Справа № 727/4991/22
Провадження № 1-кп/727/299/22
УХВАЛА

Іменем України

18 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

та обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 30 березня 2022 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 30 березня 2022 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

В клопотанні прокурор посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, останній перебував у розшуку як особа, яка переховується від відбування покарання. ОСОБА_6 знайомий з потерпілою та свідком у кримінальному провадженні, знає їхнє місце проживання, у зв`язку з чим може впливати на них для зміни показань з метою уникнення кримінальної відповідальності. ОСОБА_6 на даний час ніде не працює, має боргові зобов`язання, не має джерела прибутку, будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, знову вчинив умисний корисливий злочин, що вказує на ризик того, що останній може продовжити свою протиправну діяльність, тобто існує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала заявлене клопотання, просила його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання та обмежитися більш м`яким, альтернативним запобіжним заходом.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 04 квітня 2022 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

05 квітня 2022 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України.

13 червня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну повідомленої підозри на підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27ч. 4 ст. 187 КК України.

06 квітня 2022 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 червня 2022 року, який продовжено ухвалою слідчого судді від 27 травня 2022 року до 04 липня 2022 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 червня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 серпня 2022 року включно.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 серпня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено строк тримання під вартою до 21 жовтня 2022 року включно.

На даний час ризики, які існували під час досудового розслідування кримінального провадження та на час вирішення питання про обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , не змінилися та не відпали.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Суд враховує, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину, обвинувачується у вчиненні нового умисного корисливого злочину, який належить до категорії особливо тяжких, крім цього, після засудження за ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 перебував у розшуку як особа, яка переховується від відбування покарання, у зв`язку з чим наявні ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, ОСОБА_6 знайомий з потерпілою та свідком у кримінальному провадженні, знає їхнє місце проживання, і тому існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, враховуючи, що ОСОБА_6 на даний час ніде не працює, має боргові зобов`язання, не має джерела прибутку, будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, знову обвинувачується у вчиненні умисного корисливого злочину, у зв`язку з чим є підстави вважати, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що перебуваючи на волі, він може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, з метою попередження можливості обвинуваченого вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, виходячи зі змісту вищенаведених норм та беручи до уваги встановлені по справі обставини, приходжу до висновку, що обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , є доцільним, і застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде запобігати ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також суд звертає увагу, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи характер дій, які інкримінуються ОСОБА_6 , а саме те, що він обвинувачується у готуванні до організації вчинення розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, або погрозою застосування такого насильства, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, у цьому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства та окремих громадян, та з огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у готуванні до вчиненні злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування, суд вважає за доцільне у даному випадку не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Відтак, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, а інші більш м`які запобіжні заходи, у тому числі й право внесення застави, не забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 193-194, 196-199, 331, 369-372, 376, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 30 березня 2022 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 14 грудня 2022 року включно без визначення розміру застави.

Ознайомити ОСОБА_6 під розпис з ухвалою про продовження строку тримання під вартою.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1