художниця м. Мукачева «Христос перед Пилатом»;
77. Картину в рамці із зображенням жінки з світлим волоссям в рожевій сукні на синьому фоні;
78. Картину в чорній рамці із зображенням птаха гілці;
79. Картину в чорній рамці із зображенням птаха гілці;
80. Картину в чорній рамці із зображенням птаха гілці;
81. Вилиту картину із зображенням людей з надписом: La Jacre de Napoleon Bonapard;
82. Картину в рамці із зображенням чоловіка з келихом та музичним інструментом з надписом знизу КОЗАК МАМАЙ;
83. Картину в рамці із зображенням білого будинку та дерев;
84. Картину в рамці із зображенням чоловіка із зброєю в руках та гербом в верхньому лівому куті;
85. Картину в рамці із зображенням жінки;
86. Картину в рамці із зображенням кораблів на воді та маяком, на рамці підпис : ОСОБА_26 1854-1917 Венеція;
87. Картину в рамці із зображенням жінки з чорним кольором волосся в білій сорочці;
88. Картину в рамці із зображенням немовляти та ягня на чорному фоні;
89. Картину в рамці із зображенням жінки з кошиком в руках;
90. Картину в рамці на якій зображений пейзаж хвойних дерев;
91. Картину в рамці із зображенням дерев та жінки;
92. Картину в рамці із зображенням коней та людей;
93. Картину в рамці із зображенням зимового пейзажу;
94. Картину в рамці із зображенням чоловіки та жінки біля води з двома вівцями;
95. Картину в рамці із зображенням немовлят з крилами та птахом;
96. Картину в рамці із зображенням будинків та людей на санах;
97. Картину в рамці із зображенням вулиці з трамвайними коліями, в правому нижньому куті підпис: В. Скачков;
98. Рамку з скляним покриттям та монетами всередині;
99. Картину в рамці із зображенням зимового лісу, будинку та людей на санах, в правому нижньому куті підпис: Korovina Russia;
100. Картину в рамці із зображенням дерев, двох будинків та людини на санах, в лівому нижньому куті підпис: Korovina;
101. Картину в рамці із зображенням гір річки та дерев, в нижньому правому куті чорною фарбою нерозбірливий підпис;
102. Картину в рамці із зображенням із зображенням пейзажу з підписом на рамці: П. Медемь;
103. Картину в рамці із зображенням кораблів на воді;
104. Картину в рамці із зображенням дерев будинку та людей на санах;
105. Картину в рамці із зображенням осіннього пейзажу;
106. Картину в рамці із зображенням дерев, будинків та людей біля возу, в нижньому лівому куті підпис: С. Korovina Russia;
107. Картину в рамці із зображенням зимового пейзажу та жінки з оберемком хмизу на плечі;
108. Картину в рамці із зображенням зимового пейзажу;
109. Картину в рамці із зображенням трьох будинків на одному з яких надпис Трактирь та людьми на санах, в нижньому лівому куті підпис: С. Korovina Russia;
110. Картину в рамці із зображенням будинків, криниці та людьми на санах, в нижньому лівому куті підпис: С. Korovina Russia;
111. Картину в рамці із зображенням чоловіка біля човна та будинком на березі річки, в нижньому лівому куті підпис: С. Korovina Russia;
112. Картину в рамці із зображенням вулиці, будинків та людей на санах в нижньому лівому куті підпис: С. Korovina Russia;
113. Картину в рамці із зображенням будинку біля дороги, на якій стоїть підвода з конем;
114. Картину в рамці із зображенням пейзажу степу;
115. Картину в рамці із зображенням дороги та двох людей;
116. Картину із зображенням молодого чоловіка в білій сорочці з синім метеликом на шиї;
117. Картину в рамці із зображенням жінок та дітей з крилами позаду;
118. Картину в рамці із зображенням жінки в білій сорочці та червоній спідниці біля плоту;
119. Картину в рамці із зображенням колон з квітом дерев на фоні води;
120. Картину в рамці із зображенням зимового лісу;
121. Картину в рамці із зображенням жовтих будинків та 2 дерев;
122. Картину в рамці із зображенням нічного пейзажу води;
123. Картину в рамці із зображенням двох старих будинків та дівчини з корою;
124. Картину в рамці із зображенням чоловіка який цілує жінку;
125. Картину в рамці із зображенням двох дівчат та коней в березовому гаї;
126. Картину в рамці із зображенням зимового лісу на заході сонця;
127. Картину в рамці із зображенням будинку на березі річки;
128. Картину в рамці із зображенням гір та води;
129. Картину в рамці із зображенням пейзажу лісу;
130. Картину в рамці із зображенням зимового гірського пейзажу;
131. Картину в рамці із зображенням птаха на гілці дерева;
132. Картину в рамці із зображенням дерев та будинків біля води;
133. Картину в рамці під склом із зображенням будівель та схід по яким йдуть люди;
134. Картину в рамці із зображенням чоловіків, в верхньому правому куті підпис: «В. Суріков»;
135. Картину в рамці із зображенням річки на якій стоїть човен з людьми;
136. Картину із зображенням дерев та дороги, біля якої сидить жінка;
137. Картину в рамці із зображенням будівлі, дороги де хлопчика на дереві, посередині рамки підпис «С. Василевський»;
138. Картину в рамці із зображенням кораблів на воді та гір;
139. Картину в рамці із зображенням кораблів на воді та людей;
140. Картину в рамці із зображенням людей біля річки;
141. Картину в рамці із зображенням жінки з дороцінностями в руках;
142. Картину в рамці із зображенням жінки з хустиною на голові та маскою в руках;
143. Картину в рамці із зображенням жінки з білою хустиною на голові та 5 дітьми;
144. Картину в рамці із зображенням жінки в жовтій спідниці з музичним інструментом в руках;
145. Картину в рамці із пейзажу дерев у степі;
146. Картину в рамці із зображенням корабля у водному просторі із зворотної сторони підпис: Айвазовский;
147. Картину в рамці із зображенням корабля у водному просторі із зворотної сторони підпис: Айвазовский;
148. Картину в рамці із зображенням корабля у водному просторі із зворотної сторони підпис: Айвазовский 1878;
149. Картину в рамці із зображенням кораблів на воді, людей та гір;
150. Картину в рамці із зображенням гір та замку біля води;
151. Картину в рамці із зображенням пейзажу, з лівого нижнього боку підпис: К. Крыжыцкий.
152. Картину в рамці із зображенням будинків та річки біля якої стоїть худоба;
153. Картину в рамці із зображенням замку, чоловіка з щитом та чоловіка на хмарах;
154. Картину в рамці із зображенням троянди на білому фоні;
155. Картину в рамці із зображенням двох троянд на білому фоні;
156. Картину в чорній рамці із зображенням жінки біля дерев;
157. Картину в рамці із зображенням чоловіків на човнах, на рамці підпис ABRAHAM STORK;
158. Картину в рамці із зображенням колій людей та будинків;
159. Картину із зображенням дитини та жінки з кошиком на голові;
160. Рамку з чотирьома фігурами в середині сріблястого кольору;
161. Рамку з фігурою жінки в середині з трояндною в руках;
162. Картину в рамці із зображенням дерев, води та квітів;
163. Картину в рамці із зображенням квітучого дерева при дорозі;
164. Картину в рамці із зображенням шістьох чоловіків;
165. Картину в рамці із зображенням зимового пейзажу;
166. Картину в рамці із зображенням осіннього пейзажу;
167. Рамку з фрагментом паперу в середні на якому зображений кабан;
168. Картину із зображенням чоловіка та жінки з музичним інструментом у руках;
169. Картину в рамці із зображенням козака;
170. Картину в рамці із зображенням козака;
171. Картину в рамці із зображенням жінки та села;
172. Картину в рамці із зображенням осіннього пейзажу;
173. Картину в рамці синього кольору із зображенням людини, яка сидить на горі біля води;
174. Картину в рамці із зображенням козака;
175. Картину в рамці із зображенням пейзажу гір;
176. Картину в рамці із зображенням вулиці міста та людей, у правому лівому куті підпис: ОСОБА_27 ;
177. Картину в рамці із зображенням зимового пейзажу, будинку біля річки;
178. Картину в рамці із зображенням квіткового базару;
179. Картину в рамці із зображенням дівчини з квітами;
180. Картину в рамці із зображенням дівчини з оголеними грудьми;
181. Картину в рамці із зображенням жінки з книгою в руках;
182. Картину в рамці із зображенням жінки в жовтій сукні, яка сидить на стільці;
183. Картину в рамці із зображенням дівчинки та надписами на картині;
184. Картину в рамці із зображенням жінки та дитини;
185. Картину в рамці із зображенням міста на берез річки та жінкою на дорозі;
186. Картину в рамці із зображенням берега на якому розміщені будинки, дороги на якій розміщені тварини та люди;
187. Картину в рамці із зображенням двох собак та чоловіка, який сидить верхи на коні;
188. Картину в рамці із зображенням людей та собак у лісі;
189. Картину в рамці із зображенням жінки у білій сукні;
190. Картину в рамці із зображенням дітей;
191. Картину в рамці із зображенням пейзажу лісу;
192. Картину в рамці із зображенням зимового пейзажу;
193. Картину в рамці із зображенням дороги біля якої стоїть будинок в якому знаходиться жінка;
194. Картину в рамці із зображенням двох чоловіків з надписом посередині «Два дурня бються а третій дивиться»;
195. Картину в рамці із зображенням гірського пейзажу;
196. Картину в рамці із зображенням жінки та чоловіка у кімнаті;
197. Картину в рамці із зображенням вулиці міста з будинками;
198. Картину в рамці із зображенням гірського пейзажу та будинків біля води;
199. Картину в рамці із зображенням чоловіка на санях та чотирьох коней;
200. Картину в рамці із зображенням оголеної до пояса жінки;
201. Картину в рамці із зображенням пейзажу гір, води та дерев;
202. Картину в рамці із зображенням зимового пейзажу на заході сонця;
203. Картину в рамці із зображенням чоловіка з книжкою у руках;
204. Картину в рамці із зображенням чоловіка на санах та двох коней;
205. Картину в рамці із зображенням двома чоловіками на санах та трьох коней;
206. Картину в рамці із зображенням квітів у вазі, які стоять на білому столі;
207. Картину в рамці із зображенням будинків та людей з музичними інструментами у руках;
208. Картину в рамці із зображенням будинків та людей з музичними інструментами у руках;
209. Картину в рамці із зображенням будинків та дерев вкритих снігом;
210. Картину в рамці із зображенням будинків та дерев вкритих снігом;
211. Картину в рамці із зображенням будинків та дерев вкритих снігом;
212. Картину в рамці із зображенням чотирьох чоловіків на березі озера, які стоять біля човна;
213. Картину в рамці із зображенням будинку на березі та трьох кораблів на воді;
214. Картину в рамці із зображенням зимового пейзажу та людини з конем;
215. Картину в рамці із зображенням коней та чоловіків у формі;
216. Картину в рамці із зображенням зимового пейзажу;
217. Картину в рамці із зображенням рожевих квітів у вазі;
218. Картину в рамці із зображенням будинків та дерев в зимню пору з чоловіком;
219. Картину в рамці із зображенням будинку садку з чоловіком та жінкою;
220. Картину в рамці із зображенням будинків гір та дерев, людей на санях;
221. Картину в рамці із зображенням будинку та квітів;
222. Картину в рамці із зображенням будинків, річки та двох жінок біля човна;
223. Картину в рамці із зображенням натюрморту;
224. Картину в рамці із зображенням міста на березі річки;
225. Картину в рамці із зображенням різних квітів та фруктів;
226. Картину в рамці із зображенням тварин біля річки;
227. Картину в рамці із зображенням гірського пейзажу;
228. Картину в рамці із зображенням квітів у вазі, з наявним надписом «В. Цветкова».
229. Картину в рамці із зображенням будинком, жінки з твариною;
230. Картину в рамці із зображенням морського пейзажу;
231. Картину в рамці із зображенням з будинком у саду;
232. Картину в рамці із зображенням криниці при дорозі та жінкою;
233. Картину в рамці із зображенням чоловіка та двох коней біля будинку;
234. Картину в рамці із зображенням двох кораблів на воді;
235. Картину в рамці із зображенням озера, гусей та жінки;
236. Картину в рамці із зображенням впавшого дерева на якому сидить чоловік;
237. Картину в рамці із зображенням жінки на руках якої лежить чоловік з музичним інструментом;
238. Картину в рамці із зображенням пейзаж лісу з вікна;
239. Картину в рамці із зображенням зимового пейзажу;
240. Картину в рамці із зображенням водяних лілій та човна;
241. Картину в рамці із зображенням зимового села з жінкою на санях;
242. Картину в рамці із зображенням зимнього села;
243. Рамку з фрагментами паперу в середині із зображенням птахів, людей та надписів;
244. Картину в рамці із зображенням нічного міста на березі річки з кораблями;
245. Картину в рамці із зображенням чоловіків на конях та собаки;
246. Картину в рамці із зображенням хатини у саду;
247. Картину в рамці із зображенням пейзажу з кораблем;
248. Картину в рамці із зображенням білої будівлі та дерев біля неї;
249. Картину в рамці із зображенням зимового лісу, будинку та жінки з надписам на рамці «К.Я. Крижицький « Солнечний зимний день»;
250. Картину в рамці із зображенням качок на воді;
251. Картину в рамці із зображенням каміння на березі річки;
252. Картину в рамці із зображенням метелика та гілки з ягодами;
253. Картину в рамці із зображенням жінки в чорно-білих тонах;
254. Картину в рамці із зображенням із зображенням міста;
255. Картину в рамці із зображенням трьох жінок та човнів на воді;
256. Картину в рамці із зображенням церкви;
257. Картину в рамці із зображенням лісу по середині рамки надпис» К. Сомвь»;
258. Картину в рамці із зображенням із зображенням гір та води;
259. Картину в рамці із зображенням дівчинки з голубом в руці;
260. Картину в рамці із зображенням дерев чоловіка та коней;
261. Картину в рамці із зображенням фігури людини;
262. Картину в рамці овальної форми із не зрозумілим зображенням;
263. Картину в рамці із зображенням металевих конструкцій;
264. Картину в рамці із зображенням рожевих півоній;
265. Картину в рамці із зображенням квітки на зеленому фоні;
266. Картину в рамці із зображенням пейзажу дерев;
267. Картину в рамці із зображенням багатоповерхового будинку;
268. Картину в рамці із зображенням хлопчика;
269. Картину в рамці із зображенням лимонів;
270. Картину в рамці із зображенням дерева з металевим листям;
271. Картину в рамці із зображенням чорної та білої тканини;
272. Картину в рамці із зображенням тканини на якій лежить лампочка;
273. Картину в рамці із зображенням пейзаж дерев біля води;
274. Картину в рамці із зображенням дерева, фонтан та фігура;
275. Картину в рамці із зображенням чорно-білого фону;
276. Картину в рамці із зображенням трьох троянд;
277. Картину в рамці із зображенням квітки на чорному фоні;
278. Картину в рамці із зображенням зелених ліній на чорному фоні;
279. Рамку коричневого кольору з надписом в середині «Ралпш ЛАУРЕМ»;
280. Піднос з металу;
281. Фігуру лебедя срібного кольору «Фаберже» із золотистим покривом в середині;
282. Фігуру качки срібного кольору «Фаберже» із золотистим покривом в середині;
283. Цукорницю з кришталю;
284. Вазу з каменю;
285. Чашку з бурштину;
286. Чашку з бурштину;
287. Чашку з бурштину;
288. Чашку з бурштину;
289. Чашку з бурштину;
290. Годинник настільний срібного кольору, із зеленим оздобленням;
291. Годинник настільний металевого кольору;
292. Годинник настільний із каменю;
293. Статуетку чоловіка на коню;
294. Дві підставки із птахами;
295. Келих з срібного кольору;
296. Піднос срібного кольору;
297. Підставку срібного кольору;
298. Підставку срібного кольору;
299. Чайник срібного кольору;
300. Вазу мідного кольору;
301. Піднос мідного кольору;
302. Срібні підстаканники срібного кольору «1880 проба фабрики А. Кузьмичева»;
303. Статуетку золотистого кольору у формі немовляти з сопілкою в руках;
304. Металевий графин з ручкою у вигляді змія;
305. Вазу синього кольору із зображенням квітів та міста на березі річки;
306. Настільний годинник золотистого кольору з дівчиною;
307. Настільний годинник золотистого кольору біля якого розміщена жінка;
308. Годинник настільний золотистого кольору у формі даху на якому розміщений чоловік;
309. Годинник золотистого кольору з чорним камінням на якому розміщений чоловік з крилами та флейтою;
310. Годинник бронзового кольору настільний;
311. Годинник золотистого кольору з боку якого розташовані дві жінчої фігури;
312. Годинник золотистого кольору настільний;
313. Годинник кам`яний, настільний з боку якого розташована жінка;
314. Кам`яний настільний годинник;
315. Настільний годинник золотистого кольору в зеленій оздобі.
316. 31 коробку з елементами посуду.
317. Залізничний вагон-ресторан з меблями, предметами інтер`єру та посуду.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 червня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання Генерального прокурора ОСОБА_14 від 09.06.2022 про арешт майна, яке подано у кримінальному провадженні №0000212 від 19 вересня 2016 року за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.111, ч.2 ст.28 ч.1 ст.2583 КК України.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликаються на те, що не погоджуються з ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 17.06.2022 та вважають таку незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, внаслідок невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Вказують, що порушення вимог КПК України, унеможливлювали прийняття рішення слідчим суддею через порушення права на захист. Так, слідчий суддя при підготовці та безпосередньо під час розгляду цього клопотання прокурора не забезпечив фундаментальне право ОСОБА_11 на захист, а саме відмовив у забезпеченні права на належну підготовку до свого захисту.
Вважають, що надання лише клопотання, без оригіналів або копій документів та інших матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, не може забезпечити право особи на захист, оскільки він позбавлений в повному обсязі права бути вислуханим щодо цих документів та матеріалів, які власне і є відповідною правовою підставою для накладання арешту.
Наголошують на тому, що стороні захисту не було відомо про факт проведення обшуку за відповідною адресою, ухвалу про обшук стороною обвинувачення іншій стороні не вручено, як і не вручено протокол самого обшуку, які б мали обов`язково бути вручені. Відтак, всі ці комплексні порушення вимог кримінального процесуального законодавства України призвели до грубого порушення забезпечення права на захист.

Звертають увагу, під час розгляду клопотання прокурора слідчим суддею було досліджено документи та/або речові докази, які надані на підтвердження викладених в клопотанні аргументів сторони обвинувачення та зміст яких стороні захисту невідомий. За цих обставин, сторона захисту не мала будь-якої можливості сформувати належну правову позицію щодо поданого прокурором клопотання та надати свої докази, навести аргументи, які б спростовували позицію прокурора.
Вважають, що посилання прокурора на відповідні накази Директора ДБР, якими нібито змінено місце здійснення досудового розслідування певними підрозділами Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань на місце розташування Територіального управління, розташованого у місті Львові, яке знаходиться в межах територіальної юрисдикції Личаківського районного суду міста Львова, є нічим іншим, як наміром сторони обвинувачення безпідставно та незаконно змінити підсудність на свою користь шляхом штучного створення формального приводу для визначення територіальної підсудності.
Насправді ж досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016 не здійснюється у місті Львові. Слідчі, які входять до складу слідчого групи у цьому кримінальному провадженні знаходяться та здійснюють всі пов`язані з цим процесуальні дії виключно на території міста Києва. Саме у місті Києві з ОСОБА_11 та його захисниками проводилися відповідні процесуальні дії у цьому кримінальному провадженні.
Процесуальним законодавством та сталою судовою практикою визначено, що місцем здійснення та закінчення досудового розслідування є фактичне місце знаходження органу досудового розслідування, яке і є визначальним під час визначення територіальної підсудності. Штучні намагання змінити визначений законом суд, через прийняття Директором ДБР розпорядчих документів, вже були предметом судових спорів, в яких суди, в тому числі й Верховний Суд, встановлювали належну підсудність кримінальних проваджень, досудове розслідування по яких здійснюється слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідування, за Шевченківським районним судом міста Києва.
На думку апелянтів, системний аналіз наведених вище норм законодавства, доводів та обставин, які встановленні, беззаперечно свідчить про те, що відповідно до вимог КПК України, враховуючи місце знаходження органу досудового розслідування - Головного слідчого управління Центрального апарату Державного бюро розслідувань, на вул. Симона Петлюри, 15 в межах території Шевченківського району м. Києва, розгляд цього клопотання мав бути підсудний саме Шевченківському районному суду міста Києва.
Отже, на переконання сторони захисту, наявні докази, які свідчать про те, що слідчі та прокурори саме у цьому кримінальному провадженні умисно створили незаконні підстави для формальної зміни територіальної підсудності, з метою розгляду клопотань сторони обвинувачення, у кримінальному провадженні з явними ознаками політично-мотивованого кримінального переслідування в лояльному до них суді, що становить грубе порушення правил підсудності.
Зазначають, що враховуючи вимоги КПК України, в поєднанні з відомостями, викладеними у клопотанні Генерального прокурора від 09.06.2022 про арешт майна, а також матеріалами кримінального провадження №0000212, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2016, копії яких до цього частково надані стороні захисту, наявна відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, що обґрунтовується наступним.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 та п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доведено прокурором наявність обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Твердження прокурора, в частині підтвердження вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 cm. 111, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 2583 КК України, зібраними доказами є необґрунтованим з огляду на те, що відомості, викладені у клопотанні Генерального прокурора від 09.06.2022 про арешт майна, а також матеріали кримінального провадження №0000212 від 19.09.2016, копії яких до цього частково надані стороні захисту, не містять даних, що підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_11 .
Стверджують, що вказане залишилося поза увагою слідчого судді, який обмежився лише посиланнями на те, що питання обґрунтованості підозри було вирішено раніше іншими судовими рішеннями у цьому кримінальному провадженні, що не відповідає вимогами п. 1 ч. 2 ст. 132 та п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України. Не розгляд цього питання вказаним обґрунтуванням не передбаченого вимогами КПК України, через що не може бути підставою для звільнення слідчого судді від обов`язку його з`ясування в кожному конкретному випадку, де це передбачено вимогами КПК України.
На переконання апелянтів, оскільки господарські відносини з поставки вугілля є правомірними, доводи прокурора у клопотанні від 09.06.2022 про те, що укладенням таких договорів було підірвано економічну безпеку держави в 2014-2015 роках повністю спростовуються, оскільки вчинення кримінального правопорушення шляхом вчинення правомірних дій виключається.
Основні докази, що на думку прокурора, нібито, підтверджують вину ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, складається з двох груп: перша - документи органів державної влади та управління України та фінансово-господарських документи щодо поставки вугілля, друга - результати негласних слідчих (розшукових) дій га висновки експертів щодо досліджень результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій.
Перша група доказів, в тому числі, рішення, накази, протоколи нарад і засідань, листи, службові записки, господарські договори щодо поставки вугілля, акти приймання-передачі партій вугільної продукції тощо не містять будь-яких фактичних даних, що підтверджують як наявність подій кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2583 КК України, так і винуватість ОСОБА_11 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Зазначені докази не свідчать навіть про будь-яку причетність ОСОБА_11 до подій, пов`язаних із поставкою вугілля. Отже, докази із вказаної групи безпідставно зазначені прокурором у клопотанні від 09.06.2022 як докази, що, нібито, підтверджують вину ОСОБА_11 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Друга група доказів підлягає перевірки та оцінки крізь призму їх допустимості.
Як на докази, що, нібито, підтверджують вину ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, прокурор постійно посилається на протоколи від 17.09.2021 та від 19.09.2021 оглядів дисків, що містять аудіо-записи, нібито, розмов ОСОБА_11 та ОСОБА_28 . Крім того, посилається на протоколи від 05-06.10.2021, 17.11.2021 оглядів дисків, в тому числі, вилучених під час тимчасового доступу до речей і документів, із записами розмов, нібито, ОСОБА_11 , ОСОБА_28 та інших осіб. При цьому у прокурора відсутні процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (клопотання слідчого, прокурора, їхні постанови, доручення, ухвала слідчого судді) та протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій з додатками. В копіях матеріалів кримінального провадження, що додані до вказаного клопотання напевно також відсутні копії таких процесуальних документів.
Наголошують, що відсутність процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД у кримінальному провадженні № 0000212, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2016, на результати яких, як на докази, нібито, вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, посилається прокурор, а також, відсутність протоколів про проведення таких НСРД з відповідними додатками дає підстави стверджувати про істотні порушення прав людини і основоположних свобод, а отже, про недопустимість зазначених доказів на підставі ч. 2 ст.87 КПК України. Отже, на думку апелянтів, під час проведення експертиз досліджувались докази - аудіо-записи розмов, що з наведених вище підставам є недопустимими.
Зазначають, що докази, що на думку прокурора, нібито, підтверджують вину ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме, результати негласних слідчих (розшукових) дій та висновки експертів щодо досліджень результатів проведених негласних слідчих дій, не можуть досліджуватися в судовому засіданні з розгляду клопотання прокурора від 09.06.2022, як очевидно недопустимі, на підставі ч. 2 ст. 89 КПК України. Отже, відсутні будь-які підстави стверджувати про наявність доведення з боку сторони обвинувачення «обґрунтованої підозри» вчинення ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, що виключає можливість накладання арешту на майно.
Вказують, що ОСОБА_11 є політичною особою державного масштабу з тривалою історією політичної та підприємницької діяльності на території України. В провладних засобах масової інформації, що в більшості формують суспільну думку, особистість та діяльність ОСОБА_11 висвітлюється як проросійська, нібито, направлена проти української державності та посиланнями на родинні зв`язки ОСОБА_11 з президентом Російської Федерації.
В свою чергу, звертають увагу суду, що за своїм змістом повідомлення про підозру відносно ОСОБА_11 складається з декількох частин, які при їх ретельному аналізі мають суттєві логіко-смислові прогалини.
Так, повідомлення про підозру ОСОБА_11 , що складене 08.10.2021, так само як і клопотання прокурора від 09.06.2022 про арешт майна, в своїй описовій частині більш ніж на 80 відсотків складаються з опису історичних та загальновідомих подій в Україні, до яких ОСОБА_11 не мав та не має будь-якого відношення.
За своїм характером та змістом викладене формулювання сторони обвинувачення є неправовим, абстрактно сформульованим та цілераціональним політико-дискримінаційним переслідуванням, оскільки подібні характеристики особи, яка є політичним діячем, можуть мати на меті лише коригування політичної активності такої особи шляхом притягнення її до кримінальної відповідальності за штучно сформульованими обвинуваченнями.
Подальше викладення в зазначених процесуальних документах обставин, нібито, скоєння ОСОБА_11 та іншими учасниками цього кримінального провадження діянь, які стороною обвинувачення кваліфікуються як кримінально-карні, фактично кореспондують до вищевикладеного твердження сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_11 , за твердженням сторони обвинувачення, є противником євроінтеграційних процесів України та погодився надавати допомогу у підривній діяльності проти України наділивши себе роллю організатора у здійсненні такої допомоги.
В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи, в яких ОСОБА_11 зазначається як учасник відносин щодо постачання вугілля на територію України. В жодному із документів відсутнє будь-яке згадування ОСОБА_11 , як учасника таких відносин. З цього можна прийти до висновку, що можлива роль ОСОБА_11 у цих відносинах не є такою критично важливою, як її формулює сторона обвинувачення в повідомленні про підозру.
Окремо звертають увагу на процесуальний склад учасників кримінального провадження, зокрема на те, що статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні мають колишній Президент України ОСОБА_29 , колишні міністри та керівники державних підприємств та управлінь. До жодної із цих осіб, окрім ОСОБА_11 , на теперішній час не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча кримінально-карна кваліфікація їх діянь, формулювання звинувачень та ступінь суспільної небезпеки таких діянь є ідентичною. Більш того, з аналізу повідомлення про підозру відносно ОСОБА_11 , вбачається, що сторона обвинувачення наділяє колишнього Президента України більш значною роллю в подіях, які є предметом звинувачень у цьому кримінальному провадженні, ніж роль інших учасників.
Вважають, що на даний час цілком очевидна неможливість розглядати кримінальне переслідування ОСОБА_11 , поза контексту останніх подій, які сколихнули мирову спільноту, а саме подій збройного конфлікту між Україною та Російською Федерацією.
На переконання апелянтів, підтвердженням політичного переслідування ОСОБА_11 є повідомлення про його затримання ні керівниками правоохоронних органів та прокуратури у відповідності до сфери їх повноважень, а самим діючим Президентом України.
Вважають, що абстрактне формулювання та бездоказове повідомлення про підозру щодо ОСОБА_11 , разом із застосуванням найбільшого за своєю тяжкістю запобіжного заходу та явне форсування ходу досудового розслідування відносно саме ОСОБА_11 , у сукупності з гучними заявами діючого Президента України та керівників державних силових відомств, не залишають будь-яких сумнівів у стороннього спостерігача щодо наявності політичних цілей кримінального переслідування ОСОБА_11 . Наведені вище обставини у своїй сукупності свідчать про беззаперечну відсутність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_11 та явні ознаки його політичного переслідування з боку діючої влади України.
Захисники в своїй апеляційній скарзі покликаються на відсутність такої правової підстави для арешту майна, як існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом кримінального правопорушення, з можливістю його використання як доказу, в поєднанні з метою арешту, у вигляді збереження речових доказів.
Зазначають, що 15 червня 2022 року стороні захисту стало відомо про наявність в провадженні слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова клопотання Генерального прокурора ОСОБА_14 від 09.06.2022 про арешт майна, яке подане у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016 за підозрою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2583 КК України, та інших осіб.
У цьому клопотанні прокурор вказує на те, що відповідно до відповіді ДСР НПУ від 27.04.2022 на доручення прокурора ОГУ у будівлях та спорудах за адресою: АДРЕСА_1 , може знаходитись майно, придбане за кошти, одержані внаслідок вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) зокрема: картини, статуетки, набори посуду із срібла, а також на території земельної ділянки - залізничний (пасажирський) потяг з обладнаною станцією до нього, тощо.
З урахуванням цієї відповіді стороною обвинувачення було отримано ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 11.05.2022, на підставі якої 07.06.2022 проведено обшук в будівлях, приміщеннях, спорудах та інших об`єктах нерухомого і рухомого майна, що знаходиться на земельних ділянках, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності зареєстровані за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та вилучення предметів та документів, пов`язаних з вчиненням кримінальних правопорушень (злочинів) ОСОБА_11 та іншими особами.
Як вказує сам прокурор, всього під час проведення обшуку виявлено та вилучено наступне майно: 279 картин, 4 статуетки, 10 годинників, 5 чашок, 1 келих, 1 піднос, 2 вази, 1 графин, 2 підставки, 2 срібних підстаканника, 1 чайник, 31 коробка з елементами посуду, залізничний вагон-ресторан.
Зазначають, що підтвердити або спростувати дійсність вказаного у клопотанні переліку вилучено майна сторона захисту позбавлена можливості, через те, що сторона обвинувачення проводила обшук без залучення сторони захисту, без повідомлення про проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, без представників сторони захисту, ухвалу про проведення обшуку та протоколу про результатами його проведення не надано, як цього і не було надано стороні захисту при поданні клопотання від 09.06.2022 з боку прокурора, а також слідчого судді, що у своїй сукупності являє окремі порушення в частині недоторканності права власності та забезпечення права на захист.
Акцентують, що як вказано самими прокурором, дозвіл на обшук слідчим суддею було надано з метою виявлення та вилучення предметів та документів, пов`язаних з вчиненням кримінальних правопорушень (злочинів) ОСОБА_11 та іншими особами.
Оскільки все вилучене стороною обвинувачення майно очевидно не відноситься до предметів та документів, пов`язаних з вчиненням кримінальних правопорушень (злочинів) ОСОБА_11 , все це майно має статус тимчасово вилученого майна.
Окрім цього, прокурором при зверненні з клопотанням про арешт майна було визначено правову підставу для накладення арешту - з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту вказаного майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Також, прокурором вказано про наявність постанови прокурора від 08.06.2022, якою вилучені речі та предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Звертають увагу, що стороні захисту не надано для ознайомлення копію відповідної постанови прокурора від 08.06.2022 про визнання речових доказів, однак, навіть без її вивчення вбачається, що все вилучене майно, а саме 279 картин, 4 статуетки, 10 годинників, 5 чашок, 1 келих, 1 піднос, 2 вази, 1 графин, 2 підставки, 2 срібних підстаканника, 1 чайник, 31 коробка з елементами посуду, залізничний вагон-ресторан не відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, оскільки не є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, грошима, цінностями та іншими речами, набутими кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, вказують, що у клопотанні про арешт майна від 09.06.2022 Генеральний прокурор ОСОБА_14 зазначила, що відповідно до інформації Департаменту контррозвідки Служби безпеки України ОСОБА_11 та членами його родини придбання рухомого и нерухомого майна здійснювалось за кошти, отриманні злочинним шляхом, у тому числі, за одержані від представників спецслужб Російської Федерації (ФСБ) у сумі не менше 1 млрд доларів США, які мали бути витрачені на підготовку підґрунтя для організації проведення військових дій зі сторони РФ на шкоду державним інтересам України.
Отже, наявність підстав для накладення арешту на майно Генеральним прокурором обґрунтовується інформацією Департаменту контррозвідки Служби безпеки України.
Генеральним прокурором не доведено, що зазначена інформація Департаменту контррозвідки Служби безпеки України отримана у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, а отже, є доказом, який може обґрунтовувати доводи клопотання про арешт майна. Прокурором під час розгляду цього клопотання також цього не доведено, однак це залишилося поза увагою слідчого судді.
Інформація Департаменту контррозвідки Служби безпеки України, на яку посилається Генеральний прокурор у своєму клопотанні, про, нібито придбання ОСОБА_11 та членами його родини рухомого та нерухомого майна за кошти, отриманні злочинним шляхом, не відповідає дійсності, ця інформація є голослівною і не підтверджується жодним доказом.
Крім того, вказана інформація містить в собі протиріччя. З одного боку, Генеральний прокурор стверджує, що придбання рухомого и нерухомого майна здійснювалось ОСОБА_11 та членами його родини за кошти, отриманні злочинним шляхом, а, з іншого, зазначає, що ці кошти, нібито, одержані від представників спецслужб Російської Федерації (ФСБ) у сумі не менше 1 млрд доларів США і які мали бути витрачені на підготовку підґрунтя для організації проведення військових дій зі сторони РФ на шкоду державним інтересам України.
Слід звернути увагу і на те, що інформація Департаменту контррозвідки Служби безпеки України, як вона викладена у клопотанні про арешт майна від 09.06.2022, є неконкретною. Не відомо, які члени родини ОСОБА_11 маються на увазі. Не зазначено, коли, ким та яке саме майно придбане за, нібито, отримані злочинним шляхом кошти. І, отже, як це стосується майна, перелік якого зазначено у клопотанні, і яке, на думку Генерального прокурора, належить арештувати.
На думку апелянтів, оскільки відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), зазначене мало стати безумовною підставою для відмови слідчим суддею у задоволенні клопотання про арешт майна.
Вважають, що відсутня така правова підстава для арешту майна, як існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що можлива конфіскації майна як виду покарання.
У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_11 незаконно повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2583 КК України.
Санкції ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 2583 КК України передбачають покарання у виді конфіскації майна або без такої.
Однак, з цього приводу звертають увагу суду на тому, що висунута підозра за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2583 КК України, з абстрактними формулюваннями та бездоказовим повідомлення про підозру щодо ОСОБА_11 , у сукупності з гучними заявами діючого Президента України та керівників державних силових відомств, не залишають будь-яких сумнівів у стороннього спостерігача про беззаперечну відсутність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_11 та явні ознаки його політичного переслідування з боку діючої влади України, які обґрунтовано вище.
Вважають, що відсутні ризики, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Зазначають, що прокурор у клопотанні вказує, що «у разі повернення вилучених речових доказів існує загроза їх знищення з метою уникнення кримінальної відповідальності».
Вказане формулювання прокурора не витримує жодної критики ні з правової точки зору ні з процесуальної, оскільки вилучене майно не є речовими доказами, про що було зазначено вище; відповідне кримінальне провадження розпочате у 2016 році, кримінальне переслідування ОСОБА_11 триває з 2021 року, що є достатнім часом для знищення або спотворення будь-яких речових доказів, що підзахисним не було та не буде зроблено, через непричетність до події будь-якого злочину; обґрунтування прокурора, що вилучені речі є доказами у цьому кримінальному провадженні, а також, що знищення картин, статуеток, годинників, чашок, келихів, підносів, ваз, графинів, підставок, підстаканників, чайників, іншого побутового посуду та залізничного вагону-ресторану, допоможе будь-кому уникнути кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні є надуманими.
Апелянти покликаються на недодержання вимог ст. 171 КПК України щодо форми та змісту клопотання про арешт майна. Зокрема, у клопотанні прокурора про арешт майна зазначено підстави, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, однак мета не відповідає завданням арешту майна, а також завданням та загальним засадам кримінального провадження; у клопотанні прокурора про арешт майна наявний перелік і види майна, що прокурор просить арештувати, однак з наведених формулювань неможливо ідентифікувати відповідне майно за його індивідуальними ознаками, опис майна є загальним, без визначення належних назв картин та років їх написання, а також без належних назв годинників, тощо, що позбавляє сторону захисту можливості ідентифікувати майже все майно; у клопотанні прокурора про арешт майна відсутні посилання на документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, крім того, прокурором також взагалі не зазначено правовий режим права власності на майно, яке належить арештувати; у клопотанні прокурора про арешт майна відсутні конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним або іншими третіми особами таким майном.
Стверджують, що недодержано вимог ст. 171 КПК України щодо строку звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, оскільки клопотання про арешт майна, визначеного у клопотанні прокурора від 09.06.2022 повинно бути подано прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Як зазначено прокурором, обшук було проведено 07.06.2022. Відповідно до протоколу обшуку, оголошеного під час розгляду клопотання, майно було фактично виявлено та вилучено о 15 год. 10 хв., а тому мало бути подано прокурором до 09.06.2022 до 15 год. 10 хв. В той же час, із отриманого відстеження відправлення, його здано на пошту 09.06.2022 о 17 год. 44 хв., тобто більше ніж через 48 годин після вилучення майна.
Вважають, що неврахування цих доводів сторони захисту з боку слідчого судді, через взяття до уваги часу закінчення складання протоколу обшуку о 22 год 46 хв., не ґрунтується на вимогам КПК України, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України вирішальним є саме час вилучення майна, а не час закінчення складання протоколу обшуку.
Акцентують, що відсутні виправдування потреби досудового розслідування таким ступенем втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а саме розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Вважають, що засоби, які прокурор просить слідчого суддю застосувати, не відповідають меті та завданням накладення арешту, у зв`язку із чим не є розумним та співрозмірним (відсутнє пропорційне співвідношення) обмеження права власності завданням кримінального провадження, що обов`язково мало бути враховано слідчим суддею під час розгляду клопотання про арешт майна та стати підставою для відмови слідчим суддею у задоволенні клопотання про арешт майна.
Зазначають, що з наведених матеріалів клопотання слідчий суддя позбавлений можливості враховувати наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, оскільки описані вище недоліки щодо якості опису майна, що унеможливлюють його належну ідентифікацію, а також відсутність документів щодо цього майна, позбавляють сторони та слідчого суддю належним чином обґрунтувати свої позиції.
Апелянти покликаються на відсутність належних та допустимих доказів обставин, якими прокурор обґрунтовує клопотання про арешт майна, а саме, посилання суду на копії доказів, матеріалів чи копії носіїв інформації, копії протоколів процесуальних дій без дослідження оригіналів та належних додатків, які є неодмінною складовою протоколів, або на протоколи допиту свідків, потерпілих тощо, суперечить встановленому КПК України порядку та має наслідком незаконність судового рішення.
Звертають увагу на недодержання вимог ч. 6 ст. 173 КПК України щодо строку постановлення слідчим суддею ухвали про арешт тимчасово вилученого майна.
Датою находження до суду клопотання про арешт майна є 13.06.2022, як це вказано на аркуші 24 ухвали слідчого судді. Час находження до суду клопотання про арешт майна слідчим суддею не зазначений, однак ураховуючи закінчення робочого дня у суді о 17 год. 30 хв., клопотання не могло надійти пізніше вказаного часу. Отже, слідчий суддя мав постановити ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, а саме не пізніше 17 год. 30 хв. 16.06.2022. Однак відповідну Ухвалу було постановлено більше ніч через добу після встановленого законодавством строку - 17.06.2022.
З огляду на те, що слідчим суддею постановлено ухвалу, яка є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, внаслідок невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016, з метою недопущення подальшого порушення прав та законних інтересів клієнта, апелянти вважають за необхідне просити колегію суддів Львівського апеляційного суду скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_11 , його захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурорів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які заперечили проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п.3 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належним чином дотримані.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000212 від 19 вересня 2016 року за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.111, ч.2 ст.28 ч.1 ст.258-3 КК України, ОСОБА_29 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.111, ч.2 ст.28 ч.1 ст.258-3 КК України, ОСОБА_30 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.258-3 КК України, ОСОБА_28 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 та ч.1 ст.258-3 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.1 ст.258-5, ч.2 ст.258-5, ч.3 ст.258-5, ч.5 ст.191 КК України.
Про підозру у вчиненні даних кримінальних правопорушень ОСОБА_11 повідомлено 08 жовтня 2021 року.
Згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному проводженні, що внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000212 від 19 вересня 2016 року продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 19 вересня 2022 року.
Окрім цього, як вбачається із матеріалів клопотання 19.02.2021 року Указом Президента України № 64/2021 введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19.02.2021 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), яким застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до ОСОБА_11 та ОСОБА_15 . Вказаним Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19.02.2021 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) надано дозвіл на 1) блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном.
Як вбачається із матеріалів клопотання, 07.06.2022 на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11.05.2022 проведено обшук в будівлях, приміщеннях, спорудах та інших об`єктах нерухомого і рухомого майна, що знаходяться на земельних ділянках, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності зареєстровані за ОСОБА_11 , з метою виявлення та вилучення предметів та документів, пов`язаних з вчиненням кримінальних правопорушень (злочинів) ОСОБА_11 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 , іншими невстановленими службовими особами з числа державних органів та підприємств України і представниками вищого керівного складу державних органів російської федерації.

В ході проведеного обшуку виявлено та вилучено майно, яке зазначене у клопотанні Генерального прокурора ОСОБА_14 у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 від 19 вересня 2016 року, про арешт майна.

З протоколу обшуку вбачається, що обшук проводився 07 червня 2022 року, з 13 год. 56 хв. по 22 год. 46 хв. Після завершення обшуку все вказане майно залишилося у будинку та на земельній ділянці і передано на відповідальне збереження ОСОБА_32 .

Згідно з постановою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 від 08.06.2022 вказані речі та предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000212 від 19 вересня 2016 року.

У розумінні положень ст. 131, ч.1 ст. 170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і є тимчасовим, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Також, згідно ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, на думку колегії суддів, слідчий суддя оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, а також те, що вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, колегія суддів вважає, що у слідчого судді були правові підстави для накладення арешту на зазначене майно.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Тобто, накладення арешту на майно підозрюваного, з метою його конфіскації як виду покарання, можливе у випадку здійснення провадження щодо такої особи та за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Так, 08 жовтня 2021 року. ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.111, ч.2 ст.28 ч.1 ст.258-3 КК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.111 КК України, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, а ч.1 ст.258-3 КК України - позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Задовольняючи дане клопотання сторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000212 від 19 вересня 2016 року, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог статей 170-173 КПК України, врахувавши при цьому обставини, наявність з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, зробив обґрунтований висновок про необхідність накладення на зазначене в клопотанні прокурора майно, яке на момент звернення з клопотанням відповідало критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, як речового доказу, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна, з врахуванням доводів слідства щодо необхідності обмеження права користування таким.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що усвідомлюючи наслідки відповідальності за ч.1 ст.111 КК України, в тому числі конфіскації майна у випадку доведеності вини, підозрюваний має реальну можливість через рідних,знайомих, чи уповноважених осіб вільно розпорядитися вказаним майном, вивезти, заховати чи в інший спосіб перешкодити його вилученню і збереженню, що поставить під загрозу досягнення завдання кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ч. 2, 3, 5 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

Що стосується доводів захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 про порушення правил підсудності, як підстави для скасування ухвали слідчого судді, то такі апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Так, органом досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні є Головне слідче управління Державного бюро розслідувань, у складі якого діють, зокрема, перший та другий відділи Управління з Досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності, а також перший відділ Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями. У період звернення з клопотанням про арешт майна у межах кримінального провадження №0000212 від 19 вересня 2016 року, здійснювали слідчі Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань.

Наказами Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_33 від 01 березня 2022 року №120-дск, від 04 березня 2022 року №121-дск та від 15.03.2022 року №124-дск, у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану, місцем здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях першим та другим відділам Управління з досудового розслідування кримінальних проваджень у сфері службової діяльності, яким здійснюється досудове розслідування даного провадження, а також перший відділ Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями визначено місце знаходження Територіального управління ДБР розташованого у м. Львові, яке знаходиться у межах територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова.
З огляду на викладене, при зверненні прокурором до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про арешт майна, ним дотримано правил територіальної підсудності, що також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в рішенні від 09 червня 2022 року у справі №463/1712/22.
Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що не знайшли свого підтвердження твердження апелянта про те, що прокурором подане клопотання про арешт майна пізніше 48 год. після проведення обшуку і вилучення майна.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею правильно зазначено в оскаржуваній ухвалі про те, що з матеріалів клопотання вбачається, що згідно протоколу обшук проводився 07 червня 2022 року з 13 год.56 хв. по 22 год.46 хв. Згідно протоколу обшуку майно з будинковолодіння та земельної ділянки не вилучалося, було передане на відповідальне збереження після завершення обшуку (а.с.140).

Крім того, згідно надісланого на адресу суду першої інстанції захисником ОСОБА_10 підтвердження відправлення лист 307 (матеріалів клопотання про арешт майна) був зданий на Укрпошту 09.06.2022 року о 17 год. 44 хв., тобто раніше 48 год. і направлений до Личаківського районного суду м. Львова та поступив 13.06.2022 року.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що вказане клопотання було подано із дотриманням положень ч.5 ст.171 КПК України.

Що стосується доводів апелянтів про те, що є необґрунтованим твердження прокурора в частині підтвердження вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст.111, ч.2 ст. 28 ч.1 ст.258-3 КК України зібраними доказами, то такі на увагу не заслуговують з огляду на наступне.
Так, з матеріалів клопотання вбачається, що у цьому кримінальному провадженні під час досудового розслідування 08.10.2021 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.111 та ч.2 ст.28 ч.1 ст.2583 КК України.
Слідчим суддею вірно вказано, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Львова від 10.01.2022 року підозрюваному ОСОБА_11 продовжено застосування запобіжного заходу, при цьому слідчий суддя погодився із доводами прокурора, про те, що вказана підозра є достатнього обґрунтованою.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16.04.2022 року до підозрюваного ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави. Під час розгляду цього клопотання та клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою у цьому провадженні, слідчий суддя перевіряв обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_11 і такими висновками слідчого судді про обґрунтованість висунутої підозри погодилася апеляційна інстанція, залишаючи в силі ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою. Крім цього, ухвалою Львівського апеляційного суду від 13 липня 2022 року, ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09.06.2022 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 на строк 60 днів до 09.08.2022 року без визначення розміру застави - залишено без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_11 - без задоволення.
Колегія суддів вважає, що доводи апелянтів про відсутність доказів вини підозрюваного у вчиненні злочинів, а також їхня недопустимість, на увагу не заслуговують, оскільки оцінка доказів з точки зору, в тому числі, допустимості, а сукупності доказів з точки зору вагомості, достатності та взаємозв`язку, буде надана судом, відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК України, на стадії судового розгляду кримінального провадження по суті. Вказані апелянтами обставини належать до фактичних обставин кримінального провадження, а тому такі мають досліджуватися, у випадку, якщо кримінальне провадження надійде до суду, під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
На переконання колегії суддів, твердження захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про те, що пред`явлена підозра ОСОБА_11 є політичним переслідуванням, жодними доказами не підтверджені, а тому до уваги не беруться.
Не ґрунтуються на матеріалах справи і твердження сторони захисту про невідповідність прийнятого слідчим суддею рішення практиці Європейського суду з прав людини.
Так, ЄСПЛ своїми рішеннями неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
На переконання апеляційного суду, слідчим суддею при ухваленні оскаржуваного рішення було враховано не лише вимоги щодо захисту фундаментальних прав власника майна та прав третіх осіб, а й «справедливий баланс» між інтересом суспільства та приватним інтересом, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Крім того, накладення арешту на майно не припиняє права власності ОСОБА_11 на нього, а лише тимчасово обмежує таке право.
Колегія суддів також враховує, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.
Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, а також те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на майно виявлене під час обшуку, проведеного 07.06.2022 в будівлях, приміщеннях, спорудах та інших об`єктах нерухомого і рухомого майна, що знаходяться на земельних ділянках, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності зареєстровані за ОСОБА_11 , колегія суддів вважає, що у слідчого судді були правові підстави для накладення арешту на таке.
Відтак, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, зазначене у клопотанні прокурора, виходячи із обставин викладених у клопотанні прокурора, дійшов до вірного висновку про задоволення клопотання прокурора і накладення арешту на вказане майно, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Щодо доводів апелянтів про недодержання вимог ч. 6 ст. 173 КПК України щодо строку постановлення слідчим суддею ухвали про арешт тимчасово вилученого майна, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, клопотання Генерального прокурора ОСОБА_14 у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 від 19 вересня 2016 року, про арешт майна надійшло до Личаківського районного суду м.Львова суду 13 червня 2022 року. Слідчим суддею розгляд вказаного клопотання було призначено на 14 год. 00 хв. 15.06.2022, однак вказане судове засідання було відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_8 на 12 год. 00 хв. 16.06.2022. В подальшому, 16.06.2022 оголошена перерва в судовому засіданні до 15 год. 00 хв. 16.06.2022 у зв`язку із отриманням інформації про замінування Київського апеляційного суду.
Крім того, 16.06.2022 надійшла заява адвоката ОСОБА_6 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 , та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2022, дану заяву передано судді ОСОБА_34 . Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 16.06.2022 року відмовлено в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 , про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від розгляду клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000212.
Також, з матеріалів справи вбачається, що 16.06.2022 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 про перенесення розгляду заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_1 на іншу дату, у зв`язку із повідомленням прес-служби Київського апеляційного суду про тимчасове припинення роботи у зв`язку із повідомленням про замінування приміщення Київського апеляційного суду. Із врахуванням наведеного, слідчим суддею Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 оголошена перерва в судовому засіданні до 10 год. 00 хв. 17.06.2022.
Положенням ч.6 ст.173 КПК України передбачено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд, постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Разом із цим, вказана процесуальна норма не містить заборону щодо розгляду клопотання про арешт майна після закінчення відповідного строку.
Відтак, колегія суддів вважає, що враховуючи вищенаведені обставини, посилання апелянтів на те, що слідчим суддею клопотання не було розглянуто у строк, передбачений ч.6 ст.173 КПК України не свідчить про хибність висновків слідчого судді на предмет вирішення клопотання по суті. Той факт, що клопотання про арешт майна надійшло до суду 13 червня 2022 року, а було розглянуто 17 червня 2022 року, на переконання апеляційного суду не може бути визнане істотним процесуальним порушенням, яке тягне за собою скасування ухвали слідчого судді.
Таким чином, доводи, на які покликаються в апеляційній скарзі захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 висновків слідчого судді щодо доцільності накладення арешту на вилучене майно, не спростовують та не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді у ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на наведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, та обґрунтованим, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, тому апеляційна скарга з викладених в ній доводів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 червня 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_11 , за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: