ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/5722/21

Провадження № 1-кс/210/1391/22

"12" жовтня 2022 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_7 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000540 від 17.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК Українивідносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, Дніпропетровської області, працює в КП «Дніпроводоканал» ДМР на посаді директора, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2 , громадянин України, раніше не судимий -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000540 від 17.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК Українивідносно: ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні відділення поліції №2КриворізькогоРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000540від 17.09.2021.

На підставі розпорядження Дніпровського міського голови ОСОБА_8 від 07.04.2020 № 4-7/4-рн ОСОБА_4 призначено на посаду директора Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради з 07.04.2020 за контрактом.

ОСОБА_4 являючись службовою особою Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, був наділений обов`язками та повноваженнями передбаченими статутом КП «Дніпроводоканал» ДМР та таким чином ОСОБА_4 наділений адміністративно - господарськими та організаційно - розпорядчими функціями та у відповідності до ч.2 ст. 18 КК України являється службовою особою.

У квітні 2021 року, більш точної дати та часу органом досудового не встановлено, директор КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради ОСОБА_4 , діючи в інтересах третіх осіб, всупереч інтересам служби умисно вчинив протиправні дії шляхом зловживання своїм службовим становищем з метою отримання неправомірної вигоди для ТДВ «Концерн «Весна» (), що спричинило настання тяжких наслідків охоронюваним законом інтересам громади міста Дніпра, в особі Дніпропетровської міської ради.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.07.1994 між Фондом державного майна України, іменованого як продавець, та організацією орендарів орендного підприємства «Дніпропетровський радіозавод», що іменується покупцем, укладено договір купівлі-продажі цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Дніпропетровський радіозавод» №КП-362.

Відповідно до довідки Фонду державного майна №16-0354 від 04.08.1995 року яку видану на підставі договору купівлі-продажу №КП-362 від 07.07.1994, у власність організації орендарів «Дніпропетровський радіозавод» перейшли лише капітальні споруди та будівлі. Об`єкти інженерної інфраструктури та благоустрою міст (населених пунктів), включаючи мережі, споруди, устаткування, які пов`язані з постачанням споживачам води, газу, тепла, а також відведенням і очищенням стічних вод згідно вказаного договору до переліку приватизованого майна не входили.

Згідно п.2. Закону України «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992р. №2163-ХІІ (Закон діяв на момент приватизації), втратив чинність на підставі Закону №2269-VIII від 18.01.2018р. не підлягають приватизації: об`єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства; об`єкти, які забезпечують життєдіяльність держави в цілому - об`єкти інженерної інфраструктури та благоустрою міст, інших населених пунктів, включаючи мережі, споруди, устаткування, які пов`язані з постачанням споживачам води, газу, тепла, а також відведенням і очищенням стічних вод.

В подальшому, 31.01.1995 орендне підприємство «Дніпропетровський радіозавод» реорганізовано в Акціонерне товариство відкритого типу «Концерн «Весна», зареєстровано Дніпропетровською Радою Народних депутатів, реєстраційний номер 1016-АТ, свідоцтво № НОМЕР_1 .

06.12.2012 згідно з рішенням загальних зборів акціонерів, Акціонерне товариство відкритого типу «Концерн «Весна» реорганізовано у Товариство з додатковою відповідальністю «Концерн «Весна» шляхом перетворення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особі ТДВ «Концерн «Весна» будучи усвідомленими про те, що інженерна інфраструктура яка пов`язана з постачання споживачам води а також відведенням і очищенням стічних водна ділянці каналізаційної мережі від врізання/приєднання Т.1 (КНС-81) по вул. Маршала Малиновського, а також КНС «Ігрень», до очисних споруд Лівобережної станції аерації (ЛСА), не перебуває на балансі Товариства, при цьому розуміючи, що дані мережі також не перебувають на балансі чи у власності (віданні) жодної юридичної особи, вирішили визнати їх своїми та почали використання у власних цілях.

Так, у період часу з 2013 по теперішній час посадові особи ТДВ «Концерн «Весна» розпочали укладати вигідні для себе договори про надання послуг з водовідведення з підприємствами, мережі водовідведення яких підключено до інженерних мереж розташованих між КНС-81 та Лівобережної станції аерації, в результаті чого ТДВ «Концерн «Весна» безпідставно отримує прибуток.

У той час, КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради будучи правонаступником Державного виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Дніпропетровська, з моменту своєї реєстрації забезпечує функціонування системи водовідведення у м. Дніпро, у тому числі через КНС-81, КНС «Ігрень» та Лівобережну станцію аерації (ЛСА), які обслуговуються працівниками комунального підприємства. КП «Дніпроводоканал» на договірних засадах надає послуги підприємствам та мешканцям житлових будинків розташованим по вул. Молодогвардійській та вул. Маршала Малиновського в м. Дніпро з водовідведення через КНС-81 та КНС «Ігрень».

Таким чином ТДВ «Концерн «Весна» не є власником інженерних мереж, через які каналізаційні стоки з КНС №81 по вул. Маршала Малиновського та КНС «Ігрень» потрапляють до очисних споруд Лівобережної станції аерації (ЛСА).

В квітні 2021 року, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, директор КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради ОСОБА_4 діючи з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зловживаючи своїм службовим становищем з метою отримання неправомірної вигоди дляТДВ «Концерн «Весна» вирішив укласти від імені комунального підприємства з вказаним товариством договір про надання послуги з водовідведення.

Так, у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше квітня 2021 року, директор КП «Дніпроводоканал» ДМР, продовжуючи виконувати свій злочинний план направлений на отримання неправомірної вигоди дляТДВ «Концерн «Весна», надав вказівку підлеглому працівнику заступнику директора підприємства з організації закупівель та постачання - голові тендерного комітету ОСОБА_9 звернутися від імені КП «Дніпроводоканал» ДМР до ТДВ «Концерн «Весна» з листом №238/17-14 від 12.04.2021 про наміри здійснити придбання послуг з відведення стічних вод.

Після чого тендерний комітет КП «Дніпроводоканал» ДМР оголосив публічну закупівлю на «Послуги з відведеннястічних вод, а саме послуги з прийому та перекачки стічних вод від житлових будинків, на загальну суму 24 051 600.00 млн. грн.

Єдиним учасником вказаної закупівлі стало ТДВ «Концерн «Весна». Діючи згідно злочинного плану, з метою реалізації єдиного злочинного умислу направленого на отримання неправомірної вигоди дляТДВ «Концерн «Весна», у вигляді бюджетних коштів, для подальшого складання офіційних документів з надання послуг по водовідведенню, невстановлені досудовим розслідуванням посадові особи ТДВ «Концерн «Весна», заздалегідь усвідомлюючи те, що каналізаційні мережі на ділянці від врізання/приєднання Т.1 (КНС-81) по вул. Маршала Малиновського, а також КНС «Ігрень», до очисних споруд Лівобережної станції аерації (ЛСА), не перебувають на балансі вказаного підприємства, надали до комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради договір купівлі - продажу цілісного майнового комплексу від 07.07.1994 № КП-362 та свідоцтво про власність від 28.07.1994 № П-336, відповідно до якого ТДВ «Концерн «Весна» нібито є володільцем каналізаційної мережі на ділянці від врізання/приєднання Т.1 (КНС-81) по вул. Маршала Малиновського, а також КНС «Ігрень», до очисних споруд Лівобережної станції аерації (ЛСА). Однак, відповідно до договору купівлі-продажу №КП-362 цілісного майнового комплексу Дніпропетровського радіозаводу, правонаступником якого на теперішній час єТДВ «Концерн «Весна», будь-якіінженерні мережі, у тому числі з водопостачання та водовідведення, до приватизаційної маси не входили.

При цьому, посадові особи тендерного комітету КП «Дніпроводоканал», діючи за вказівкою директора КП «Дніпроводоканал» ДМР ОСОБА_4 , не перевіряли наданіТДВ «Концерн «Весна» документи, якими останні підтверджували право власності на вказані інженерні мережі.

За результатами проведених закупівель, ТДВ «Концерн «Весна» визнано переможцем торгів, з причин відсутності конкуренції по технічним причинам.

В подальшому, між КП «Дніпроводоканал» ДМР, від імені якого на підставі Статуту діяв директор підприємства ОСОБА_4 , з однієї сторони, та ТДВ «Концерн «Весна», від імені якого на підставі Статуту діяв директор ОСОБА_10 , укладено договір №100/159Т від 26 квітня 2021р про надання послуг.

Незважаючи на укладання вказаного договору, посадові особи КП «Водоканал» ДМР продовжили реалізовувати повноваження власника інженерних мереж, укладали нові та виконували зобов`язання по вже діючим договорам з юридичними особами на послуги з водовідведення через систему інженерних мереж розташованих між КНС-81, КНС «Ігрень» та Лівобережною станцією аерації, у тому числі здійснювати роботи з технічного обслуговування зазначених мереж.

В подальшому не встановленні на теперішній час досудовим розслідуванням посадові особи ТДВ «Концерн «Весна» () склали акти надання послуг (з прийому та перекачки стічних вод від житлових будинків) підприємству КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради () за період з квітня 2021р. по червень 2022р. на загальну суму 4 144 537,44 грн. і рахунки - фактури для оплати за надані послуги на загальну суму 4 144 537,44 грн. згідно договору №100/159Т від 26.04.2021р.

Підприємством КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради () сплачено у повному обсязі 4 144 537,44 грн., із них перераховано по банку на загальну суму 4 018 445,30 грн., взаємозалік на суму 126 092,14 грн.

Таким чином встановлено, що КП «Дніпроводоканал» ДМР безпідставно перерахував ТДВ «Концерн «Весна» бюджетні коштина загальну суму 4 144 537,44 млн. грн.

Отже, директор КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради ОСОБА_4 виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, являючись службовою особою- директором КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, діючи в інтересах ТДВ «Концерн «Весна» (), всупереч інтересам служби, умисно вчинив протиправні дії шляхом зловживання своїм службовим становищем з метою отримання неправомірної вигоди для ТДВ «Концерн «Весна», безпідставно уклав з даним товариством договір №100/159Т від 26.04.2021 та в подальшому вжив заходів по перерахуванню грошових коштів місцевого бюджету на розрахункові банківські рахунки ТДВ «Концерн «Весна» у розмірі 4 144 537,44 грн., що в 3519 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, що призвело до настання тяжких наслідків громаді міста Дніпро в особі комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у зловживання службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало тяжких наслідків охоронюваним законом громадським інтересам та інтересам юридичної особи, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених пп. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останнійна підставі достатніх вагомих доказів повідомлено про підозру у скоєнні умисного, тяжкого злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

У зв`язку з викладеним, слідчий просив суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб; визначити розмір застави у межах, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, тобто такий, що перевищує 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та визначити її спів розмірно зі збитками завданими кримінальним правопорушенням у розмірі 4 144 537,44 грн.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 , захисники, кожен окремо, під час обговорення вказаного клопотання заперечували проти його задоволення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно матеріалів клопотання, слідчий вважає, що досудовим розслідуванням встановлено наявність у даному випадку ризиків, передбачених п.п.1-3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки санкція статті, за якою йому повідомлено про підозру, передбачає суттєве покарання у вигляді позбавлення волі;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки вказані речі та документи можуть знаходитися у його службовому віданні, володінні чи розпорядження на території підприємства, яке він очолює - КП «Дніпроводоканал»;

3) незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експертів, спеціалістів, тощо у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки свідки можуть працювати на цьому ж підприємстві та знаходитись у його підпорядкуванні, він може мати зв`язки та знайомства з експертами, спеціалістами, тощо, і, отже, зможе впливати на них, а будучи обізнаним з власною злочинною схемою (на думку сторони обвинувачення), може знати про існування співвиконавців злочину і допомагати їм уникнути покарання чи впливати на них.

При цьому, оцінюючи наявність та ступінь вказаних ризиків, суд доходить наступних висновків:

Частиною 2 статті 17 КПК України декларовано та закріплено для застосування у кримінальному провадженні один з основоположних принципів права - принцип його розумності у вигляді концепції ( у даному випадку) «доведення поза розумними сумнівами».

Таким чином, суд доходить до висновку, що «поза розумними сумнівами» підлягають доведенню не тільки факти виключно вини особи у скоєнні злочину, а і будь-які інші факти, докази та обставини, на яких базуються висновки будь-якого органу, що, в кінцевій меті, можуть бути покладені в основу обвинувачення або передбаченої законом процедури тих чи інших обмежень стосовно тієї чи іншої особи, зокрема - і щодо підстав застосування запобіжних заходів.

При цьому, суд доходить до висновку про наявність у даному випадку суттєвих обставин, які дають не тільки суду, а і будь-якому поінформованому сторонньому розсудливому спостерігачу підстави до розумних сумнівів як у наявності вищевказаних ризиків, так і у їх ступені.

Такі розумні сумніви, фактично, однакові щодо усіх трьох зазначених у клопотанні ризиків та полягають у наступному:

Як встановлено в ході судового засідання з наданих документів, матеріалів клопотань та пояснень усіх учасників процесу, у т.ч. - сторони обвинувачення, діяння, яке вмінюється в вину підозрюваному, вчинено ним (згідно позиції сторони обвинувачення) у квітні 2021 року, тобто півтора роки тому.

Відомості про дане кримінальне провадження внесено до ЄРДР 17.09.2021 року, тобто більш, ніж рік тому.

Усі документи, які покладено в основу повідомленої підозри, вилучено в ході обшуку на підприємстві 29.10.2021 року, тобто рік тому.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 щонайменше з 29.10.2021 року був обізнаний про існування даного кримінального провадження за даним фактом. Увесь цей час він працював та на даний час працює на тій самій посаді - директора КП «Дніпроводоканал» та на даний час, вочевидь, має такі самі права, повноваження та можливості впливати на своїх підлеглих, розпоряджатися документами, що знаходяться на підприємстві, тощо, що і рік тому.

За таких обставин суд доходить до висновку про те, що, якщо ризики, зазначені у клопотанні, дійсно мають місце, то у підозрюваного був рік для того, щоб вчинити дії, направлені на реалізацію вищевказаних ризиків - знищити, сховати або спотворити будь-які документи чи докази, що увесь цей час перебували у його віданні, вплинути на будь-яких осіб з числа його підлеглих, тощо.

При цьому, прокурором не наведено жодних доказів чи будь-якої інформації щодо того, що підозрюваний вчиняв чи намагався вчинити такі дії.

Більш того, як уже зазначалося, з пояснень учасників процесу встановлено, що, фактично, усі документи, на яких грунтується підозра, вилучені у КП «Дніпроводоканал» ще 29.10.20921 року, і, отже, підозрюваний не має ніякої змоги вчинити щодо них будь-які дії щодо їх знищення, переховування або спотворення.

Зазначені міркування, звичайно, не виключають повністю наявності вищевказаних ризиків, проте, враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку щодо існування суттєвих розумних сумнівів у настільки значному ступеню таких ризиків, який би вимагав на даному етапі досудового розслідування застосування найбільш суворого та тяжкого виду запобіжного заходу - тримання під вартою.

Що ж до ризику втечі та переховування від органів досудового розслідування та суду, суд, окрім вищевикладеного (тобто, наявності більш, ніж року для того, щоб зникнути від органів досудового розслідування, чого підозрюваний так і не зробив), приймає до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного - позитивні характеристики з місця роботи та проживання, відсутність судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків - сім`ї, неповнолітньої дитини на утриманні, постійного місця проживання, тощо.

Оцінюючи ж, у відповідності до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри, суд виходить з наступного:

Відповідно до позиції органу досудового розслідування, суть повідомленої підозри зводиться до того, що підозрюваний уклав господарчі договори щодо надання послуг з водовідведення з підприємством (ТДВ «Концерн «Весна»), яке не було володільцем каналізаційної мережі, про що підозрюваний достеменно знав, але вказані договори таки уклав та оплатив їх з бюджетних коштів, чим спричинив збитки.

При цьому, згідно пояснень сторони захисту та наданих нею документів, ТДВ «Концерн «Весна» є належним та законним володільцем вказаної каналізаційної мережі, оскільки ця мережа була побудована колишнім підприємством «Дніпропетровський радіозавод» у 70х роках минулого століття для власних потреб з водовідведення, коли будь-яких житлових мікрорайонів м.Дніпро, які наразі до неї підключені, ще не було побудовано. У подальшому, при будівництві житлових масивів, вони просто приєднувалися до вже існувавшої мережі водовідведення радіозаводу, що не могло потягнути за собою припинення власності на мережу водовідведення.

Оскільки у подальшому «Дніпропетровський радіозавод» було приватизовано, він був приватизований разом з усім майном, у т.ч. - власною системою водовідведення.

На підтвердження своєї позиції надали довідку про знаходження вказаних каналізаційних мереж на балансі ТДВ «Концерн «Весна» та рішення господарського суду Дніпропетровської області про встановлення права власності на каналізаційно-насосну станцію від 08.12.2015 року у справі №904/9280/15.

При цьому, стороною обвинувачення жодних документів на підтвердження права власності на вказану каналізаційну мережу не надано, а лише зазначено в процесі, що це є об`єкт критичної інфраструктури, який не може бути приватизовано.

Суд, беззаперечно, погоджується зі ствердженням прокуратури, про неможливість приватизації об`єктів життєзабезпечення та критичної інфраструктури, проте зазначає, що до того часу, доки до суду не будуть надані документальні підтвердження належності вищевказаного майна державі чи територіальній громаді, державному, комунальному підприємству, тощо - відсутні достеменні та такі, що перебувають поза розумними сумнівами, підстави для однозначного висновку про абсолютну обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри, оскільки за таких обставин суд доходить до висновку, що органу досудового розслідування, прокурору недостатньо просто стверджувати про неперебування того чи іншого майна у власності того чи іншого суб`єкта. Для безспірності обґрунтування підозри за таких обставин необхідно документальне доказове підтвердження наявності права власності на даний об`єкт у будь-кого (окрім ТДВ «Концерн «Весна»), що у даному випадку відсутнє.

За таких обставин, враховуючи, що саме по собі повідомлення про підозру у даному судовому засіданні не оскаржується, суд позбавлений можливості однозначно стверджувати про явну обґрунтованість чи необгрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри, однак, приймаючи до уваги вищевказане, доходить до висновку про існування суттєвих розумних сумнівів у повній обгрунтованості даної підозри, що, на переконання суду, також унеможливлює застосування до ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, оскільки за таких обставин він буде явно надмірним та не буде відповідати ступеню наявних у справі ризиків, особі підозрюваного та обгрунтованості повідомленої підозри.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні (…).

За таких обставин, враховуючи встановлені в ході судового розгляду суттєві розумні сумніви у беззаперечній наявності обґрунтованої підозри та передбачених Законом ризиків, які, ти не менш, повністю їх не виключають, суд доходить до висновку, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про необхідність та достатність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого (після тримання під вартою) запобіжного заходу - домашнього арешту.

При цьому, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного домашній арешт у нічний час доби, вважаючи, що такий запобіжний захід буде достатньо забезпечувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, відповідати встановленому ступеню наявних ризиків та обґрунтованої підозри, особі підозрюваного, тощо.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000540 від 17.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000540 від 17.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_2 , строком на 2 місяці, а саме до 11 грудня 2022 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі зобов`язання:

- з 22:00 години до 06:00 години не залишати місце мешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду за межі м. Дніпро;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання або реєстрації.

З метою перевірки та контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на Чечелівське відділення поліції м. Дніпро, обов`язки щодо проведення перевірок за місцем мешкання останнього.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів, тобто до 11.12.2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 17 жовтня 2022 року о 10-15 годині.

Суддя: ОСОБА_1