Номер провадження: 11-кп/813/1393/22
Справа № 519/303/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Южного міськсуду Одеської обл. від 22.04.2022, якою під час розгляду кримінального провадження №000921 від 02.06.2021 відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Южне, Одеської обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого?
- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.ч. 2, 3 ст. 189 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.06.2022 включно без визначення розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції від 22.04.2022 під час розгляду кримінального провадження №000921 від 02.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.ч. 2, 3 ст. 189 КК України, було задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 18.06.2022 року без визначення розміру застави.
Мотивуючи зазначене рішення, суд послався на те, що заявлені стороною обвинувачення ризики, а саме переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також вчинення іншого кримінального правопорушення не зменшилися.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою з огляду на наступне:
- у клопотанні прокурора про продовження строку запобіжного заходу зазначений номер справи 519/180/22, однак у Южному міському суді Одеської обл. клопотання було зареєстроване під номером судової справи 509/30/22, окрім того, клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно інших обвинувачених у вказаному кримінальному провадженні також зареєстровано під різними номерами справ;
- клопотання про продовження строку тримання під вартою мало бути передане для розгляду судді ОСОБА_8 , у провадженні якої перебуває судова справа №519/180/22 відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_10 ;
- суддя ОСОБА_1 , всупереч вимогам КПК, розглянула клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно кожного обвинуваченого окремо, а реєстрація клопотання прокурора за іншим номером судової справи призвела до того, що суд розглянув клопотання прокурора без жодного додатку до нього, на що стороною захисту зверталась увага та судді ОСОБА_1 був заявлений відвід, який всупереч ст. 81 КПК України суддею був залишений без розгляду;
- обвинувачений ОСОБА_7 звертався 30.03.2022 до Южного міського суду Одеської обл. із клопотанням про зміну запобіжного заходу, яке було зареєстровано за №519/220/22, долучено до матеріалів справи та у зв`язку з відпусткою судді ОСОБА_8 не було розглянуто. Відтак, розподіл клопотання на іншого суддю та не розподіл клопотання сторони захисту є порушенням прав і свобод обвинуваченого;
- заявлені стороною обвинувачення ризики не доведені, а доводи сторони захисту в оскаржуваній ухвалі не відображені.
У судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсязі та просив її задовольнити, натомість від прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_11 надійшла заява, в якій він просив розглядати апеляційну спрагу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Частиною 4 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що в Южному міськсуді Одеської обл. перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000921 від 02.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Доводи захисника відносно незаконності ухвали та її постановлення всупереч вимог КПК України незаконним складом суду, апеляційний суд визнає необґрунтованими, з огляду на наступне.
З матеріалів провадження вбачається, що кримінальне провадження №0000921 від 02.06.2021, за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , у вчиненні вказаних вище злочинів, знаходиться на розгляді в Южному міськсуді Одеської обл. та перебуває в провадженні судді ОСОБА_8 ..
Водночас, на момент розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, а саме 22.04.2022 суддя ОСОБА_8 перебувала у черговій щорічній відпустці з 09.03.2022 по 06.05.2022.
При цьому, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 спливав 22.04.2022, а тому при зверненні прокурора 13.04.2022 із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2022 дане клопотання було розподілене на суддю ОСОБА_1 (а.с. 10),
Положення ч. 3 ст. 35 КПК України регламентують, що визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, крім випадків, установлених законом.
Відповідно до Розділу ХІ Перехідних положень КПК, у разі неможливості у визначений КПК строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
Таким чином, апеляційний суд зауважує, що суддю ОСОБА_1 було визначено як запасного суддю для вирішення невідкладного питання щодо доцільності продовження подальшого тримання під вартою обвинуваченого, а не розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, та в подальшому, відповідно до вимог процесуального закону, буде передано судді ОСОБА_8 в провадженні якої перебуває кримінальне провадження.
Що стосується доводів апеляційної скарги відносно того, що судді ОСОБА_1 був заявлений відвід, який всупереч ст. 81 КПК України суддею був залишений без розгляду, апеляційний суд зауважує наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, в судовому засіданні Южного міськсуду Одеської обл. 19.04.2022 захисником ОСОБА_12 була подана заява про відвід судді ОСОБА_1 , яка була розглянута Комінтернівським райсудом Одеської обл. та 21.04.2022 була постановлена ухвала про відмову у її задоволенні. В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 з аналогічних підстав усно заявив відвід судді ОСОБА_1 яку підтримав обвинувачений ОСОБА_7 .

Однак, доводи заяви про відвід були вивчені та вказана заява була залишена без розгляду з наведених вище підстав, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить д висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена відповідно до чинного законодавства та мотивована належним чином.

Що стосується посилання захисника відносно того, що у клопотанні прокурора про продовження строку запобіжного заходу зазначений номер справи 519/180/22, однак у Южному міськсуді Одеської обл. клопотання було зареєстроване під номером судової справи 509/30/22, колегія суддів зауважує, що ст.ст. 184, 199 КПК України, які визначають вимоги до клопотання про продовження строку запобіжного заходу не містить вимоги про зазначення номеру справи, окрім того, вказана обставина не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та не свідчить про необґрунтованість клопотання.
Що стосується посилання захисника відносно того, що обвинуваченим ОСОБА_7 30.03.2022 до Южного міськсуду Одеської обл. було подане клопотання про зміну запобіжного заходу, яке не до цього часу не розглянуте, апеляційний суд наголошує, що предметом апеляційного розгляду є ухвала суду від 22.04.2022, постановлена за результатами розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , окрім того апеляційний суд на даній стадії провадження, окрім як дослідивши оскаржувану ухвалу суду першої інстанції щодо продовження запобіжного заходу та клопотання прокурора, не має законних на те підстав для дослідження будь-яких інших доказів. Більш того, питання наявності чи відсутності правових підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою були перевірені під час розгляду клопотання прокурора.

Водночас, оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 був продовжений строк тримання під вартою, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про те, що не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну поведінку обвинувачених.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, апеляційний суд приймає до уваги, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких та нетяжких злочинів.
Також, апеляційний суд враховує ту обставину, що інкримінований обвинуваченому за ч. 3 ст. 189 КК України злочин передбачає кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, що свідчить про обґрунтованість можливого переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що у цьому випадку має місце ризик, передбачений п.1) ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, апеляційний суд вважає обґрунтованим ризик можливості незаконного впливу обвинуваченого на інших учасників кримінального провадження, оскільки після отримання процесуального статусу обвинуваченого ОСОБА_7 мав процесуальну можливість на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, відтак, достеменно знає анкетні відомості інших учасників кримінального провадження.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що згідно зі ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, з метою виконання завдань кримінального процесуального закону, вказані обставини зумовлюють можливість поза процесуального впливу на потерпілих та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3) ч.1 ст.177 КПК України.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а ухвалу Южного міського суду Одеської області від 22.04.2022 - без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 28, 176, 177, 178, 183, 194, 199, 331, 370, 392, 404, 405, 407, 419, 422-1, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Южного міського суду Одеської обл. від 22.04.2022, якою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, під час судового розгляду кримінального провадження продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.06.2022 включно, без визначення розміру застави у кримінальному провадженні №0000921 від 02.06.2021 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4