Провадження № 1-кс/947/7197/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.08.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000441 від 28.06.2022 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рибниця Республіки Молдова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений слідством час та місці, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник корисливий умисел на організацію незаконного переправлення громадян України чоловічої статті через державний кордон України до Придністровської Молдавської республіки з метою незаконного збагачення.

З метою реалізації свого прямого умислу на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці залучив до вчинення злочину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомивши останнім план вчинення злочину, після чого, останні надали свою згоду на його вчинення.

Так, на виконання загального плану вчинення злочину ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою організації незаконного переправлення осіб черед державний кородон України, за попередньою змовою групою осіб, почав здійснювати пошук чоловіків, яким на період дії правового режиму воєнного стану заборонено виїзд за межі країни, та які мають намір виїхати за межі території України поза пунктами пропуску. В ході зазначеного, ОСОБА_7 підшукав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якому повідомив про можливість перетину державного кордону поза пунктом пропуску за грошову винагороду в розмірі 1500 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохороних органів, погодився на запропоновані умови ОСОБА_7 , та, виконуючи вказівки останнього, 27.07.2022 приблизно о 19:10 годині прибув на потязі до міста Кодима Одеської області.

У свою чергу ОСОБА_7 , не повідомляючи свої дійсні наміри, запропонував своєму знайомому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який неофіційно працює водієм служби таксі на належному йому транспорному засобі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , зустріти особу на залізничному вокзалі у місті Кодима Одеської області, та доставити її в обумовлене місце. Будучі необізнаним про вчинення ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб злочину, ОСОБА_10 погодився на вказане за грошові кошти у сумі 300 гривень.

Так, в 19:15 годині, ОСОБА_10 зустрів ОСОБА_9 , та доставив його до місця мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де перебував ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 .

При цьому, ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 білий конверт, вміст якого йому не був відомий, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1500 доларів США, передані ОСОБА_9 в якості сплати за організацію незаконного переправлення через державний кордон України.

В подальшому, ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, використовуючи автомобіль марки ВАЗ 2125, д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 , доставили ОСОБА_9 до ділянки державного кордону, розташованого поблизу села Шершенці Подільського району Одеської області.

Прибувши до зазначеного місця, ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 повідомили ОСОБА_9 про необхідність подальшого пересування у бік державного кордону в пішому порядку. Після чого, ОСОБА_9 , виконуючи надані вказівки вищенаведених осіб, вийшов із транспортного засобу. У свою чергу ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вийшов з авто разом із ОСОБА_9 та почав супроводжувати його до ділянки місцевості, розташованої на відстані приблизно 5 км від с. Шершенці Одеської області Кодимської територіальної громади, що представлє собою огороджувальний земельний насип, що розділяє лінію державного кордону України та Придністровської Молдавської республіки.

Однак, зазначені незаконні дії ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_5 були викриті працівниками правоохороних органів та затримані на місці події.

29.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Сторона обвинувачення звертається з вказаним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що на даний час, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням відповідного розміру застави, оскільки, наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливо.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, просив застосувати запобіжний захід тримання під вартою з визначенням застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що підзахисний раніше не судимий, ризики, на які посилається сторона обвинувачення, не доведені, підзахисний визнає вину, дає покази, що до обставин правопорушення, та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника, погодився з оголошеною йому підозрою та повідомив, що буде співпрацювати з органом досудового розслідування, бажає давати покази щодо всіх обставин і викривати інших осіб. На час скоєння правопорушення не розумів навіть, що вчиняє, отримав 500 гривень.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 29.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджуєтьсязібраними під час досудового розслідування доказами:

- протоколом затримання ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення;

- протоколом затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення;

- протоколом затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення;

- протоколом обшуку автомобіля марки ВАЗ 2125, д.н.з. НОМЕР_2 ;

- протоколом обшуку будинку ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

- протоколами допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- вилученими в ході досудового розслідування речовими доказами, та іншими матеріалами у їх сукупності.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

4.1.1. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.
Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкістьпокарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер таких кримінальних правопорушень, направлений на посягання на встановлений порядок перетинання державного кордону, на безпеку державного кордону, а також таку ознаку як корисливий мотив, слідчий суддя приходить до переконання, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
З приводу заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконного впливу на інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, а також продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя приходить до переконання про недоведеність їх існування, оскільки у матеріалах, доданих до клопотання, відсутні будь-які відомості на підтвердження вказаних ризиків, більше підозрюваний у судовому засіданні погодився з оголошеною йому підозрою та повідомив, що буде співпрацювати зі слідством.
4.3. Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.
При вирішенні питання про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя звертає увагу на те, що підозрюваний одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, а також погодився з оголошеною йому підозрою та повідомив, що буде співпрацювати зі слідством, надавати покази, щодо інших співучасників по справі.
Беручи до уваги обставини ймовірного вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, а також характеризуючи дані підозрюваного та встановлений у судовому засіданні ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість його запобігання та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, вважаючи, що вказаний запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу та в повній мірі буде здатним запобігти встановленому ризику.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000441 від 28.06.2022 року відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 29.09.2022 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 29.09.2022 року, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, на визначений час;
- утримуватися від спілкування з підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1