Справа №701/536/22
Провадження №1-кп/701/158/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року Маньківський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора- ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000665 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
До Маньківського районного суду Черкаської області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів. В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ризики, які були враховані судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися.

ОСОБА_5 , та його захисник заперечували проти продовження ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів та в свою чергу заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт підтримавши його, на що в свою чергу заперечив прокурор наполягаючи на задоволенні свого клопотання.

Обговоривши в судовому засіданні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, вислухавши прокурора, який наполягає на продовженні дії запобіжного заходу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, враховуючи ступінь тяжкості злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а клопотання прокурора підлягає до задоволення, оскільки при обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: що ОСОБА_5 , 08.06.2022 близько 22 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, у військовому званні "молодший сержант", перебуваючи на посаді головного сержанта 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , знаходячись біля ставка "Сільський", що по вул. Захисників Вітчизни в с. Добра Уманського району Черкаської області, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, самоутвердженні за рахунок приниження інших людей, спровокував конфлікт із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйнятні правила поведінки, виражаючи неповагу до людської гідності, нецензурно виражався у бік останніх та погрожуючи фізичною розправою, демонструючи при цьому потерпілим табельну вогнепальну зброю - пістолет Макарова, який згідно висновку судової балістичної експертизи № СЕ-19/124-22/5871-БЛ від 26.07.2022 являється короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю 9-мм пістолетом конструкції Макарова (ПМ) № " НОМЕР_2 ", промислового виробництва СРСР, 1985 року виготовлення, споряджений боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - чотирма НОМЕР_3 -мм патронами з кулею із стальним осердям (57-Н-181С) до пістолету Макарова (ПМ) промислового виробництва м. Юрюзань, СРСР, продовжуючи свої злочинні хуліганські дії, умисно, створюючи реальну загрозу для життя чи здоров`я потерпілих, здійснив один постріл із зазначеного пістолету у повітря та в подальшому з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , який знаходився за кермом належного йому автомобіля "NISSAN Almera Classic" реєстраційний номер НОМЕР_4 , через опущене вікно водійських дверей намагався нанести йому один удар лівою рукою в область обличчя, проте останній ухилився та ОСОБА_5 здійснив ще один постріл у землю із того ж пістолету, після чого, продовжуючи свої протиправні хуліганські дії, умисно здійснив один прицільний постріл із вказаної зброї по лівій передній фарі зазначеного автомобіля ОСОБА_7 , пошкодивши тим самим даний транспортний засіб, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.06.2022 року ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.08.2022 року. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.08.2022 року ОСОБА_5 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09.09.2022 року.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

При цьому суд вважає, що продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 р., зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи особою, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінального покарання, може незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших осіб пов`язаних з досудовим слідством у справі, загрожуючи їхньому життю та здоров`ю, а також з метою уникнення кримінальної відповідальності може ухилятися від явки до суду.

Підставою до продовження запобіжного заходу в даному випадку є ризики, які передбачені ст. 177 КПК України та враховані при обранні запобіжного заходу, а саме можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка, потерпілих, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і продовження запобіжного заходу забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, про наявність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України та відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу також свідчить наступна обставина як тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим у вчиненні злочину в якому він обвинувачується, оскільки ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, тому є підстави вважати, що інші запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, не забезпечать належної поведінки обвинуваченого та не нададуть можливості уникнути вказаних ризиків.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України вбачається, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, дане кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого провадження, строк тримання під вартою закінчується 09.09.2022 року, ризики які були встановлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують на даний час існувати, тому суд вважає за доцільне продовжити строк тримання ОСОБА_5 , під вартою на шістдесят днів із визначенням розміру застави на підставі ст. ст. 182, 183 КПК України., що фактично виключає можливість задоволення клопотання ОСОБА_5 , та його захисника стосовно зміни запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі ст. ст. 182, 183 КПК України заставу необхідно визначити в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 124 050 грн., та покласти на обвинуваченого у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Така застава буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 199-200, 315 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Продовжити строк запобіжного заходу - тримання під вартою, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, на строк 60 днів, починаючи з 05.09.2022 року по 04.11.2022 року, включно.
Визначити розмір застави в сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 124 050 грн., у випадку внесення якої, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звільнити з під варти.

У випадку внесення застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вважати таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на нього строком 60 днів з дня внесення застави наступних обов?язків:

1) прибувати за кожною вимогою до суду у провадженні якого перебуває кримінальне провадження відносно нього;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду у провадженні якого перебуває кримінальне провадження відносно нього;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон;

5) носити електронний засіб контролю.

Застосування електронного засобу контролю здійснюється слідчим або уповноваженими працівниками органу поліції визначеного слідчим.

Роз`яснити ОСОБА_8 , та заставодавцю (якщо особа буде відмінна від ОСОБА_8 ), що у разі якщо ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причини чи неповідомить причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки застава звертається в дохід держави. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується судом.

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , підтримане його захисником щодо зміни запобіжного заходу - відмовити.

Копії ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору і направити уповноваженій службовій особі СІЗО.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 08.09.2022 року.

Суддя ОСОБА_1