Справа № 168/451/22
Провадження № 1-кп/168/36/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Стара Вижівка кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 09.07.2022 р. № 0000119 про обвинувачення
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Кримно Старовижівського району, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину та матір-пенсіонера, непрацюючого, не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

08.07.2022 року, близько 23.10 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами, керуючи мотоциклом марки «VIPER 150», номер рами НОМЕР_1 , не зареєстрованим у встановленому Законом порядку, та без реєстраційних номерних знаків, рухаючись поза межами населеного пункту дорогою Т-03-08 сполученням Любомль - Головне - Дубечне - Здомишель - Ратне - Камінь-Каширський - Любешів зі сторони с. Кримне, Ковельського району, Волинської області, в напрямку до с.Любохини, Ковельського району, Волинської області, на відстані 250 м від будинку № 105 А, що по вул. Центральна, с. Кримне, Ковельського району, Волинськоїобласті, перебуваючи під час руху на мотоциклі без мотошолома і перевозячи пасажира ОСОБА_7 без мотошолома, не уважно стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не зреагував на її зміну, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху мотоцикла, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, під час виникнення перешкоди для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не справився з керуванням мотоцикла та допустив зіткнення з насипом піску, який був розташований на його смузі руху.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир вказаного мотоцикла ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, зламу кісток основи і склепіння черепа, забою головного мозку із крововиливами під оболонки, забійних ран правої тім`яної та правої лобної ділянки голови, закритої тупої травми грудної клітки, закритих косо-поперечних переломів ребер справа, забій легень, крововиливи в середостіння, крововиливи в корені легень, садна тулуба, садна обличчя, нижніх кінцовок.
Тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, зламу кісток основи і склепіння черепа, забою головного мозку із крововиливами під оболонки відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення і викликали смерть потерпілого. Тілесні ушкодження в виді закритої тупої травми грудної клітки, закритих косо-поперечних переломів ребер справа, забій легень, крововиливи в середостіння, крововиливи в корені легень, садна тулуба відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Садна обличчя, нижніх кінцовок відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Причиною смерті ОСОБА_7 є відкрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалася зламом кісток основи та склепіння черепа, забоєм головного мозку із крововиливами під оболонки.
У прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали стало грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 2.1 а), п. 2.3 б), п. 2.3 г), п. 2.3.д), п. 2.9 а), п.12.1, п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів;
для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав, обставин, викладених в обвинувальному акті не оспорює, а навпаки підтвердив усі обставини, викладені в обвинувальному акті. Дав показання про те, що у вказані в обвинувальному акті час та місці дійсно керував мотоциклом, будучи в стані сп`яніння, перевозив як пасажира ОСОБА_7 і за обставин вказаних в обвинувальному відбулась ДТП, внаслідок якої загинув ОСОБА_7 . У вчиненому розкаюється, просить суд його суворо не карати і не позбавляти волі, шкодує про вчинене. Також просить вибачення в потерпілої, з ОСОБА_7 вони були сусідами, разом працювали, шкоду потерпілій відшкодував, і в даний час також допомагає сім`ї потерпілого, потерпіла не має до нього претензій.
З урахуванням того, що фактичні обставини справи учасниками провадження не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позицій відсутні, заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, немає.
Відповідно до вимог ст.65 КК, призначаючи покарання, суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що вчинено необережний тяжкий злочин, тяжкі наслідки в виді смерті людини, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину та матір похилого віку, не судимий, на обліках в психіатра та в нарколога не перебуває, а також думку потерпілої, яка не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин і вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання в межах санкції ч.3 ст.286 1 КК України.

Суд звертає увагу на позицію потерпілої, яка повідомила, що з обвинуваченим вони всі питання між собою владнали та просить не позбавляти обвинуваченого волі, жодних претензій не має до обвинуваченого, оскільки він допомагає їй та її сім`ї, просить суворо не карати обвинуваченого.

Суд враховує, що покарання має відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації. Крім того, суд також звертає увагу на те, що після вчинення необережного злочину обвинувачений не був помічений у будь-яких інших протиправних діях.

На переконання суду, враховуючи відсутність обтяжуючих покарання обставин та усі вище наведені обставини, а також повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, суд вважає достатнім призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Щодо додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.286-1 КК України, у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує роз`яснення, викладені Верховним Судом України в п.21 постанови Пленуму від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» і не призначає обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами з огляду на те, що вказаного права обвинувачений не мав і не має.

Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним, доцільним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.
Згідно з положеннями ст. 75 КК у випадку засудження особи за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння суд не може прийняти рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням. Тому, доводи захисника та обвинуваченого і потерпілої про застосування до обвинуваченого інституту звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України є такими, що не ґрунтуються на законі та суперечать вимогам ст. 75 КК, відтак суд не погоджується з такими доводами і призначає обвинуваченому покарання без застосування положень ст. 75 КК України.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 12.07.2022р. на мотоцикл марки ««VIPER 150», номер рами НОМЕР_2 , та на уламки пластмаси і деталей мотоцикла підлягає скасуванню відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.
Відповідно до вимог ст.100 КПК України слід вирішити долю речових доказів, а саме повернути ОСОБА_4 .
Відповідно до ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого витрати на проведення експертиз.
Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 1 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 6040 грн. (шість тисяч сорок) грн. 96 коп.

Речові докази: мотоцикл марки ««VIPER 150», номер рами НОМЕР_2 , що зберігається на території ВПД №1 (сел. Стара Вижівка) та уламки пластмаси і деталей мотоцикла, що передані на зберігання в камеру речових доказів СУ ГУНП у Волинській області - повернути ОСОБА_4 .

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 12.07.2022р. на мотоцикл марки «VIPER 150», номер рами НОМЕР_2 , та на уламки пластмаси і деталей мотоцикла скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1