Справа №443/843/22
Провадження №1-кп/443/99/22
УХВАЛА
іменем України

12 жовтня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 30.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, стосовно

малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ходорів Жидачівського району Львівської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , на час вчинення суспільно небезпечного діяння учня 7 класу КЗЛОР «Лівчицька Спеціальна школа І-ІІ ступенів», раніше не судимого,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої вирішується

питання про застосування примусових

заходів виховного характеру малолітнього ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника Служби у справах дітей

Ходорівської міської ради ОСОБА_7 ,

представника ювенальної поліції ОСОБА_8 ,

встановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи малолітнім, 28 січня 2022 року близько 18 години, разом із іншою особою, прийшли до огородженої території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , перескочили через замкнену огорожу, проникли на територію подвір`я та підійшли до будівлі будинку ОСОБА_9 , де використовуючи фізичну силу, ногами вибили вхідні двері, таким чином подолавши перешкоду. Після цього, ОСОБА_3 та інша особа через вибиті вхідні двері вдвох проникли до житлового приміщення, де виявили та в подальшому викрали велосипед дорожній торговельної марки «Ardis» моделі «Славутич», вартість якого на момент вчинення суспільно небезпечного діяння становила 1 566,67 грн, дві пачки вафель «Артек» ТМ Світоч вартістю 11,00 грн кожна та одинадцять пакетиків чаю «Lipton» вартістю 5,00 грн кожен, які належать ОСОБА_10 і в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 та інша особа спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_10 на загальну суму 1 643,67 грн.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за суспільно небезпечне діяння, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 частина 3 статті 185 КК України.

У судовому засіданні особа, стосовно якої вирішується питання застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_3 суду пояснив, що зимою 2022 року він разом з ОСОБА_11 , за пропозицією останнього, пішли у будинок, у якому нікого не було. Вибивши вхідні двері та зайшовши у середину будинку виявили там велосипед, який забрали із собою та сховали. У подальшому він забрав собі колеса, за що заплатив ОСОБА_11 кошти, а раму викинули. Розумів, що вчиняє крадіжку, про що щиро кається. Також, повідомив, що проживає разом з матір`ю, братами та сестрами. Умови для проживання та навчання створені нормальні.

Захисник та законний представник підтримали клопотання про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру. Крім цього, законний представник надала свою згоду на передачу малолітнього ОСОБА_3 під її нагляд.

Представник Служби у справах дітей Ходорівської міської ради та представник ювенальної поліції клопотання підтримали.

Факт вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, та винуватість ОСОБА_3 у його вчиненні, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

заявою ОСОБА_10 від 29.01.2022, якою вона повідомила про вчинення крадіжки належного їй майна з житла по АДРЕСА_2 , шляхом злому дверей, у період часу з 26.01.2022 по 29.01.2022;

інформацією про реєстрацію повідомлення ОСОБА_10 у журналі ЄО за АДРЕСА_3 та викрадення велосипеда;

протоколом огляду місця події від 29.01.2022 та фототаблицею до цього протоколу, у яких зафіксовано місце події (будинку по АДРЕСА_2 ), виявлено пошкодження навісного замка на дверях та один слід руки;

заявою ОСОБА_5 від 09.02.2022 про добровільну видачу працівникам поліції двох велосипедних коліс та протоколом огляду предмету від 09.02.2022, згідно з яким ці колеса оглянуті та встановлені їхні ідентифікуючі дані;

заявою ОСОБА_12 про добровільну видачу працівникам поліції рами від велосипеда без коліс «Ардіс-Славутич», яку знайшов на вулиці, та протоколом огляду предмету від 14.02.2022, згідно з яким цю раму оглянуто та встановлено її ідентифікуючі дані;

протоколом пред`явлення речей для впізнання від 23.02.2022, відповідно до якого ОСОБА_10 пред`явлено для впізнання велосипеди у кількості 4 шт, серед яких вона вказала на велосипед під номером 2, а саме: велосипед марки «Ардіс-Славутич» як такий, що належить їй;

висновком експерта від 21.05.2022, згідно з яким ринкова вартість велосипеда дорожнього торговельної марки «Ардіс» моделі «Славутич» станом на 28.01.2022 становить 1 566,67 грн;

довідками про вартість однієї пачки вафель «Артек» ТМ Світоч та одного пакета чаю «Ліптон»;

протоколом проведення слідчого експерименту від 27.07.2022, під час проведення якого малолітній ОСОБА_3 у присутності законного представника ОСОБА_5 надав на місці події показання про вчинені ним дії, зокрема щодо проникнення у будинок по АДРЕСА_2 , мету такого проникнення, та подальші дії з майном, яке було викрадене з цього будинку.

Безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні процесуальні докази, а саме:

постанови про визнання речових доказів та долучення до матеріалів провадження від 09.02.2022, 14.02.2022, постанова про визнання предмету в якості речового доказу від 27.07.2022, якими визнано речовими доказами колесо від велосипеда марки «Rocky 40-622», колесо від велосипеда марки «СТS tives CITY», раму без коліс від велосипеда марки «Ардіс-Славутич», носій цифрової інформації (DVD-R) та прилучено їх до матеріалів кримінального провадження;

ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.02.2022, 21.02.2022, якими накладено арешт на речові докази (колесо від велосипеда марки «Rocky 40-622», колесо від велосипеда марки «СТS tives CITY», раму без коліс від велосипеда марки «Ардіс-Славутич»);

постанова про зміну місця зберігання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24.05.2022, відповідно до якої речовий доказ велосипед «Ардіс-Славутич» у зборі з колесами передано ОСОБА_10 ;

постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 20.07.2022 підтверджують законність отримання вищенаведених доказів, дотримання стороною обвинувачення визначеного процесуальним законом порядку та фіксації їх отримання.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (№0000087 від 30.01.2022) підтверджує законність вчинених уповноваженою особою (слідчим) процесуальних дій відповідно до вимог КПК України у межах цього кримінального провадження після внесення відповідних відомостей про вчинення кримінального правопорушення до реєстру.

Оцінюючи здобуті в кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що вищевикладені докази встановлюють факти, які мають значення для кримінального провадження, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та отримані у порядку, встановленому КПК України.

Так, досліджені документи та висновки експертів є процесуальними джерелами доказів відповідно до вимог частини 2 статті 84 КПК України, отримані в порядку, передбаченому КПК України, а саме:

внаслідок проведення компетентною особою (слідчим) передбачених КПК України слідчих дій огляду місця події відповідно до вимог статті 237 КПК України, пред`явлення речей для впізнання відповідно до вимог статті 239 КПК України та слідчого експерименту відповідно до вимог статті 240 КПК України;

внаслідок проведення уповноваженою особою експертизи на підставі постанови слідчого, що відповідає вимогам КПК України;

шляхом визнання речей речовими доказами відповідним процесуальним документом слідчого (постановою).

Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй достовірності, оскільки містять інформацію, яка відповідає дійсності. У своїй сукупності докази є достатніми та взаємопов`язаними між собою.

Отже, об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, що досліджені у процесі судового розгляду і оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд доходить переконання, що суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, мало місце і вчинене воно ОСОБА_3 , так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло.

Водночас, суд зауважує, що зазначене суспільно небезпечне діяння ОСОБА_3 вчинене у віці 12 років. Зважаючи на положеннями частини 2 статті 22 КК України, за змістом яких кримінальній відповідальності за вчинення крадіжки (стаття 185 КК України) підлягають особи, які вчинили це кримінальне правопорушення у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, суд констатує, що ОСОБА_3 вчинив вказане суспільно небезпечне діяння у віці, з якого не може наставати кримінальна відповідальність.

Відповідно до вимог статті 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з приписами частини 2 статті 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

За змістом положень пункту 3 частини 2 статті 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, зокрема: передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Відповідно до приписів другого речення частини 3 статті 105 КК України тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Зазначена тривалість (строк) застосованого судом до неповнолітнього заходу виховного характеру встановлюється з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього, але у будь-якому випадку повинна бути ефективною.

Суд також бере до увагу роз`яснення, викладені у пунктах 2, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру». Так, примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України (пункт 2). Передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги доведеність того, що мало місце суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, воно вчинено малолітнім ОСОБА_3 у віці, з якого не може наставати кримінальна відповідальність, зважаючи на особу малолітнього, згоду матері на передачу їй малолітнього ОСОБА_3 під нагляд та наявність обґрунтованих підстав вважати, що вона зможе позитивно вплинути на нього, а також з огляду на вимоги статей 97, 105 КК України і статей 498, 500 КПК України, суд доходить висновку, що стосовно малолітнього ОСОБА_3 слід застосувати примусові заходи виховного характеру.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна скасувати.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на день постановлення ухвали не обирався.

Керуючись статтями 500, 501, 372 КПК України, статтями 97, 105 КК України, суд,

постановив:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Застосувати стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши строк нагляду 1 (один) рік.

Речові докази, а саме:

колесо від велосипеда «Rocky 40-622», колесо від велосипеда марки «СТS tives CITY» та раму без коліс від велосипеда марки «Ардіс-Славутич» повернути потерпілій ОСОБА_10 ;

носій цифрової інформації (DVD-R) залишити при матеріалах кримінального провадження.

Скасувати застосований відповідно до ухвал слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.02.2022 (справа №456/666/22 провадження №1-кс/456/205/22) та 21.02.2022 (справа №456/666/22 провадження №1-кс/456/219/22) захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Ухвала суду про застосування примусових заходів виховного характеру може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Жидачівський районний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя ОСОБА_1