ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2855/22 Справа № 428/6337/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11 листопада 2021 року про відмову у приведенні вироку у відповідність з вимогами закону та зарахуванні строку попереднього ув`язнення засудженому
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11 листопада 2021 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що питання про зарахування строку попереднього ув`язнення вже вирішено. Так, суд зазначив, що вироком Луганського апеляційного суду від 24.03.2021 вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.11.2018 в частині призначення покарання скасовано, ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Початок строку покарання вирішено обчислювати з 24.03.2021. При цьому, зараховано в строк призначеного покарання строк перебування у ДУ «Сіаробільській слідчий ізолятор» у зв`язку з розглядом кримінального провадження з 09.09.2018 до 29.12.2018, з 19.03.2019 до 19.08.2019 та з 29.07.2020 по 23.03.2021 включно.
Крім того, відповідно до ухвали Старобільського районного суду від 11.10.2021 ОСОБА_8 було зараховано строк покарання, призначеного вироком Луганського апеляційного суду від 24.03.2021, а саме строк попереднього ув`язнення за період з 16.03.2020 по 28.07.2020, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Також, як визначено апеляційним судом у вироку від 24.03.2021, 17.07.2018 на підставі вироку Сєвєродонецького міськсуду Луганської області від 29.05.2018 ОСОБА_8 було затримано і з цього дня рахується початок відбування покарання строком 2 роки 2 місяці. Станом на час розгляду апеляцій учасників судового розгляду ОСОБА_8 повністю відбув це покарання, а тому апеляційний суд виключив з вироку вказівку на застосування ст. 71 КК України.
З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що період з 12.02.2020 по 16.03.2020 включається в період з 17.07.2018 по 28.07.2020 та дані питання вже були предметом розгляду Старобільського районного суду, як суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, та Луганського апеляційного суду. За цих умов, враховуючи відсутність інших даних, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог засудженого про зарахування до покарання зазначеного строку.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати, витребувати інформацію щодо перебування ОСОБА_8 з 12.02.2020 до 21.07.2020 в межах Харківської виправної колонії та з 17.07.2018 до 21.07.2018 в межах Старобільського слідчого ізолятора, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат посилається на неповноту судового розгляду. На переконання останнього, суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про витребування доказів, внаслідок чого обставина перебування його під вартою в період з 12.02.2020 до 21.07.2020 та з 17.07.2018 до 21.07.2018 залишилась неперевіреною.

В апеляційній скарзі засуджений просить переглянути рішення суду, яке також вважає незаконним та необґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності з 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і вона викладена в новій редакції, яка передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 29 серпня 2018 року (провадження №13-31кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Колегією суддів встановлено, що вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.03.2018 ОСОБА_8 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі, від відбування якого звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на 1 рік.
Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.05.2018 ОСОБА_8 було засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці. До набрання вироком законної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишено без змін.
Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.11.2018 ОСОБА_8 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді 2 років 8 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, а початок строку відбування покарання вирішено рахувати з 26.11.2018. Окрім цього, зараховано до покарання строк з моменту затримання за попереднім вироком.
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 28.05.2019 Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.11.2018 змінено та вирішено обчислювати початок строку відбування покарання за даним вироком - з 28.05.2019.
Постановою Верховного Суду від 12.02.2020 ухвалу Луганського апеляційного суду від 28 травня 2019 року в частині виключення із вироку Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 листопада 2018 року посилання щодо зарахування у строк призначеного покарання строку попереднього ув`язнення було скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Вироком Луганського апеляційного суду від 24.03.2021 вирок Сєвєродонецького міськсуду Луганської області від 26.11.2018 в частині призначення покарання скасовано, ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців та при цьому виключено з вироку посилання на застосування ст. 71 КК України, оскільки покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.05.2018 обвинуваченим відбуто. Початок строку покарання вирішено обчислювати з 24.03.2021. Окрім того, зараховано в строк призначеного покарання строк перебування у ДУ «Старобільській слідчий ізолятор» у зв`язку з розглядом кримінального провадження з 09.09.2018 по 29.12.2018 включно, з 19.03.2019 до 19.08.2019 включно та з 29.07.2020 по 23.03.2021 включно.
Окрім цього, відповідно до ухвали Старобільського районного суду від 11.10.2021 ОСОБА_8 було зараховано в строк покарання, призначеного вироком Луганського апеляційного суду від 24.03.2021 року, строк попереднього ув`язнення за період з 16.03.2020 по 28.07.2020, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, оскільки засуджений ОСОБА_8 через державну установу «Харківський слідчий ізолятор» проходив транзитом - 16.03.2020 прибув з державної установи «Харківська ВК № 43», а 28.07.2020 вибув до державної установи «Старобільський слідчий ізолятор» Луганської області.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання засудженого.

Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що засуджений вчинив кримінальні правопорушення 13.04.2018 та 06.06.2018, що виключає можливість застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України у попередній редакції.

Поряд із цим, в межах кримінальних проваджень, за наслідками яких було ухвалено вироки Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.05.2018 та Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.11.2018, запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався та його було затримано 17.07.2018 в порядку виконання вироку.
При цьому, як визначено у вироку Луганського апеляційного суду від 24.03.2021 з моменту затримання засудженого та ухвалення вироку судом апеляційної інстанції покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.05.2018 ОСОБА_8 було відбуто.
За цих обставин, враховуючи, що питання про зарахування до покарання строку ув`язнення засудженого на час здійснення розгляду провадження судом вже вирішувалось, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Щодо доводів захисника про необхідність зарахування до покарання строку, протягом якого засуджений перебував у Харківській виправній колонії, то вони не заслуговують на увагу, оскільки протягом цього часу ОСОБА_8 відбував покарання.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11 листопада 2021 року про відмову у приведенні вироку у відповідність з вимогами закону та зарахуванні строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4