Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4623/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянвши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 05 серпня 2022 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира звернувся старший слідчий в ОВС СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_9 з клопотанням про про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000163, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обгрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000163, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 січня 2022 року, близько 20 год. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно попередньої домовленості з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , прибув до приміщення для куріння готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , для отримання залишку боргових коштів у сумі 30000 гривень, які були виграні ним 20 грудня 2021 року під час користування послугами з азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет відвідувачам на гральному обладнанні у приміщенні грального закладу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 -

У невстановлений точно досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 20 год. 23 січня 2022 року у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які знаходились у приміщенні для куріння вказаного готельно- ресторанного комплексу, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, обумовлених наміром ОСОБА_10 отримати вказаний залишок грошових коштів, виник словесний конфлікт з останнім.

У подальшому ОСОБА_10 , знаходячись у вказаному приміщенні, у присутності ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 взяв зі столу видані йому даними особами грошові кошти в сумі 30000 гривень, які поклав до правої кишені своїх штанів.

У цей час ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , переслідуючи спільний злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом та діючи за попередньою змовою групою осіб, вирішили вчинити напад на ОСОБА_10 з метою заволодіння його майном.

Так, реалізуючи спільний злочинний умисел та діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_14 знаходячись у вказаному приміщенні, кулаком правої руки наніс ОСОБА_10 один удар в ділянку нижньої щелепи зліва, подолавши таким чином волю потерпілого до пору з метою заволодіння його майном, від чого останній впав на підлогу. У результаті вказаних дій потерпілому ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: двобічного травматичного перелому нижньої щелепи в ділянці кута з права та 3-го лівого зуба, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу та діючи за попередньо змовою групою осіб, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_7 , дістали з правої кишені джинсових штанів потерпілого грошові кошти в розмірі 30000 гривень та з лівої кишені спортивної кофти потерпілого 27000 гривень, якими заволоділи та у подальшому розпорядились на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_15 та ОСОБА_7 утримуючи під руки потерпілого, вивели його з приміщення для куріння вказаного готельно-ресторанного комплексу, де на території двору даного комплексу кинули його на землю, та з метою подолання волі потерпілого до опору продовжили наносити йому удари ногами по тулубу та кінцівках, у результаті чого потерпілому ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: забою грудної клітки з права, забою правої поперекової ділянки, забою лівої кисті, забою правої гомілки, забою передньої черевної стінки, забою (гематоми) печінки.

29.07.2022 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 05 серпня 2022 року клопотання слідчого задоволено та обрано підозрюваному ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати, звільнивши останнього з під варти, і постановити ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Вказує, що слідчий суддя помилково встановив обставини для визначення підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят діб) без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_7 не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження. Крім того він народився та все життя прожив в м. Житомирі, і інших місць, де б він міг проживати чи переховуватись, не має. Через активний військовий стан виїзд за кордон не можливий, а ведення в Житомирі комендантської години з 23:00г. до 05:00г. наділяє додатковим обов`язком підозрюваного знаходиться вдома в нічний час.

Вказує, що крім того ОСОБА_7 позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання та роботи. Стверджує, що в доводах прокурора та ухвалі слідчого відсутні також і будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_16 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали свою апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши ухвалу в межах ст.404 КПК України та доводів апелянта, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходові, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(c) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Так ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна Тому про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування відповідно до ч.1 ст.178 КПК України свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та характер інкримінованого злочину, який вчинено з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила розбій.

Крім того підозрюваний працює тимчасово (до 15.08.2022), утриманців не має, раніше був двічі судимий за злочини з корисливим та насильницьким мотивом, один з який є також розбоєм.

Наразі ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину групою осіб за попередньою змовою, тому існує ризик можливого впливу на учасників кримінального провадження будь-яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, у тому числі на потерпілого, свідків з метою неможливості використання в суді в якості доказів показань останніх.

Враховуючи наведене, слідчий суддя з урахуванням вказаних обставин провадження, правильно прийшов до висновку, що на даному етапі досудового розслідування доцільно застосувати до підозрюваного запобіжний захід саме у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України. При цьому слідчим суддею перевірено вагомість наявних доказів обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_17 кримінального правопорушення.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про доведеність недостатності застосування в даному випадку більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_7 не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, має позитивні характеристики, працює тимчасово, заслуговують на увагу колегії суддів, проте наразі є передчасними та не впливають в даному випадку на правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Необгрунтованими є і доводи захисника про те, що слідчим суддею безпідставно не застосовано заставу, оскільки відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може не визначити розмір застави, оскільки підозрюваний підозрюється у вчиненні злочину вчиненого із застосуванням насильства.

Те, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, не може бути в даному випадку, враховуючи особу підозрюваного та інші обставини провадження, підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги захисника про те, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, а застосований запобіжний захід є невмотивовано жорстоким, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.

Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність ризиків, пов`язаних з застосуванням запобіжного заходу, а також враховані всі обставини, які мають вагоме значення для визначення виду запобіжного заходу для підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

На переконання апеляційного суду саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою на даній стадії досудового розслідування може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та запобігти наведеним вище ризикам.

З огляду на наведене підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення,а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 05 серпня 2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: