Справа № 369/6907/22
Провадження №1-кс/369/1182/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.08.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого групи слідчих слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000097, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділом Бучанського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097від 29.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб у складі
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою, називаючи себе військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час дії воєнного стану на території де проходили бойові дії та яка на даний час деокупована, систематично здійснювали та продовжують здійснювати протиправні дії по відношенню до місцевого населення, що полягають у вимаганні грошових коштів під погрозою використання вогнепальної зброї, створюють не передбачені військово комендатурою блок-пости, самовільно здійснюють перевірку документів та патрулювання вулиць смт. Ворзель із використанням незареєстрованої вогнепальної зброї з метою збирання особистої інформації про мешканців для її подальшого використання при вчиненні майнових злочинів.

Зокрема, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та

ОСОБА_8 , та інші невстановлені особи, шляхом погроз застосування фізичного насильства, вимагали у громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати правовстановлюючі документи ресторанного комплексу «Шкіпер», ( Київська обл., смт. Ворзель, вул. Горького, 24) які перебували у нього на відповідальному зберіганні.

Після відмови їх передачі, вказані особи здійснили крадіжку зазначених документів з його тимчасового місця проживання, шляхом незаконного проникнення до нього.

Відповідно наданих показань свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановлено, що під час дії комендантського часу, встановленого окупаційними військами РФ, вільно пересувалися вулицями смт. Ворзель та неодноразово були помічені місцевими мешканцями за вчиненням крадіжок та мародерства, що може свідчити про їх співпрацю з окупаційними військами. Зокрема ними було викрадено велику побутову техніку, холодильники, пральні та посудомийні машини, мобільні телефони, комп`ютери, телерадіоапаратуру, як із вищевказаного ресторанного комплексу «Шкіпер», так із магазинів роздрібної торгівлі технікою та зі складів.

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що вказана група осіб, під час окупації території смт Ворзель заволоділа великою кількістю вогнепальної зброї та боєприпасів, які нібито були ними знайдені на позиціях збройних сил Російської Федерації, де ОСОБА_4 неодноразово пропонував місцевим мешканцям смт. Ворзель придбати у нього вогнепальну зброю.

Так, 02.08.2022 на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/6385/22 від 21липня 2022 року, було проведено обшук нежитлового примміщення СТО, літера G, за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , девиявлено та вилучено: три предмети зовні схожі на набої із маркуванням на денці «9mmLuger*Geco».
У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що зазначене вище майно являється предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій та були набуті кримінально протиправним шляхом, а також знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене вище майно відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на таке майно може призвести до його відчуження, знищення, перетворення та зміни.

02.08.2022 вилучене майно в ході обшуку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив задовольнити клопотання і винести ухвалу про арешт майна, яке було виявлено та вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено: три предмети зовні схожі на набої із маркуванням на денці «9mmLuger*Geco».
В судове засідання слідчий не з`явився.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого групи слідчих слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000097, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.
Накласти арешт на три предмети зовні схожі на набої із маркуванням на денці «9mmLuger*Geco».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1