Справа № 466/1376/22
Провадження № 1-кп/466/426/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2022 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 23 січня 2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Соснівка Червоноградського район Львівської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, не працевлаштованого, раніше судимий, останній раз вироком Сихівського районного суду м.Львова від 23.11.2021 за ч.2 ст.185, 75, 76 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі з встановленням іспитового строку 1 рік, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 21.01.2022, приблизно о 11 год. 40 хв., перебуваючи в торговому залі складу ТЗ «Аврора 771», ТзОВ «Вигідна покупка», за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 123, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, з прилавку торгового залу магазину, таємно викрав колонки у кількості 3 штуки вартістю 872 гривень 49 копійок без ПДВ, адаптер у кількості 1 штука, вартістю 45 гривень 83 копійок без ПДВ, шнур - у кількості 2 штуки, вартістю 73 гривень 34 копійок без ПДВ, павербанк, у кількості 2 штуки вартістю 498 гривень 34 копійок без ПДВ, адаптер, у кількості 1 штуки вартістю 90 гривень 83 копійок без ПДВ, адаптер у кількості 2 штуки вартістю 115 гривень 00 копійок без ПДВ, які сховав у свій фіолетово-синій рюкзак, після чого пройшов повз касове відділення магазину, не розрахувавшись за вказаний товар, залишивши приміщення магазину, та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ТОВ «Вигідна покупка», матеріальної шкоди на суму 1695 гривень 83 копійки без ПДВ.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфікуються як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , 22.01.2022, приблизно о 11 год. 50 хв., перебуваючи в торговому залі складу ТЗ «Аврора 771», ТзОВ «Вигідна покупка», за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 123, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, із прилавків магазину таємно, викрав паверблок у кількості 1 штука, вартістю 207 гривень 50 копійок без ПДВ, паверблок у кількості 1 штука, вартістю 249 гривень 17 копійок, колонки у кількості 2 штуки, вартістю 581 гривень 66 копійок без ПДВ, ліхтарик у кількості 2 штуки, вартістю 131 гривень 66 копійок без ПДВ, цифровий вимірювач мультиметр у кількості 1 штука, вартістю 82 гривень 50 копійок без ПДВ, резинку- тримач у кількості 1 штука, вартістю 15 гривень 83 копійки, ліхтарик світлодіодний Wiren із змом у кількості 1 штука, вартістю 107 гривень 50 копійок без ПДВ, які сховав у свій фіолетово-синій рюкзак після чого пройшов повз касове відділення магазину, не розрахувавшись за вказаний товар, залишивши приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ТОВ «Вигідна покупка», матеріальної шкоди на суму 1375 гривень 82 копійки.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфікуються як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи в торговому залі магазину «Є-Таке» ФОП « ОСОБА_5 », за адресою: АДРЕСА_3 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, з прилавку торгового залу магазину, таємно викрав Кавомолка Monte MT-1403* у кількості 1 штука вартістю 480 гривень 00 копійок без ПДВ, Паяльник 220V-60W дорогий у кількості 1 штука вартістю 98 гривень 00 копійок без ПДВ, Паяльник 220V-40W Works W30740S у кількості 3 штуки, загальною вартістю 177 гривень 00 копійок без ПДВ, Кліщі переставні "Сталь" 180мм 41085 у кількості 1 штука, вартістю 125 гривень 00 копійок без ПДВ, Драже шоколадне Monti 230/240гр (50) у кількості 3 штуки, вартістю 43 гривень 00 копійок без ПДВ, цукерки жувальні Mamba 106гр у кількості 3 штуки, вартістю 23 гривень 00 копійок без ПДВ, та після вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак, не виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та злочин не закінчив, з причин, які не залежали від його волі, оскільки, був зупинений працівниками магазину «Є таке» біля магазину.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфікуються як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що він підтверджує обставини, викладені у зміненому обвинувальному акті. Змінений обвинувальний акт отримав 01.04.2022, просив призначити справу до судового розгляду 01.04.2022, оскільки воєнний стан у країні, а він винуватість визнає повністю. З викраденими речами він розпорядився на власнй розсуд, цивільний позов визнає повністю.

Представник потерпілого ФОП « ОСОБА_5 » ОСОБА_6 01.04.2022 подала заяву про розгляд кримінального провадження у відсутності представника потерпілого. При визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Представник потерпілого ТзОВ «Вигідна покупка» ОСОБА_7 подав заяву про розгляд кримінального провадження у відсутності представника потерпілого, просив прийняти цивільний позов та такий задоовльнити. При визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, а також доказами що характеризують особу обвинуваченого дослідженням цивільного позову.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується визнавальними показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , зібраними та дослідженими в ході судового розгляду доказами та його дії слід вірно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України за ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинено повторно, за ч.3 ст.15-ч.2 ст.185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно.

Оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15-ч.2 ст.185 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

У справі №205/7091/16-к від 17.10.2019 ВС розтлумачив судову дискрецію у кримінальному судочинстві та звернув увагу на міжнародно-правове регулювання зазначеного інституту.

Так, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду, принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, працездатний, не працевлаштований, до 2019 року 9 років працював шахтарем, згідно довідок на обліку у психоневрологічному та наркодиспансері не числиться, за місцем проживання характеризується посередньо, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз вироком Сихівського районного суду м.Львова від 23.11.2021 за ч.2 ст. 185КК України до покарання у виді 1 рік обмеження волі з встановленням іспитового строку 1 рік, на шлях виправлення не став.

Обставини, що пом`якшують покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає і такі не зазначені в обвинувальному акті.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції частини статті за якими кваліфіковано злочини у виді обмеження волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Питання речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Представник потерпілого ТОВ «Вигідна покупка» звернувся з цивільним позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ТзОВ «Вигідна покупка» завдані збитки за вчинення кримінальних правопорушень на 3071,65 гривень. В обґрунтування позову зазначає, що внаслідок викрадення майна товариству завдано шкоду на суму 3071,65 гривень, яка в добровільному порядку ОСОБА_3 не відшкодована.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 127, 128 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. До початку судового розгляду представником потерпілого ТзОВ «Вигідна покупка» заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь ТзОВ «Вигідна покупка» завданих збитків. Обвинувачений позов визнав.

Згідно зі ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Оскільки кримінальним правопорушенням завдано матеріальних збитків потерпілому, тому цивільний позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Керуючись ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 15- ч.2 ст.185 КК України та призначити обвинуваченому покарання:

за ч.3 ст.15-ч.2 ст.185 КК України 1 /один/ рік 1 /один/ місяць обмеження волі.

за ч.2 ст.185 КК України 1 /один/ рік 5 /п`ять/ місяців обмеження волі.

У відповідності до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1/одого/ року 5 /п`яти/ місяців обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України до новообраного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 23.11.2021 у виді 1 /одного/ року обмеження волі та остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 1 /одного/ року/ 6 /шести/ місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з часу приведенням вироку до виконання.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Речовий доказ: СD-R диск марки «Verbatim» з відеозаписами з камер відеоспостереження, який постановою про визнання речових доказів від 27.01.2022 визнано речовими доказами залишити у матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: спортивну куртку синього-голубого кольору, чорну куртку зовні схожу на шкіряну, рюкзак синьо-голубого кольору, які постановою про визнання речових доказів від 27.01.2022 визнано речовими доказами та передано на зберігання до камери схову № 1ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області повернути власнику ОСОБА_3

Цивільний позов ТзОВ «Вигідна покупка» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТзОВ «Вигідна покупка», , юридична адреса: м.Полтава, пр.Першотравневий, 18а завдані збитки за вчинення кримінальних правопорушень у розмірі 3071 / три тисячі сімдесят одну гривню 65 копійок/.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1