Справа № 495/4393/22
№ провадження 1-кс/495/1267/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2022 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження №0000782 від 28.06.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України
В С Т А Н О В И В:

01.07.2022 старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням в рамках кримінального провадження №0000782 від 28 червня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.
1. - Виклад обставин, зазначених в клопотанні.
28 червня 2022 року ОСОБА_7 в дообідню годину перебував у себе на дачі, а саме на території домоволодіння АДРЕСА_2 , територіального розташування з/д станції «Нагірна», разом із своїм товаришем, який був у гостях, ОСОБА_4 . При спільній розмові ОСОБА_7 розповідав ОСОБА_4 про наявність конфліктної ситуації у нього та керівництва зазначеного кооперативу, що стосувався електропостачання його дачі.
В подальшій розмові ОСОБА_7 та ОСОБА_4 обговорюючи конфлікт, вирішили завдати шкоду майну кооперативу шляхом його підпалу, а саме підпалу електрощитової з розміщенням електролічильників, серед яких також знаходиться лічильник будинку АДРЕСА_3 » ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_4 обумовивши дії кожного при вчинені даного злочину, чітко визначившись щодо ОСОБА_7 як особи спостерігача за територією підходу-відходу з метою залишення їх злочинних дій незаміченими сторонніми особами, що могли проходити в час здійснення прилеглою територією, та ОСОБА_4 як того хто безпосередньо буде здійснювати підпал. Далі, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , заготовивши знаряддя для підпалу, приблизно о 12 годині 00 хвилин, точний час при досудовому розслідуванні встановити не надалось можливим, вийшли з двору домоволодіння АДРЕСА_2 та стежкою, котра проходить між огородженнями ділянок та краєм водойми даної місцини, прослідували до місця розташування об`єкту підпалу. Слідуючи один за одним, ОСОБА_7 залишився на ділянці місцевості виходу стежки, якою вони слідували на лінію забудов кооперативу з розташуванням електрощитової з розміщенням електролічильників, та став слідкувати за територією, ОСОБА_4 прослідувавши трохи далі, підійшовши до місця вчинення злочину, використовуючи засоби розпалу (легкозаймисту паливно-мастильну речовину, тканинний фрагмент), втілюючи загальний з ОСОБА_7 злочинний умисел, вчинив підпал електрощитової, яка влаштована впритул до паркану одного з домоволодінь. Після чого ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли тією ж дорогою, котрою приходили.
29 червня 2022 року ОСОБА_4 , на підставі ст.208 КПК України о 02 годині 20 хвилин було затримано (час фактичного затримання 18 годин 30 хвилин 28 червня 2022 року). 29 червня 2022 року, на підставі п.1 ч.1 ст.276, ч.1 ст.278 КПК України ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України..
Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи те, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, вчинення якого здійснено шляхом підпалу, тобто здійснення пожежі, результати якої могли мати більш небезпечні наслідки у випадку більшого поширення вогню, свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів у зв`язку з чим слідчий просив клопотання задовольнити.
2. - Позиції сторін.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, строком на 60 діб, з покладенням обов`язків, а саме: прибувати до кабінету слідчого або прокурора за викликом; здати старшому слідчому Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 документи, які надають право на перетинання державного кордону України; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Адвокат підозрюваного в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
3. - Мотивація суду.
Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.
Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.
В рамках кримінального провадження №0000782 від 28.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України 29.06.2022 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецю міста Одеса, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, у вчиненні умисного пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.
Стороною обвинувачення зазначається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 28.06.2022, протоколом обшуку від 28.06.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 29.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.06.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.06.2022; протоколом огляду «DVD+R диску» та іншими зібраними доказами.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України).
Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч.2 ст.194 КК України.
3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.
Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п.2 ч.1 ст.194 КПК України), а саме ризик:
- особа може переховуватись від слідства та суду, адже будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання;
- незаконно впливати на свідків, потерпілого, іншого підозрюваного, які наразі не допитані в повному обсязі по кримінальному провадженню з метою викривлення їх показань;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення перебуваючи на волі, навіть при покладенні на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України (наприклад з метою впливу чи залякування свідків).
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Прокурор в засіданні підтримав викладені у клопотанні ризики.
Адвокатом підозрюваного зазначено, що ОСОБА_4 є особою похилого віку, ризик втечі належним чином не доведений, щодо можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, то зазначене не обґрунтовано органом досудового розслідування.
Оцінюючи питання щодо ризиків, зазначених у клопотанні, слідчий суддя з урахуванням позиції ЄСПЛ зазначає,що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).
На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що хоча під час розгляду клопотання прокурором не доведені заявлені ризики переховування, проте можливість незаконного впливу на іншого підозрюваного, свідків у цьому кримінальному провадженні продовжує існувати.
3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У клопотанні слідчим зазначено, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших, більш тяжких кримінальних правопорушень.

Дослідивши надані до суду матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що обґрунтовуючи необхідність обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного прокурором доведено необхідність застосування домашнього арешту із забороною залишати місце проживання цілодобово.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження №0000782 від 28.06.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_1 із забороною йому залишати місце свого проживання у період часу з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.08.2022 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- з`являтися до слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області або прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури за їх викликом;
- повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого проживання;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Попередити ОСОБА_4 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1