27.06.2022 Єдиний унікальний номер 205/3048/22
Провадження № 1-кп/205/755/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000017 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тетіїв Тетіївського району Київської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працюючого, неодруженого, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , проходячи строкову військову службу у військовому званні «солдат» в посаді водія електронавантажувача (автонавантажувача) технічного відділення технічного взводу ремонтно-технічної роти військової частини НОМЕР_1 , 16 липня 2021 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, не з`явився вчасно на службу без поважних причин із щорічної основної відпустки до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, незаконно ухилившись від військової служби до 01 червня 2022 року.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовем строкової служби кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, заявив про розкаяння та осуд своїх дій, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та просив суд, при судовому розгляді застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті, обмежуючись лише його допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , суду пояснив, що він будучи солдатом строкової служби, водієм електронавантажувача (автонаватажувача) техічного відділення технічного взводу ремонтно-технічної роти, 16 липня 2021 року не встиг вчасно повернутися із щорічної основної відпустки до військової частини та побоюючись дисциплінарної відповідальності вирішив не їхати до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 . ОСОБА_3 пояснив, що після цього, він протягом півроку проживав в с.Новоолександрівка, де не мав постійного місця проживання та постійного заробітку. 06 лютого 2022 року він, ОСОБА_3 , поїхав в м.Тетіїв за місцем своєї реєстрації. Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що 01 червня 2022 року він самостійно звернувся до прокуратури із зізнанням про вчинене ним кримінальне правопорушення щодо нез`явлення вчасно на службу без поважних причин.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своє винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим, всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає визнання ним своєї вини та щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно непрацевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, за місцем мешкання характеризується задовільно.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для попередження нових кримінальних правопорушень, йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, звільнивши його від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, відповідно до ст. 75 КК України та поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк в один рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1