Справа № 461/1643/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/293/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,
власника майна ОСОБА_6 ,
представника власника майна-адвоката ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 березня 2022 року про накладення арешту на майно,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 березня 2022 року клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 задоволено частково.
Накладено арешт шляхом позбавлення права відчуження, користування, розпорядження, перетворення, передачі чи продажу іншим особам на автомобіль марки «SKODA KODIAQ» 2020 року № кузова НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_6 .
На ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді в частині заборони користування транспортним засобом та передачі іншим особам.
Зазначає, що розгляд справи проведено без його участі, копію ухвали він отримав 01.04.2022, тому строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що його автомобіль не має жодного відношення до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у момент затримання він ним не користувався, вважає, що слідчий суддя не достатньо з`ясував всі обставини, які мають значення для даної справи.
Зазначає, що автомобіль придбано в кредит, щомісячний платіж за кредитом становить понад 10 000 грн, автомобіль перебуває у заставі банку, кредит досі не сплачений.
Слідчий суддя не зазначив підстав заборони передавати автомобіль членам його сім`ї , хоча автомобіль є спільним сумісним майном його та дружини. На даний час він не може передати автомобіль на автостоянку, пройти гарантійне ТО, вчасне не проходження якого є порушенням договору з фірмою-продавцем і має наслідком припинення гарантії на даний автомобіль.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 , його адвокат ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали, просили її задоволити.

Прокурор ОСОБА_8 апеляційну скаргу заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , виступ адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарженя слід поновити, апеляційну скаргу задоволити частково з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримався не в повній мірі.

При постановленні ухвали про арешт майна слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду, а викладені в ухвалі висновки не відповідають фактичним обставинам провадження, що відповідно до п.1, п.2 ч.1ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

17 березня 2022 року до ЄРДР за № 0000060 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, із зазначенням короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: громадянини ОСОБА_10 запропонував та має намір надати неправомірну вигоду службовій особі, яка займає відповідальне становище.

24 березня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

28 березня 2022 року слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна, а саме: на автомобіль марки «SKODA KODIAQ», 2020 року, № кузова НОМЕР_2 ; кошти та цінності, що знаходяться на розрахунковому рахунку відкритому в Акціонерному Товаристві Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» МФО 305299 прив`язаному до банківської картки № НОМЕР_3 (Приват Банк), в тому числі на видаткові операції по вказаному рахунку; кошти та цінності, що знаходяться на розрахунковому рахунку відкритому в Акціонерному Товаристві «Альфа Банк» МФО 300346 прив`язаному до банківської картки № НОМЕР_4 (Альфа банк), в тому числі на видаткові операції по вказаному рахунку; кошти та цінності, що знаходяться на розрахункових рахунках відкритих в ПАТ «Універсал Банк» МФО 322001 прив`язаних до банківських карток № НОМЕР_5 (Universal Bank); № НОМЕР_6 (Universal Bank); № НОМЕР_7 (Universal Bank), в тому числі на видаткові операції по вказаних рахунках, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покликаючись на ч. 2 ст. 170 КПК України, при цьому зазначає, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Постановляючи оскаржену ухвалу слідчий судді зазначив, що з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, виникла необхідність у накладені арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а також можливої конфіскації майна, тому дійшов висновку про часткове задоволення клопотання та наклав арешт на автомобіль марки «SKODA KODIAQ», 2020 року, № кузова НОМЕР_2 , що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_6 , шляхом позбавлення права відчуження, користування, розпорядження перетворення, передачі чи продажу іншим особам.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання та запобігання ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

Однак на переконання колегії суддів, слідчий суддя, накладаючи арешт на автомобіль шляхом заборони користування ним, належним чином не перевірив, що таке обмеження порушує права та інтереси власника, та того, що слідчим не наведено переконливих доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування арешту на зазначений транспортний засіб шляхом заборони його користування.
Відповідно до абз.2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому, відповідно до п. 5, п.6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слід враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з частиною 4 статті 173 КПК України, вирішуючи питання про арешт майна, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Колегія суддів враховує те, що ОСОБА_6 використовує транспортний засіб в інтересах сім`ї, такий є спільним сумісним майном подружжя, наявна необхідність проходження гарантійного технічного огляду, не проходження якого призведе до припинення гарантії на автомобіль, тому користування ОСОБА_6 автомобілем не перешкоджатиме завданням та меті арешту майна.

Разом з тим, апеляційний суд вважає правильним та погоджується із висновком слідчого судді про відсутність підстав для накладення арешту на кошти та цінності (перелік яких наведено у клопотанні), оскільки матеріали клопотання не містять доказів, що такі належать підозрюваному ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів клопотання до такого долучено лише фотокопія кредитних карток, яка є нечіткою та не підтверджує належність таких саме ОСОБА_6 , а тому відсутні підстави для накладення арешту на такі.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 березня 2022 року - скасувати, а клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 березня 2022 року.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 березня 2022 року про накладення арешту на майно скасувати.
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 28.03.2022 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно автомобіль «SKODA KODIAQ» 2020 року випуску № кузова НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_6 шляхом заборони його відчуження та розпорядження.
У решті задоволення клопотання відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4