02.09.2022 Єдиний унікальний номер 205/5455/22
Єд.унік.№205/5455/22
Провадження №1кп/205/874/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000376 від 30 липня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, раніше засудженого: 02.03.2022 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.125 КК України до 150 годин громадських робіт; офіційно не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 березня 2022 року, був засуджений за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин, який надійшов на виконання до Новокодацького РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області. 13 червня 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання за зазначеним вироком суду, а також попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного судом покарання. Крім того, в цей же день, тобто 13 червня 2022 року, обвинуваченому ОСОБА_3 було вручено направлення до КП «Молодіжне творче об`єднання», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд.53, для відпрацювання громадських робіт з 14 червня 2022 року.

Однак, обвинувачений ОСОБА_3 будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від вказаного покарання, діючи умисно, маючи на меті ухилення від відбування покарання, 14 червня 2022 року, без поважних причин не з`явився до КП «МТО» для відбування покарання у виді громадських робіт.

Продовжуючи вчиняти злочин, обвинувачений ОСОБА_3 , 15, 16 та 17 червня 2022 року не з`явився та в подальшому до КП «МТО» для відбування покарання у виді громадських робіт не прибував, на виклики співробітників Новокодацького РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області не з`являвся, чим порушив вимоги ч.1 ст.37 КВК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи належним чином проінформованим про порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, призначеного вироком суду, достовірно знаючи про наслідки невиконання та систематично не виконуючи встановлені ч.1 ст.37 КВК України обов`язки, порушуючи порядок та умови відбування покарання, діючи умисно, без поважних причин, починаючи з 14 червня 2022 року не відпрацював 150 годин громадських робіт.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке кваліфікується за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, відносяться до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, під наглядом у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, повністю визнав себе винуватим.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбаченою ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбаченою ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді обмеження волі, з його реальним відбуванням і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , вироком Ленінського районним судом м.Дніпропетровська від 02.03.2022 року був засуджений за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин, в період якого вчинив новий злочин, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання не відбутий строк покарання за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.03.2022 року, із розрахунку, що у відповідності до ст.72 КК України одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст.71 КК України, призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання не відбутий строк покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 202 року у виді 144 годин громадських робіт, що відповідає вісімнадцяти дням обмеження волі та остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік та вісімнадцять днів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його прибуття до відповідної установи виконання покарань.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 - не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційного порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1