Справа № 331/671/22
Провадження № 1-кс/331/262/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_5 , в режимі відеоконференції із ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_4 у порядку ст. 206 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:
15.02.2022 року адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із скаргою, яку обґрунтував наступним.
На підставі вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 07.02.2022 року по справі №317/3261/17, провадження №1-кп/317/14/2022, ОСОБА_4 визначено затримати та взяти під варту в залі суду негайно після оголошення вироку. До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишено запобіжний захід тримання під вартою. Даний вирок не набрав законної сили, жодний запобіжний захід до ОСОБА_4 судом не було застосовано, ухвали суду не виносились, у зв`язку із чим адвокат вважає тримання його клієнта в Запорізькому слідчому ізоляторі незаконним, просить на підставі ст. 206 КПК України звільнити ОСОБА_4 з під варти, як особу, яка утримується за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили та без інших правових підстав для позбавлення волі.
В судове засідання адвокат ОСОБА_6 не з`явився, в режимі відеоконференції зв`язатись із адвокат не представилось можливим через нестабільність мережі Інтернет.
Засуджений ОСОБА_4 проти розгляду скарги без участі свого адвоката не заперечував. Просив скаргу задовольнити та виконати вимоги ст. 206 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, адже засуджений утримується в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на підставі вироку.
Представник ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що засуджений утримується в слідчому ізоляторі на підставі вироку Запорізького районного суду Запорізької області, де ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» керується ЗУ «Про попереднє ув`язнення» та Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до наступних висновків.
Згідно із ст.12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
У силу ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Згідно з ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Статтею 206 КПК України надано слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та інше) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.
Таким чином, наведені вище положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках.
Відповідний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 року у справі № 766/22242/17.
Надаючи оцінку правомірності тримання ОСОБА_4 під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» та, відповідно, наявності чи відсутності підстав його звільнення з-під варти, слідчий суддя враховує таке.
Слідчий суддя установив, що вироком від 07.02.2022 року Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки (справа №317/3261/17, провадження №1-кп/317/14/2022). ОСОБА_4 затримано та взято під варту в залі суду після оголошення вироку суду. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня взяття під варту в залі суду. До набрання вироку законної сили ОСОБА_4 залишено запобіжний захід тримання під вартою. Вирок не набрав законної сили, вказане кримінальне провадження перебуває на розгляді в апеляційному порядку в Запорізькому апеляційному суді.
Слідчий суддя зазначає, що за правилами ч. 4 ст. 374 КПК України, під час ухвалення вироку у його резолютивній частині зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили (абз. 10 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 115 КПК України строки, встановлені КПК, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.
Отже, під час ухвалення обвинувального вироку суд вправі вирішити питання про запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили.
На підставі ч.5 ст.202 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Іншими судовими рішеннями, на підставі яких особа може утримуватись під вартою, окрім ухвалених/постановлених під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні або під час розгляду обвинувального акту по суті, є ухвала про тимчасовий або про екстрадиційний арешт.
Вирішення питання про запобіжний захід обвинуваченому під час ухвалення вироку, склад учасників провадження та гарантії їх процесуальних прав, відповідають порядку, визначеному Главою 18 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
За положеннями ч.2. ст..331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За приписом ч.1 ст.205 КПК України, яка входить до Глави 18 КПК України «Запобіжні заходи, затримання особи» та § 1. «Запобіжні заходи, затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду», ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку про те, що на підставі положень абз.10 п.ч.2 4 ст. 374 КПК України під час ухвалення вироку у його резолютивній частині суд має право прийняти рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили до набрання вироком законної сили, що узгоджується із ч. 1 ст. 115 КПК України щодо визначення строків вказівкою на подію.
З огляду на визначені ч.2. ст..331 КПК України положення щодо вирішення судом щодо питання запобіжного заходу за визначеним Главою 18 КПК України порядком, серед якого і унормований у ч.1 ст.205 КПК України імперативний припис щодо негайного виконання ухвали суду щодо застосування запобіжного заходу, вирок суду в частині запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання ним законної сили підлягає негайному виконанню.
Указане також узгоджується і з положеннями ст. 534 КПК України, згідно з якими у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.
У розвиток зазначених норм законодавець у ч.5 ст.535 КПК України передбачив, що до набрання обвинувальним вироком законної сили обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не може бути переведений у місце позбавлення волі в іншу місцевість.
Зазначеним положенням кримінального процесуального закону відповідають норми підзаконного акту - абз. 3 п 1 Розділу ІІ «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 року №1769/5, згідно з якими підставами для приймання до СІЗО та тримання ув`язнених і засуджених є, зокрема: вирок суду, що не набрав законної сили, але передбачає тримання особи під вартою.
Отже, підставою для тримання ОСОБА_4 під вартою є вирок Запорізького районного суду Запорізького області від 07.02.2022 року (справа №317/3261/17, провадження №1-кп/317/14/2022), яким до набрання вироком законної сили застосований до нього запобіжний захід залишено попередній - тримання під вартою.
Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до положень статті 206 КПК України, слідчий суддя лише перевіряє наявність чи відсутність правових підстав для тримання особи під вартою.
При розгляді скарги в порядку ст. 206 КПК України слідчий суддя не може перебирати на себе повноваження суду апеляційної інстанції, до компетенції якого віднесено вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого або його скасування на стадії апеляційного оскарження і апеляційного провадження.
За таких обставин, вирок суду, яким вирішене питання про застосування запобіжного заходу до особи, у тому числі такий, який не набрав законної сили, не є у розумінні закону іншим судовим рішенням, яке не набрало законної сили та зумовлює незаконність тримання особи під вартою.
З огляду на викладене, доводи скарги адвоката ОСОБА_6 , підтримані ним ОСОБА_4 щодо незаконності тримання останнього під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за відсутності судового іншого судового рішення, яке набрало законної сили та неможливість виконання вироку, зокрема в частині застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не знайшли свого підтвердження.
Зважаючи на викладене, підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.
Керуючись ст.ст. 206, 309, 369 - 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_4 про звільнення з-під варти позбавленої свободи особи - ОСОБА_4 , який незаконно тримається під вартою за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили та без інших правових підстав - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний виклад ухвали оголошено 16 травня 2022 року о 12 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1