Справа № 545/1982/22
Провадження № 1-в/545/598/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2022р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтава у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області справу за клопотанням засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Балаклія, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючий, мешканця: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 29.10.1993 року Балаклійським районним судом Харківської області за ст.ст. 140 ч.2, 215-3 ч.2, 42 КК України, строк 3 роки позбавлення волі. Звільнений за ЗУ «Про амністію» від 18.08.1994 року;

2) 20.01.1995 року Первомайським районним судом Харківської області за ст.ст. 215-3 ч.2, 140ч.2, 42 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Звільнений 24.11.2001 року за відбуттям строку покарання;

3) 30.08.2006 року Балаклійським районним судом Харківської області за ст.ст. 309 ч.1,75 КК України, строк 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

4) 04.12.2012 року Первомайським міським судом Харківської області за ст.ст. 309 ч. 1, 75 КК України, строк 3 роки обмеження волі з іспитовим строком 2 роки. Звільнений 06.12.2013 року за кінцем іспитового строку покарання;

5) 16.04.2014 року Первомайським міським судом Харківської області за ст. 125 ч.1 КК України, строк 50 годин громадських робіт. Звільнений 17.06.2014 року за відбуттям строку покарання;

6) 18.03.2015 року Первомайським міським судом Харківської області за ст.ст. 186 ч.2, 75 КК України, строк 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Звільнений 31.03.2016 року за кінцем іспитового строку покарання;

про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в:

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся засуджений ОСОБА_4 із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, обґрунтовуючи вимоги тим, що ним відбута частину призначеного покарання і він став на шлях виправлення.

Від засудженого до суду надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти клопотання заперечував, виходячи з того, що засуджений не досяг необхідного рівня виправлення, тому відсутні підстави для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши думку прокурора, розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до такого висновку.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 є засудженим: 06.09.2018 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ст. 121 ч. 1 КК України, строк 5 роки 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання з 08.09.2017 року, кінець строку, 08.03.2023 року

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі знаходиться з 22.09.2017 року. Під час тримання в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)» режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.

З 30.08.2019 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» За час відбування покарання характеризується посередньо. З метою стимулювання право слухняної поведінки заохочувався адміністрацією установи п`ять разів, За порушення режиму тримання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашено у встановленому законом порядку. До промислової зони установи не працевлаштований.

Згідно Характеристики затвердженої начальником ДУ ТВК № 100, встановлено, що засуджений, ОСОБА_4 , не заслуговує на умовно - дострокове звільнення від відбування покарання згідно статті 81 КК України.

Також встановлено, що відносно засудженого ОСОБА_4 , адміністрацією ДУ ТВК № 100 ставились такі питання:

- щодо застосування зміни умов тримання згідно статей 100,101 Кримінально-виконавчого кодексу України було розглянуто 25.09.2019 року завідбуттям призначеного строку покарання, засудженому рішенням комісією відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми, як особі, що не стає на шлях виправлення;

- щодо застосування заміни не відбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 Кримінального кодексу України було розглянуто 08.07.2020 року за відбуттям призначеного строку покарання, рішенням комісією - відмовлено в застосуванні, даної заохочувальної норми як особі, яка не стала на шлях виправлення;

- щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення згідно статті 81 Кримінального кодексу України, за відбуттям призначеного строку покарання, було розглянуто 12.05.2021 року та відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми як особі, яка те довела свого виправлення.

За вироком суду у засудженого ОСОБА_4 значаться несплачені на користь держави судові витрати у розмірі 1979,20 гривень. До відшкодування ставиться байдуже.

Також слід зазначити, що гр. ОСОБА_4 , неодноразово засуджувався, однак належних висновків не зробив і вчинив новий злочин.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК ( 2341-14 ).

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд враховує особу засудженого, відомості щодо його посередньої поведінки, та виходячи з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань є виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання у процесі відбування покарання.

За таких підстав суд вважає, що засуджений своєю посередньою поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення і у суду відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання, а тому у задоволенні клопотання засудженого, - слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання засудженого, ОСОБА_4 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя
Полтавського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1