Провадження № 1-кс/686/6907/22
У Х В А Л А
04 серпня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , вивчивши у клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000066 від 27.06.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2022 прокурор Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 у межах кримінального провадження №0000066 від 27.06.2022звернувся із клопотанням про арешт на вилучений в ході проведення обшуку, мобільний телефон марки «Iphone», чорного кольору, в силіконовому чохлі темно-синього кольору, який в знаходиться в сейфпакеті №FPS1111897, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження по кримінальному провадженні №0000066 від 27.06.2022.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 27.06.2022 до ЧЧ відділення поліції №2 Хмельницького РУП надійшли матеріали від УСР в Хмельницькій області про те, що житель с. Мартинівка Хмельницького району Хмельницької області громадянин ОСОБА_3 можливо причетний до співпраці з окупаційними військами, колабораційної та іншої діяльності, спрямованої проти України.
27.06.2022, сектором дізнання відділення поліції №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області за даним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.
В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду справа №686/15131/22, провадження 1-кс/686/6543/22 в період часу з 11:22 год., по 11:50 год., 02.08.2022, було проведено обшук у житловому будинку АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатом якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone», чорного кольору, в силіконовому чохлі темно-синього кольору, який останній використовував в ході можливого здійснення злочинної діяльності (пароль 2002), який в присутності учасників слідчої дії поміщено в сейфпакет № FPS1111897.
А тому прокурор просить накласти арешт на це майно.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

В такому випадку слід звернути увагу й на рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007, у якому зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи.

Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вилучене майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт не відповідає тому, на вилучення якого наданий дозвіл в ухвалі слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду справа №686/15131/22, провадження 1-кс/686/6543/22.

Клопотання також не містить обґрунтування правової підстави застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна третьої особи та відношення цього майна до кримінального провадження, яке станом на час звернення до суду із клопотанням має бути відомим та мотивованим ініціатором.

Указані недоліки позбавляють слідчого суддю визначити правовий статус майна та вирішити питання про його арешт та мають бути усунуті.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Зазначені недоліки клопотання мають бути усунуті прокурором.

Керуючись ст.ст. 169, 171, 172,173 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000066 повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя