Справа № 573/1464/21
Провадження №1-кп/573/16/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02 липня 2021 року за №0000203 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Білопілля Сумського (колишнього Білопільського) району Сумської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта початкова середня, непрацюючої, одруженої, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є особою з інвалідністю, раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Красне Олексіївського району Бєлгородської області Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешканця АДРЕСА_3 , освіта початкова середня, непрацюючого, одруженого, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є особою з інвалідністю, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Білопілля Сумського (колишнього Білопільського) району Сумської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта початкова середня, непрацюючого, одруженого, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є особою з інвалідністю, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343, ч. 1 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області №634о/с від 31 грудня 2020 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління поліції у Сумській області.

Відповідно до посадової інструкції інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління поліції у Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , його завданнями, обов`язками та повноваженнями, серед іншого, є: стеження за безпекою дорожнього руху; виявлення адміністративних правопорушень, складання у межах компетенції протоколів про адміністративні правопорушення; здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у разі отримання інформації про вчинення кримінальних, адміністративних правопорушень та інших подій, невідкладна організація оперативного реагування СРПП на них; у разі виявлення СРПП ознак кримінального правопорушення доповідати заступникові начальника СРПП (старшому інспектору - черговому) про необхідність направлення слідчо-оперативної групи на місце його вчинення.

Таким чином, інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління поліції у Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області №634о/с від 31 грудня 2020 року капрала поліції ОСОБА_9 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління поліції у Сумській області.

Відповідно до посадової інструкції поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління поліції у Сумській області капрала поліції ОСОБА_9 , її завданнями, обов`язками та повноваженнями, серед іншого, є: стеження за безпекою дорожнього руху; виявлення адміністративних правопорушень, складання у межах компетенції протоколів про адміністративні правопорушення; здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у разі отримання інформації про вчинення кримінальних, адміністративних правопорушень та інших подій, невідкладна організація оперативного реагування СРПП на них; у разі виявлення СРПП ознак кримінального правопорушення доповідати заступникові начальника СРПП (старшому інспектору - черговому) про необхідність направлення слідчо-оперативної групи на місце його вчинення.

Таким чином, поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління поліції у Сумській області капрал поліції ОСОБА_9 є працівником правоохоронного органу.

16 травня 2021 року в період часу з 09 до 21 години інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління поліції у Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 спільно з поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління поліції у Сумській області капралом поліції ОСОБА_9 відповідно до графіка чергувань, затвердженого т.в.о. начальника ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області майором поліції ОСОБА_11 від 14 травня 2021 року, заступили в добовий наряд у складі групи реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління поліції у Сумській області на території оперативного обслуговування, тобто на території Сумського (колишня назва Білопільського) району. Заступаючи в добовий наряд, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали закріплену за ними табельну вогнепальну зброю та спецзасоби.

1. Фактичні обставини кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 :
16 травня 2021 року близько 16 години 25 хвилин наряд СРПП ВП №1 (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області в складі інспектора ОСОБА_8 та поліцейського ОСОБА_9 на службовому автомобілі «Mitsubishi OUTLANDER PHEV», д.н.з. НОМЕР_1 (19 регіон), будучи одягненими в однострій з знаками розпізнавання відповідно до ст. 20 Закону України «Про Національну поліцію» та Постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №823 «Про однострій поліцейських», несли службу з охорони громадського порядку по вул. Олександра Олеся в м. Білопілля, де неподалік магазину «Продукти» ФОП «Мироненко», за адресою: м. Білопілля, вул. О. Олеся, 66а побачили автомобіль «ВАЗ - 2107», д.н.з. НОМЕР_2 , що всупереч п. 9.1 Правил дорожнього руху України перебував на проїжджій частині дороги без аварійного знаку. За кермом вказаного транспортного засобу перебувала особа, яка візуально мала ознаки неповнолітнього, тобто не мала права керувати транспортним засобом, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 126 КУпАП. Поблизу зазначеного автомобіля знаходилися особи, серед яких була ОСОБА_4 .

Зупинивши службовий автомобіль, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 направилися до автомобіля «ВАЗ - 2107», д.н.з. НОМЕР_2 з метою встановлення обставин адміністративного правопорушення та його фіксування. В цей час ОСОБА_4 разом з іншими особами стала перед інспектором СРПП ОСОБА_8 та намагалася тримати останнього за руки, таким чином заважаючи йому підійти до автомобіля.

Після цього, в ході спілкування з нарядом СРПП чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , будучи обізнаним у тому, що інспектор поліції ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу й виконує свої службові обов`язки, висловив словесну погрозу застосувати насильство до нього. Демонструючи свій намір, ОСОБА_6 підійшов до поліцейського ОСОБА_8 на близьку відстань та намагався схопити його за руки. Оскільки на прохання працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заспокоїтись ОСОБА_6 не реагував, після попередження про намір застосування спеціального засобу, спорядженого сльозогінною дією свої дії не припинив, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 , на підставі ст. 42 та ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», відносно останнього було застосовано спеціальний засіб сльозогінної та дратівливої дії.

Відразу після цього ОСОБА_4 , будучи обізнаною в тому, що поліцейські ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є працівниками правоохоронного органу й виконують свої службові обов`язки, словесно виражаючись на адресу останніх нецензурною лайкою та погрозами, в брутальній формі наказувала їм забиратись з вулиці Олександра Олеся в м. Білопілля, тобто перешкоджала виконанню працівниками поліції їх службових обов`язків.

У подальшому працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не маючи можливості самостійно припинити злочинні дії ОСОБА_5 та осіб, що перебували разом з ним, 16 травня 2021 року о 16 годині 51 хвилині зателефонували до чергової частини ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області та повідомили оперативному черговому про те, що особи, перебуваючи по вул. Олександра Олеся в м. Білопілля, чинять фізичний опір працівникам поліції у складі групи реагування патрульної поліції та попросили прислати за вищевказаною адресою в підкріплення слідчо-оперативну групу. Приблизно через п`ять хвилин на місце події прибув спільний наряд Управління поліції охорони та ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області у складі дільничного офіцера поліції ОСОБА_12 та поліцейського водія УПО в Сумській області ОСОБА_13 .

Протиправні дії ОСОБА_4 , направлені на втручання в діяльність працівників правоохоронного органу, продовжувалися до 17 години 16 хвилин, коли співробітники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покинули місце події.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлювала їх суспільно небезпечний характер у вигляді втручання в діяльність працівників правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, передбачала суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

2. Фактичні обставини кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_6 :
16 травня 2021 року близько 16 години 25 хвилин наряд СРПП ВП №1 (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області в складі інспектора ОСОБА_8 та поліцейського ОСОБА_9 на службовому автомобілі «Mitsubishi OUTLANDER PHEV», д.н.з. НОМЕР_1 (19 регіон), будучи одягненими в однострій з знаками розпізнавання відповідно до ст. 20 Закону України «Про Національну поліцію» та Постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №823 «Про однострій поліцейських», несли службу з охорони громадського порядку по вул. Олександра Олеся в м. Білопілля, де неподалік магазину «Продукти» ФОП «Мироненко», за адресою: м. Білопілля, вул. О. Олеся, 66а побачили автомобіль «ВАЗ - 2107», д.н.з. НОМЕР_2 , що всупереч п. 9.1 Правил дорожнього руху України перебував на проїжджій частині дороги без аварійного знаку. За кермом вказаного транспортного засобу перебувала особа, яка візуально мала ознаки неповнолітнього, тобто не мала права керувати транспортним засобом, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 126 КУпАП. Поблизу зазначеного автомобіля знаходилися особи, серед яких був ОСОБА_6 .

Зупинивши службовий автомобіль, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 направилися до автомобіля «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_2 з метою встановлення обставин адміністративного правопорушення та його фіксування. В цей час ОСОБА_6 разом з іншими особами став перед інспектором СРПП ОСОБА_8 , таким чином заважаючи йому підійти до автомобіля.

У ході спілкування з нарядом СРПП ОСОБА_6 , будучи обізнаним у тому, що інспектор поліції ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу і виконує свої службові обов`язки, висловив словесну погрозу застосувати насильство до нього. Демонструючи свій намір, ОСОБА_6 підійшов до поліцейського ОСОБА_8 на близьку відстань та намагався схопити його за руки. Оскільки на прохання працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заспокоїтись ОСОБА_6 не реагував, після попередження про намір застосування спеціального засобу, спорядженого сльозогінною дією свої дії не припинив, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 , на підставі ст. 42 та ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», відносно останнього було застосовано спеціальний засіб сльозогінної та дратівливої дії.

Після цього, ОСОБА_6 , виражаючись на адресу інспектора поліції ОСОБА_8 нецензурною лайкою та погрозами насильства, в брутальній формі демонструючи свій намір, направлений на застосування насильства, підбіг до службового автомобіля «Mitsubishi OUTLANDER PHEV», д.н.з. НОМЕР_1 (19 регіон) та умисно вдарив ногою в праву задню сторону, таким чином пошкодивши його та спричинивши матеріальні збитки у розмірі, який встановлений висновком судової транспортно товарознавчої експертизи №СЕ-10/119-21/6545-АВ від 24 червня 2021 року, в сумі 5 184 грн.

Крім цього, ОСОБА_6 , не зупиняючись на скоєному, висловлюючи на адресу працівника поліції ОСОБА_8 погрози вбивства та заподіяння тілесних ушкоджень, підходив до ного на близьку відстань та демонстрував намір вдарити.

У подальшому працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не маючи можливості самостійно припинити злочинні дії ОСОБА_6 та осіб, що перебували разом з ним, 16 травня 2021 року о 16 годині 51 хвилині зателефонували до чергової частини ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області та повідомили оперативному черговому про те, що особи, перебуваючи по вул. Олександра Олеся в м. Білопілля, чинять фізичний опір працівникам поліції у складі групи реагування патрульної поліції та попросили прислати за вищевказаною адресою у підкріплення слідчо-оперативну групу. Приблизно через п`ять хвилин після цього на місце події прибув спільний наряд Управління поліції охорони та ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області у складі дільничного офіцера поліції ОСОБА_12 та поліцейського водія УПО в Сумській області ОСОБА_13 .

Протиправні дії ОСОБА_6 , направлені на втручання в діяльність працівників правоохоронного органу, а також погрози застосування вбивства та насильства відносно працівника правоохоронного органу продовжувалися до 17 години 16 хвилин, коли співробітники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покинули місце події.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_6 усвідомлював їх суспільно небезпечний характер у вигляді втручання в діяльність працівників правоохоронного органу, а також погрози вбивством та насильством щодо працівника правоохоронного органу під час виконанням ним службових обов`язків, передбачав суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

3. Фактичні обставини кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 :
16 травня 2021 року близько 16 години 25 хвилин наряд СРПП ВП №1 (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області в складі інспектора ОСОБА_8 та поліцейського ОСОБА_9 на службовому автомобілі «Mitsubishi OUTLANDER PHEV», д.н.з. НОМЕР_1 (19 регіон), будучи одягненими в однострій з знаками розпізнавання відповідно до ст. 20 Закону України «Про Національну поліцію» та Постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №823 «Про однострій поліцейських», несли службу з охорони громадського порядку по вул. Олександра Олеся в м. Білопілля, де неподалік магазину «Продукти» ФОП «Мироненко», за адресою: м. Білопілля, вул. О. Олеся, 66а побачили автомобіль «ВАЗ - 2107», д.н.з. НОМЕР_2 , що всупереч п. 9.1 Правил дорожнього руху України перебував на проїжджій частині дороги без аварійного знаку. За кермом вказаного транспортного засобу перебувала особа, яка візуально мала ознаки неповнолітнього, тобто не мала права керувати транспортним засобом, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 126 КУпАП. Поблизу зазначеного автомобіля знаходилися особи, серед яких був ОСОБА_5 .

Зупинивши службовий автомобіль, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 направилися до автомобіля «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_2 з метою встановлення обставин адміністративного правопорушення та його фіксування. В цей час ОСОБА_5 разом з іншими особами став перед інспектором СРПП ОСОБА_8 , таким чином заважаючи йому підійти до автомобіля.

У ході спілкування з нарядом СРПП син ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , будучи обізнаним у тому, що інспектор поліції ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу й виконує свої службові обов`язки, висловив словесну погрозу застосувати насильство до нього. Демонструючи свій намір, ОСОБА_6 підійшов до поліцейського ОСОБА_8 на близьку відстань та намагався схопити його за руки. Оскільки на прохання працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заспокоїтись ОСОБА_6 не реагував, після попередження про намір застосування спеціального засобу, спорядженого сльозогінною дією свої дії не припинив, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 , на підставі ст. 42 та ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», відносно останнього було застосовано спеціальний засіб сльозогінної та дратівливої дії.

Відразу після цього ОСОБА_5 , будучи обізнаним у тому, що інспектор поліції ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу й виконує свої службові обов`язки, словесно виражався на адресу останнього нецензурною лайкою та погрозами в брутальній формі, тобто перешкоджав виконанню працівниками поліції їх службових обов`язків.

Після цього, син ОСОБА_5 ОСОБА_6 підбіг до службового автомобіля поліції та вдарив його ногою в праву сторону. Побачивши це, ОСОБА_8 з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 та вжиття заходив, щодо збереження майна направився до правої сторони службового автомобіля. У цей момент ОСОБА_5 з метою перешкодити виконанню співробітникам поліції законних службових обов`язків, направлених на припинення правопорушення, виражаючись нецензурною лайкою, штовхнув ОСОБА_8 в ліве плече, у зв`язку з чим, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_5 , на підставі ст. 42 та ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», відносно останнього було застосовано спеціальний засіб гумовий кийок.

У подальшому працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не маючи можливості самостійно припинити злочинні дії ОСОБА_5 та осіб, що перебували разом із ним, 16 травня 2021 року о 16 годині 51 хвилині зателефонували до чергової частини ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області та повідомили оперативному черговому про те, що особи, перебуваючи по вул. Олександра Олеся в м. Білопілля чинять фізичний опір працівникам поліції у складі групи реагування патрульної поліції та попросили прислати за вищевказаною адресою у підкріплення слідчо-оперативну групу. Приблизно через п`ять хвилин після цього на місце події прибув спільний наряд Управління поліції охорони та ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області у складі дільничного офіцера поліції ОСОБА_12 та поліцейського водія УПО в Сумській області ОСОБА_13 .

Протиправні дії ОСОБА_5 , направлені на втручання в діяльність працівників правоохоронного органу, продовжувалися до 17 години 16 хвилин, коли співробітники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покинули місце події.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_5 усвідомлював їх суспільно небезпечний характер у вигляді втручання в діяльність працівників правоохоронного органу під час виконанням ними службових обов`язків, передбачав суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

17 лютого 2022 року між обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_7 та потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладено угоди про примирення у відповідності з вимогами ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, які в цей же день через канцелярію подані на розгляд суду.

1) Відповідно до угоди, укладеної між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 343 КК України та істотних обставин кримінального провадження.

Під час судового розгляду кримінального провадження №0000203 обвинувачена повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаялася, сприяла розкриттю злочину, добровільно відшкодувала завдані збитки, усунула заподіяну шкоду.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , які виразилися у втручанні в діяльність працівників правоохоронного органу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачена повністю визнала свою вину, щиро розкаялася у вчиненому, повністю відшкодувала спричинену шкоду, а потерпілі вибачили її та претензій матеріального і морального характеру не мають.

Також, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального проступку, особи обвинуваченої ОСОБА_4 , яка за місцем проживання характеризується задовільно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також передбачених ст. 66 КК України пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторони угоди визначили покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 343 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

2) За змістом угоди, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 343 КК України та істотних обставин кримінального провадження.
Під час судового розгляду кримінального провадження №0000203 обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки, усунув заподіяну шкоду.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , які виразилися у втручанні в діяльність працівників правоохоронного органу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував спричинену шкоду, а потерпілі вибачили його та претензій матеріального і морального характеру не мають.
Також, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального проступку, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, а також передбачених ст. 66 КК України пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторони угоди визначили покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 343 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.
3) За змістом угоди, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 343, ч. 1 ст. 345 КК України та істотних обставин кримінального провадження.

Під час судового розгляду кримінального провадження №0000203 обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину та кримінального проступку, добровільно відшкодував завдані збитки, усунув заподіяну шкоду.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , які виразилися у погрозі вбивством та насильством щодо працівників правоохоронного органу в зв`язку з виконанням ними службових обов`язків та у втручанні в діяльність працівників правоохоронного органу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував спричинену шкоду, а потерпілі вибачили його та претензій матеріального і морального характеру не мають.

Також, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та кримінального проступку, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також передбачених ст. 66 КК України пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторони угоди визначили покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 , зокрема, за ч. 1 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, за ч. 1 ст. 343 КК України у виді арешту на строк 2 (два) місяці. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони визначили ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік із застосуванням положень ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 , потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали угоди про примирення, наполягали на їх затвердженні.

Прокурор ОСОБА_3 проти затвердження угод про примирення між потерпілими та обвинуваченими заперечувала, посилаючись на те, що п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається. Зокрема затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені розділом XV «Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян».

Крім того, прокурор зазначила, що при укладенні угоди не було враховано суспільний інтерес вчиненого кримінального правопорушення та не вирішено питання про розподіл судових витрат. Крім того, при узгодженні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , не було враховано те, що останні ніде не працюють та покарання у виді штрафу може нести для них значний тягар.

Також, прокурор висловила сумніви щодо добровільності укладених угод, посилаючись га те, що попереднім захисником обвинувачених ОСОБА_17 подавалися до ДБР заяви про вчинення потерпілими кримінального правопорушення відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , за якими в ЄРДР було зареєстроване кримінальне провадження, в якому на даний час триває досудове розслідування.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За змістом ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано в обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що вони цілком розуміють права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, та так само з`ясовано у потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що вони цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473КПК України.

Разом з цим, суд перевірив угоду на відповідність вимогам закону, встановивши, що її укладення є добровільним і умови угоди не суперечать вимогам кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.

Узгоджене сторонами угоди покарання за видом та розміром відповідає вимогам ст. 65 КК України і не виходить за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Крім іншого, обвинувачені й потерпілі дійшли згоди про можливість застосування при призначені обвинуваченому ОСОБА_6 покарання положень ст. 75 КК України.

Стосовно заперечень прокурора ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Заперечення прокурора про те, що в цьому провадженні укладення угоди про примирення суперечить вимогам закону, так як кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 343 КК України, яке вчинили обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та вчиненим ОСОБА_6 кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 345 КК України, окрім інтересів фізичних осіб, було порушено публічні (суспільні) інтереси, суд вважає хибними, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 343 КК України є кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України є нетяжким злочином, а згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена у кримінальних провадженнях щодо кримінальних проступків та нетяжких злочинів.

При цьому та обставина, що безпосереднім об`єктом кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343 та ч. 1 ст. 345 КК України є нормальна діяльність правоохоронних органів, сама по собі не може бути підставою для висновку про те, що в будь-якому випадку такими злочинами завдається шкода суспільним інтересам і угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим в такому провадженні не відповідає інтересам суспільства.

Стосовно посилань прокурора на роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які містяться у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», суд вважає за необхідне вказати, що такі роз`яснення носять рекомендаційний характер, а натомість суд приймає до уваги висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 31 березня 2016 року (справа №2-27кс16), за якими: примирення є комплексним, міжгалузевим інститутом кримінального та кримінального процесуального законодавства, спрямованого на задоволення/відновлення прав потерпілого та заохочення позитивної посткримінальної поведінки суб`єкта злочину. На забезпечення дієвості правових механізмів інституту примирення, його цілей і мети впливають «складні» зв`язки між принципами публічності і диспозитивності.

Враховуючи високі стандарти, які існують у сфері захисту людини та основоположних свобод, і більшу рішучість, яка відповідно й неминуче вимагається при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства, суд надає особливого значення існуванню в інституті примирення конкуренції принципів публічності і диспозитивності, яка визначає пріоритети публічного і приватного інтересів та їх взаємозв`язок.

Суд вважає, що для встановлення співвідношення публічних і приватних пріоритетів в інституті примирення сторін визначальною є категорія «інтерес».

Під час примирення сторін у кримінальному судочинстві кожна із сторін кримінально-правового конфлікту переслідує свої інтереси. Для потерпілого - це відновлення порушених прав шляхом відшкодування заподіяної злочином шкоди, для захисту якої він у кримінальному процесі наділений відповідними правами. Для обвинуваченого (підозрюваного) - це уникнення кримінальної відповідальності або призначення мінімального покарання. Держава, у свою чергу, будучи носієм публічного інтересу, регулює суспільні відносини, які є предметом кримінального процесуального права.

Під час вирішення кримінально-правових конфліктів Європейський суд з прав людини зобов`язує національні суди дотримуватись балансу між приватними і публічними інтересами.

Угода про примирення, на думку суду, являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів учасників кримінально-правового конфлікту та забезпечення їх балансу. Адже сторони шляхом компромісних і взаємовигідних рішень між собою адаптують норму права про примирення щодо конкретного (їх) випадку, чим задовольняють свої інтереси, а в результаті і суспільні (публічні) інтереси.

З прийняттям нового Кримінального процесуального кодексу України (2012 року), засада диспозитивності розширила свій вплив на значну категорію кримінальних проваджень і, насамперед, на кримінальні провадження щодо злочинів невеликої тяжкості (стаття 474 КПК України).

Тобто, існує така група суспільних відносин, охоронюваних кримінальним правом, у яких приватні інтереси їх учасників можуть переважати над суспільними (публічними) інтересами настільки, що волевиявлення потерпілого може мати вирішальне значення для кримінальної відповідальності винної особи. Без наявності приватних інтересів і вираження волевиявлення до їх реалізації ніякі публічні інтереси не можуть бути досягнуті.

Значно більшою мірою диспозитивність властива тим нормам кримінального процесуального закону, які вимагають узгодженість сторонами і судом рішень. Законодавець зобов`язує суд у таких випадках віддавати перевагу узгодженим сторонами рішенням і ухвалити їх своїм рішенням.

У цьому кримінальному провадженні діями обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 завдано шкоди конкретним особам потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які виразили своє чітке волевиявлення на укладення угод про примирення з обвинуваченими, що останні підтвердили в судовому засіданні.

При цьому суд зауважує, що свої заперечення прокурор обґрунтовує лише посиланнями на загальнотеоретичні поняття, не наводячи при цьому жодних доводів на обґрунтування того, чому у цьому кримінальному провадженні приватні інтереси обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не можуть мати перевагу над публічними інтересами.

Доводи прокурора про те, що узгоджене сторонами угод покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у виді штрафу несе для останніх надмірний тягар, суд вважає безпідставними, оскільки обвинувачені заперечували зазначену обставину та запевнили суд про можливість сплати штрафу в разі затвердження угоди судом. Крім того сторони угод, а також і прокурор попереджені судом про наслідки невиконання вироку на підставі угод про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

Твердження прокурора про існування сумнівів у добровільності укладення угод суд також вважає хибними, оскільки сторони угод у судовому засіданні вказану обставину заперечували, запевнивши суд, що укладення угод про примирення є їх добровільною волею і жодні обставини, будь то примус, погрози, обіцянки тощо на їх рішення не впливали.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення між потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не обиралися. Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази: - оптичний DVD+R Recordable RW DVD+R 4.7 GB 16X speed vitesse 120 min Date Title High Quality», на якому містяться наступні відеофайли: 1) АМОВ5184 загальною тривалістю з 16:28:36 по 16:31:34 16.05.2021; 2) ХАМХ0202 загальною тривалістю з 16:25:36 по 16:28:35 16.05.2021; 3) XWXN9857 загальною тривалістю з 16:24:22 по 16:25:37 16.05.2021 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі ст. 124 КПК України, виходячи з обставин справи, стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 в дохід держави підлягають процесуальні витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 2 402 грн 68 коп. (а. с. 21, т. 2).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоди про примирення, укладені 17 лютого 2022 року між потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 343 та ч. 1 ст. 345 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання:

-за ч. 1 ст. 343 КК України у виді арешту на строк 2 (два) місяці;

-за ч. 1 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 2 402 (дві тисячі чотириста дві) гривні 68 копійок процесуальних витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Речові докази: - оптичний DVD+R Recordable RW DVD+R 4.7 GB 16X speed vitesse 120 min Date Title High Quality», на якому містяться наступні відеофайли: 1) АМОВ5184 загальною тривалістю з 16:28:36 по 16:31:34 16.05.2021; 2) ХАМХ0202 загальною тривалістю з 16:25:36 по 16:28:35 16.05.2021; 3) XWXN9857 загальною тривалістю з 16:24:22 по 16:25:37 16.05.2021 залишити в матеріалах кримінального провадження

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя