Справа № 455/1368/14-к
Провадження № 1-кп/455/4/2022
ВИРОК
Іменем України
17 березня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, військовозобов`язаного, розлученого, судимості немає - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,
за участю: сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 10.08.2014 року, приблизно 12 години 30 хвилин, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи в житловому будинку громадянина ОСОБА_5 , що розташований в с.Нижня Вовча Старосамбірського району Львівської області, підійшов до ліжка, де в присутності потерпілого, відкрито, з-під подушки, викрав гроші в сумі 9800,00 гривень, які належали ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.186 КК України.

Допитаний ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні у відкритому викраденні чужого майна, визнав повністю, надав пояснення, аналогічні, викладеним обставинам в обвинувальному акті, та пояснив, що 10.08.2014 року, біля обіду, ОСОБА_5 хотів, щоб він пішов та купив йому горілку, яку вони разом розпили. Він бачив, як потерпілий брав гроші з-під подушки, тому вирішив їх викрасти. Коли крав гроші у ОСОБА_5 , то думав, що потерпілий не розуміє, що він робить, так як був випившим, однак потерпілий бачив, що він краде, але його це не спинило, він забрав гроші і вибіг. Все це він вчинив теж будучи випившим. В 2015 році був на роботі в Польші і викрадені гроші передав потерпілому. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати та визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів, про що подав письмову заяву.
Потерпілий ОСОБА_5 згідно актового запису про смерть №79 від 01.10.2018 року помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 63 роки (а.с.227).

З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінальних правопорушень (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим, винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, в психіатричному чи наркологічному кабінетах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Аналізуючи вимоги ст.ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 року по справі № 645/10158/14-к.
А тому, при таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого слід обрати міру покарання, передбачену санкцією ч.1 ст.186 КК України, в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, - у виді штрафу, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Витрат на залучення експерта немає. Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Речові докази, а саме: дві склянні пляшки з-під горілки ємкістю по 0,5 л кожна, які здані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Старосамбірського РВ ГУМВСУ у Львівській області (на даний час Відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області) знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1