Справа № 212/2462/22
У Х В А Л А
27 травня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №000051 від 07 лютого 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в:
У провадженні Новокаховського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №000051 від 07 лютого 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 115 КК України, в якому до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Новокаховського міського суду Херсонської області, Жовтневому районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

24 травня 2022 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , в якому прокурор посилається на те, що на даний час не зменшилися ризики, які були встановлені під час обрання та продовження запобіжного заходу. Так, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії особливо тяжких, знаходячись на волі зможе ухилитися від суду, також є ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки не всі свідки допитані під час судового провадження, та ризик вчинення нового кримінального правопорушення.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 з підстав, викладених у ньому та вважав, що наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких, та ризиків, викладених у клопотанні, є достатньою передумовою для продовження строку тримання під вартою.
Здійснити дистанційний режим з обвинуваченим ОСОБА_7 , який утримується під вартою у Державній установі «Північна виправна колонія №90» не вдалося, у зв`язку з відсутністю зв`язку. Обвинуваченого було повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання шляхом направлення відповідного повідомлення на офіційну електронну адресу установи виконання покарання та запропоновано провести розгляд справи в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконфереції. Однак, у визначені судом дату та час, представники адміністрації установи, яка на час розгляду справи знаходиться на тимчасово окупованій території, на зв`язок не вийшли, що дає підстави вважати це виключним випадком та з огляду на особливості правового режиму воєнного стану в Україні є підставою для розгляду справи за відсутності обвинуваченого.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заперечив проти клопотання прокурора, вважав, що останнім не доведені зазначені ним ризики, а тому зважаючи на ст. 62 Конституції України клопотання не підлягає задоволенню.
Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до матеріалів справи на розгляді Новокаховського міського суду Херсонської області перебуває обвинувальний акт №000051 від 07 лютого 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою колегії суддів Дніпровського апеляційного суду від 13 квітня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 115 КК України продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 травня 2022 року включно.

Відповідно до ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.
Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінально-процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого колегія суддів враховує дані про особу обвинуваченого, який не одружений, раніше судимий, неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, інвалідності не має.
Також, колегія суддів враховує характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченому злочинів, що в сукупності вказує про суспільну небезпеку як самого діяння, так і особи, яка обвинувачується у його вчиненні, а також те, що злочин, зокрема за ч.1 ст. 115 КК України віднесено згідно статті 12 КК України до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Отже, на підставі викладеного колегія суддів, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, дійшла висновку, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діянь, які йому інкримінуються, а разом з іншим, допомагає уникнути ризиків, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, а саме ризик переховування від суду, ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому строком на 60 днів.
При цьому суд враховує і той факт, що в Україні оголошено воєнний стан через вторгнення Росії в Україну, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях, та якісно погіршує криміногенну обстановку.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і застосування саме такого запобіжного заходу буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 331, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 25 липня 2022 року включно.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3