1Справа № 335/3004/22 1-кс/335/1397/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Запорізького РУП Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, розлученого, дітей на утриманні не має, освіта вища, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2022 на адресу суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні № 0000579 від 05.06.2022, в якому зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 червня 2022 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час лайки, перебуваючи біля приміщення бару «Рюмочна», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України/Сталеварів, буд. 47-А/2, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, використовуючи предмет ззовні схожий на ніж, що має колюче-ріжучі властивості, який останній тримав при собі, утримуючи у правій руці, наніс два удари вказаним ножем потерпілому ОСОБА_7 , в область тулуба, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого поранення у поперекову ділянку з ушкодженням селезінки та нирки, чим спричинив останньому, тілесні ушкодження, яке кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, після чого зник у невідомому напрямку.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Посилаючись на обґрунтовану підозру, на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просить його задовольнити. Зазначив, що підозра є обґрунтованою, підтверджується відповідними доказами. Посилаючись на наявність ризиків та на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який вчинено у стані алкогольного сп`яніння, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину із застосування насильства.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування. Провину визнає та зазначає, що даний випадок стався у зв`язку з тим, що у нього в руках, у момент конфлікта, знаходився пакет, в якому перебував ніж, та у ході бійки, він декілька разів наніс потерпілому удари цим пакетом, внаслідок чого, було нанесено тілесні ушкодження. Крім того зазначив, що на його утриманні перебуває мати, з якою він проживає, та яка потребує стороннього догляду.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Зазначив, що ОСОБА_5 неофіційно працює, має постійне місце проживання, має на утриманні мати похилого віку. Вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме: у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області, знаходиться кримінальне провадження за № 0000579, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.06.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

05.06.2022 ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

06.06.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про ймовірну причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин. Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

При цьому, слідчий суддя враховує, що на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

З цього приводу, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчинення злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Органом досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання у клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними, прокурором у судовому засіданні не доведені

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Досліджуючи вказане, слідчий суддя доходить висновку, що таких доказів суду не було надано, а лише зазначення в клопотанні про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 так і залишилось не підтвердженим ініціатором клопотання.

Таким чином, у судовому засіданні прокурор довів суду, що підозра повідомлена ОСОБА_5 , є обґрунтованою, що відповідає обставині встановленій в п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України та існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що відповідає обставинам встановленим в п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, але раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно не працевлаштований, розлучений, на його утриманні перебуває мати похилого віку, яка потербує стороннього догляду.

Враховуючи характер висунутої підозри, а також відсутність достатніх даних про наявність з його сторони перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого, а відтак відмовляє у задоволенні клопотання.

Отже, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи підозрюваного, які зазначені вище, слідчий суддя вважає, що саме такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, на даному етапі досудового розслідування, є найбільш доцільним та ефективним засобом для запобігання встановленим у суді ризикам, відповідає особі підозрюваного, та є обґрунтованим заходом забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, слідчий суддя враховує, що обґрунтування клопотання прокурора стосується також необхідності забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому слідчий суддя, враховуючи відповідні вимоги ч. 5 ст. 194 КПК України, вважає, що на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193,194, 196, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Запорізького РУП Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти у залі суду.
Визначити строк дії ухвали слідчого судді - до 06 серпня 2022 року включно.
У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення цього строку, на який до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду оголошено 13 червня 2022 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1