Справа № 442/4301/22
Провадження № 1-кп/442/240/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дрогобичі кримінальне провадження № 000442 від 01.07.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горохів Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 29.12.2018 Горохівським районним судом Волинської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, 09.07.2020 Горохівським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 72, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України до 6 років позбавлення волі, 23.02.2021 Ківерцівським районним судом Волинської області за ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , будучи засудженим 23.02.2021 Ківерцівським районним судом Волинської області за ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 2 (два) місяці, під час відбування вказаного покарання у Держаній установі „Дрогобицька виправна колонія № 40, на шлях виправлення не став, а знову скоїв нове кримінальне правопорушення.
З 15.04.2021 ОСОБА_3 на підставі вказаного рішення суду відбував покарання у виді позбавлення волі в Державній установі „Миколаївська виправна колонія № 50, що на вул. Василя Стуса, 2, село Заклад Стрийського району Львівської області, а з 18.04.2022 на підставі постанови начальника вказаної установи був переведений до дільниці соціальної реабілітації Держаної установи „Миколаївська виправна колонія № 50.
З 27.04.2022 ОСОБА_3 на підставі рішення № 6/1.109 від 15.04.2022 Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції переведений для подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі до Держаної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40.
Відбуваючи покарання в цій установі за адресою Львівська область м. Дрогобич на вул. Трускавецька, 77, ОСОБА_3 був ознайомлений з межами Держаної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40, порядком та умовами відбування покарання, правилами внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а також попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 391-393 КК України.
Однак, 30.06.2022, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебуваючи в гаражному приміщенні Держаної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40 за межами зони, що охороняється, скориставшись тим, що працівники установи не контролюють його, вирішив здійснити втечу з місця позбавлення волі.
Так, ОСОБА_3 знаючи та розуміючи наслідки своїх дій, а також, бажаючи їх настання, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись відсутністю належного контролю за ним з боку працівників Держаної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40 самовільно, без відповідного на те дозволу представників адміністрації установи, з особистих спонукань, вийшов з території гаражних приміщень установи за межами зони, що охороняється та попрямував в напрямку м. Стебник Львівської області, а далі мав намір прибути в м. Луцьк Волинської області.
В подальшому 02.07.2022 близько 01 год. 15 хв. неподалік АЗС БРСМ НАФТА, що на вул. Б. Хмельницького, 190, с. Розвадів Стрийського району Львівської області ОСОБА_3 було виявлено військовослужбовцями Збройних сил України, які повідомили працівників відділення поліції № 2 Стрийського РВП ГУ НП у Львівській області.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у втечі з місця позбавлення волі, вчиненій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України.
19.07.2022 між прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 393 КК України, ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 , повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 393 КК України у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за ч. 1 ст. 393 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком від 23.02.2021 Ківерцівського районного суду Волинської області за ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України (невідбута частина покарання станом на 19.07.2022 становить 3 роки 4 місяці 21 день), та визначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 11 (одинадцять) місяців позбавлення волі.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

Захисник в судовому засіданні проти затвердження вказаної угоди про визнання винуватості не заперечував.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 393 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив дії, які виразились у втечі з місця позбавлення волі, вчиненій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому в даному кримінальному провадженні не обирався, а тому до вступу вироку в законну силу підстав для його обрання також немає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.07.2022, укладену між прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України, за яке призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.02.2021 та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки11 (одинадцять) місяців.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після п рийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1