Справа № 336/1888/22
Провадження 1-кс/ 336/267/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя в залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000353 від 05.03.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, одруженого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, -
за участі сторін кримінального провадження, з боку обвинувачення: прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , з боку захисту: захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 ,за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 , якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В клопотанні зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 04 березня 2022 року в період часу з 19 годин 30 хвилин по 01 годину 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті тривалого конфлікту із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на умисне вбивство останнього, тобто умисного протиправного заподіяння смерті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс не менше 13 ударів невстановленим досудовим розслідуванням предметом з колючо-ріжучими властивостями, в область тулуба, лівого плеча та передпліччя ОСОБА_8 , спричинивши йому,згідно висновку експерта КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР № 1406 від 06 березня 2022 року, наступні тілесні ушкодження:

- множинні проникаючі сліпі колото-різані поранення тулуба, частина яких з ушкодженнями внутрішніх органів, що ускладнені масивною крововтратою, за ознакою небезпеки для життя кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження (п.№2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року,) знаходяться з настанням смерті у прямому причинному зв`язку;

- п`ять різаних ран в ділянках лівого плеча та лівого передпліччя з ушкодженням шкіри, підшкірної клітковини, м`язів та дрібних судин, в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходиться; у живої людини кваліфікуються за наслідками не менше ніж легкі тілесні ушкодження, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні / 21 день. На різаний характер ушкоджень вказують лінійна форма, рівні й неосаднені краї та гострі кінці ран, довжина що переважає над глибиною;

- дві подряпини в ділянці правої реберної дуги, виникли при травматичних діях тупо загострених предметів, до причини смерті відношення не мають, мають ознаки легких тілесних ушкоджень;

- два одиночних переривчастих садна в ділянках передніх поверхонь колінних суглобів, виникли при травматичних діях тупих предметів по дотичній, до причини смерті відношення не мають, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер, а ОСОБА_5 , усвідомлюючи свої протиправні дії, безперешкодно зник з місця вчиненого злочину, намагався знищити сліди злочину і позбувся знаряддя злочину.

ОСОБА_5 пред`явлено підозру у тому що він вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст. 115 КК України, а саме, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Слідчий просить про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з посиланням на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст. 115 КК України, не працює, у відсутність запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, а також ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, отже наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
В суді прокурор підтримав доводи клопотання, просить про його задоволення. Пояснив, що у слідства є підстави вважати наявними ризики втечі підозрюваного, продовження злочинної діяльності та незаконного впливу на свідків. Така позиція слідства ґрунтується на відомостях про особу підозрюваного, який не працює та не має джерела для існування.
Прокурор вважає,що клопотання підлягає задоволенню з тих самих мотивів,на які посилається слідчий.
Захисник заперечує проти задоволення клопотання та просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав підозру обґрунтованою, надав покази, які повністю узгоджуються з версією органу досудового розсідування, також просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників процесу,перевіривши їхні доводи матеріалами справи, слідчий суддя дійшов висновку,що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст.29 Конституції України,ніхто не може бути арештований або утримуватися під вартою інакше як за мотивованим рішенням суду і лише на підставах та в порядку,встановлених законом.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 р.(із змінами)»Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадії досудового розслідування»,тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише за наявності підстав вважати,що інші запобіжні заходи ,передбачені законом,не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків,передбачених КПК України.
За змістом ст. 178 КПК України,при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
Відповідно до положень ст. ст. 132, 183 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
З наданих суду разом з клопотанням матеріалів суд встановив наступне.
05.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000353 внесено відомості про кримінальне правопорушення, правова кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України.
В результаті проведених слідчих дій отримані дані про те, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_5 , якому 20.06.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, про що свідчить зміст наданих до клопотання протоколів, зокрема, допиту свідків, протоколу огляду місця події, допиту підозрюваного, який також підтверджує свою причетність до вчиненого злочину.
Обгрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 узгоджується з узагальнюючим визначенням цього поняття, сформульованих у правових позиціях Європейського Суду, зокрема, у рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., за змістом якого термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або обставин, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри, а також відомості про його особу.
ОСОБА_5 джерел доходів не має, соціальні та родинні зв`язки підозрюваного та наявність постійного місця проживання не є настільки міцними та впливовими на поведінку підозрюваного., щоб утримати його від продовження злочинної діяльності та гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, належну процесуальну поведінку, запобігти ризику втечі як особи, якій загрожує кримінальне покарання.
Знаходячись на волі, підозрюваний має можливість перешкодити ефективному розслідуванню, впливати на свідків, які є очевидцями події. До того, ж як пояснив підозрюваний у судовому засіданні, усвідомлюючи протиправність своїх дій, він зник з місця вчинення злочину, намагався знищити сліди злочину та позбувся знаряддя злочину.
Всі викладені обставини свідчать про суспільну небезпечність цієї особи, що дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку,є високим ризик втечі підозрюваного від правосуддя з метою уникнути можливо покарання, продовження злочинної діяльності, незаконного впливу на свідків, запобігти яким, обравши менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, вочевидь неможливо.
Слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини,а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, слідчий суддя з урахуванням викладеного обирає відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПУ України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України,при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави,достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків,передбачених цим Кодексом.
Водночас,за змістом ч.4 п.1 цієї ж статті,слідчий суддя,суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розміру застави не визначає.
Керуючись ст.177,179,180,181,182,183,184,193,196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 - задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме, з 23.06.2022 по 21.08.2022 року.
Визначити строк дії ухвали до 21.08.2022 року включно.
Тримати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на час дії запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1