Справа №755/4924/19. Провадження №11-кп/824/1591/2022. Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 4 ст. 187 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

24 травня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 4 січня 2022 року,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні №0011380 від 13 грудня 2018 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця міста Києва, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, без місця реєстрації, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто по 04 березня 2022 року включно.

У зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, підстав для визначення застави обвинуваченому у даному кримінальному провадженні немає.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який відноситься до особливо тяжкого злочину, суворість, передбаченого законом покарання, особу кожного з обвинувачених, які офіційно не працювали, не мають соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання в місті Києві, суд прийшов до висновку, що наявність ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України, продовжує існувати, а тому з метою запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_7 ухилитися від суду перешкоджати встановленню істини по справі шляхом впливу на потерпілого та свідків, продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 4 січня 2022 року в частині продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що суд, обґрунтовуючи доцільність продовження застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обмежився лише переліком законодавчих підстав для його застосування без встановлення їх фактичної наявності та обґрунтованості по відношенню до ОСОБА_7 .

Також наголошує на тому, що суд вказує на ті ж ризики, які існували на момент обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 2 роки тому. Однак не враховано, що після закінчення досудового розслідування та зібрання стороною обвинувачення доказів, допиту потерпілого та частини свідків, ймовірні ризики втратили свою актуальність.

Зазначає, що можливість настання ризиків спростовується відсутністю у ОСОБА_7 судимостей, а також наявність постійного місця проживання в с. Святопетрівське Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується довідкою ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» від 12.03.202 року.

Крім того звертає увагу на те, що тяжкість обвинувачення не може бути достатнім обґрунтуванням продовження строку тримання під вартою, адже правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_7 є лише однією з обставин, що враховуються при оцінці наявних ризиків.

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч. 4 ст. 4221 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

З огляду на вказані вимоги закону апеляційний розгляд здійснено без участі прокурора, обвинуваченого та захисника.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту ухвали місцевого суду та основних доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали контрольного провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.

Мотиви Суду

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

На думку апеляційного суду, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження під №0011380 від 13 грудня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 4 січня 2022 року продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто по 04 березня 2022 року включно.

З таким рішенням апеляційний суд погоджується, зауважуючи на слідуючому.

Так, в суді першої інстанції триває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а тому встановлення на даному етапі доведеності обвинувачення останнього у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення відноситься до виключної компетенції суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, на даній стадії, при розгляді провадження в порядку апеляційної процедури на ухвалу суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перевіряється.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно оскаржуваної ухвали місцевого суду, суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою обвинуваченого, який раніше судимий, характеру та тяжкістю кримінального правопорушення, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою обвинуваченого, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.

Зокрема, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що встановлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшились.

Так, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявний ризик того, що обвинувачений з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його винуватості, може вдатися спроб переховуватися від суду. Враховуючи наявність судимостей, є ризик вчинення нового кримінального правопорушення, що свідчить про його схильність до вчинення неправомірних дій.

На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зменшилися ризики, які були встановлені в оскаржуваній ухвалі суду.

З огляду на вказане, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких обвинувачений просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а доводи апеляційної скарги не містять будь-яких обставин та доказів, які б ставили його під сумнів.

Таким чином, суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 4 січня 2022 року залишити без змін, а апеляційну адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419, 4221 ч. 4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 4 січня 2022 року, якою продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 4 березня 2022 року, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_8 з ю б і ОСОБА_9 . М и к о л ю ОСОБА_10 Ш р о л ь