Дата документу 14.09.2022 Справа № 554/9654/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000882 від 08.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням в обґрунтування якого вказував, що 08.09.2022 року до СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшлазаява від гр. ОСОБА_4 , про те що на початку липня 2022 року невстановлена особа за адресою: АДРЕСА_1 вчинила крадіжку його мобільного телефонуТМ «Neffos С9А (ТР706А)». (ІТС ІПНП 9732 від 08.09.2022).

08.09.2022 року вказану заяву про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000882 від 08.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального Кодексу України.

09.09.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав мобільний телефон ТМ«Neffos С9А (ТР706А)».
В ході допиту в якості свідка, ОСОБА_5 повідомив про те що вказаний телефон ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за 300 гривень продав ОСОБА_7 , а вона віддала його ОСОБА_8 . Звідки ОСОБА_6 взяв вищевказаний телефон ОСОБА_5 не знає.

Того ж дня, вказаний телефон було оглянуто, в ході огляду було встановлено: - мобільний телефон ТМ «Neffos С9А (ТР706А)», сірого кольору, маються пошкодження екрану телефону у зв`язку з чим телефон не вмикається.
08.09.2022 постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_9 вказний мобільний телефон ТМ «Neffos С9А (ТР706А)»був визнаний речовим доказом.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, установив наступне.

Клопотання слідчого подане до суду з дотриманням процесуального строку, передбаченого абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучене в ході обшуку, огляду місця події майно є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна та задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон ТМ «Neffos С9А (ТР706А)», що належить потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказаний мобільний телефон ТМ «Neffos С9А (ТР706А)»після проведення необхідних слідчих дій передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 14.09.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1