Справа № 686/9736/22
Провадження № 1-кс/686/4313/22
УХВАЛА

26 травня 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

встановив:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої службової особи ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В обґрунтування доводів скарги зазначено, що 21.04.2022 р. ОСОБА_3 звернувся із заявою до ТУ ДБР, розташованому у м.Хмельницькому, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, ОСОБА_4 , який, діючи умисно та являючись службовою особою дізнавачем сектору дізнання Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, до службових обов`язків якого входило проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000274 від 02.11.2021, всупереч інтересам служби, протягом періоду часу з 23.03.2022 року, ухиляється від виконання правосудного рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду, що вступило в законну силу 23.03.2022 р., однак відомості за його заявою до ЄРДР внесені не були, а отже вимоги ст.214 КПК України не виконані. У скарзі просив зобов`язати територіальне управління Державного бюро розслідувань, що розташоване у м.Хмельницькому, внести відомості про кримінальне правопорушення по факту вчинення дізнавачем СД Камянець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

ОСОБА_3 , який клопотав про розгляд скарги без його участі, та представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явились.

Згідно зі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вказане, враховуючи принцип диспозитивності, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із наданих матеріалів розгляду звернення №А-280-ВС від 21.04.2022 р. вбачається, що 21.04.2022 р. до ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, надійшла заява ОСОБА_3 , датована 15.04.2021 р., про вчинення кримінального правопорушення, в якій останній повідомляв, що «у провадженні сектору дізнання Кам`янець-Подільського РУП ГУНГІ в Хмельницькій області (дізнавач ОСОБА_4 ) перебувають матеріали кримінального провадження за №0000274 від 02.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України. У зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_3 визнаний потерпілим та перебуває у цьому статусі з початку досудового розслідування. Відповідно до ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 23.03.2022, зобов`язано дізнавача ОСОБА_4 , який здійснює досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 02.11.2022 до ЄРДР за №0000724 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, вирішити відповідно до ст.220 КПК України клопотання представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 . Згідно із ч.2 ст.18 КПК України, ухвала суду, що набрала законної сили, в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України. Незважаючи на наявність вищезазначеної ухвали суду, яку дізнавач ОСОБА_4 отримав із матеріалами кримінального провадження, ознайомився із її змістом, однак не порахував за потрібне виконувати її вимоги. Відповідно до ч.2 ст.382 КК України, умисне невиконання ухвали суду, що набрали законної сили, вчинені службовою особою, тягне за собою кримінальну відповідальність винної особи. Таким чином, дізнавач ОСОБА_4 , діючи умисно, являючись службовою особою - дізнавачем сектору дізнання Кам`янець-Подільського ГУНП в Хмельницькій області до службових обов`язків його входило проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000274 від 02.11.2021, всупереч інтересам служби, протягом періоду часу з 23 березня 2022 року, ухиляється від виконання правосудного рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду, що вступило у законну силу 23.03.2022. Тому, ОСОБА_3 просив прийняти та невідкладно зареєструвати цю заяву про вчинення злочину дізнавачем сектору дізнання Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 за ч.2 ст.382 КК України, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань; розпочати досудове розслідування у формі досудового слідства у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України; повідомити його письмово у встановленому законом порядку про початок кримінального провадження та закінчення досудового розслідування злочину.»

Листом №А-280-ВС/14-01-01-22 від 25.04.2022 р. за підписом начальника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, було повідомлено ОСОБА_3 , що було перевірено факти, викладені у заяві ОСОБА_3 , однак об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення дізнавачем сектору дізнання Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 кримінального правопорушення, встановлено не було, у зв`язку з чим відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною заявою ОСОБА_3 внесені не були.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, заява ОСОБА_3 про вчинення дізнавачем ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій за відповідною статтею Кримінального кодексу України. Зокрема, у вказаній заяві не викладено жодних обставин, які б свідчили про те, що рішення суду дійсно не виконується, дізнавач мав реальну можливість виконати судове рішення (отримав ухвалу слідчого судді) та у діях зобов`язаної особи є умисел на невиконання вказаної ухвали.

Аргументи ОСОБА_3 про можливе вчинення дізнавачем сектору дізнання Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 кримінального правопорушення ґрунтуються на суб`єктивній незгоді ОСОБА_3 із процесуальною бездіяльністю дізнавача, що була, на думку заявника, допущена в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000724, однак порядок оскарження процесуальних дій, бездіяльності та рішень дізнавача, у випадку незгоди з ними, визначений кримінально-процесуальним кодексом.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР, оскільки зазначені ОСОБА_3 відомості не можуть слугувати належною підставою для ініціювання кримінального провадження та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу.

Керуючись ст.ст. 110, 214, 303- 307, 309, 395 КПК України,-

постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя