Справа № 487/1720/22
Провадження № 1-кс/487/1396/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2022 року

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001117 від 13.11.2020 про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2022 року слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Миколаївської спеціалізованої Прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання про надання дозволу з метою приводу відповідає вимогам статті 188 КПК України та подано одночасно із клопотанням про застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судове засідання прокурор не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглянути вказане клопотання без його участі. Клопотання підтримує у повному обсязі просить його задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України, є диспозитивність, яка полягає зокрема у тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.ч. 1, 3 статті 26 КПК України.).

Враховуючи той факт, що слідчий просив про розгляд справи без його участі, але дане питання не врегульоване нормами КПК України, на підставі частини 6 статті 9 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі слідчого на підставі його заяви.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходить до наступного.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється розслідування кримінального провадження № 0001117 від 13.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 27.02.2019 ОСОБА_4 було укладено з Міністерством оборони України, в особі ТВО командира військової частини НОМЕР_1 , контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, строком на три роки.
Так, наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 22 травня 2019 року №37-РС призначено ОСОБА_4 на посаду старшого навідника 3 самохідної артилерійської батареї 3 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи ВОС 136803.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 03 червня 2019 року №172 ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини НОМЕР_2 та на всі види забезпечення, визначено таким, що з 03 червня 2019 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, ШПК «старший солдат».
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25 травня 2020 року №138 ОСОБА_4 призначений на посаду командира гармати 3 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи ВОС 136181.
Крім того, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 14 серпня 2020 року №198 вважати ОСОБА_4 таким, що прибув до 235 загальновійськового полігону Широкий Лан.
Відповідно до положень п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Відтак, з 03.06.2019, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Згідно ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це час, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це час період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, з 17.03.2014 по теперішній час в Україні діє особливий період.
Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 (затверджений Законом України від 17.03.2014 № 1126-У11 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію»), на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби старшому солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення військової частини, останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший солдат ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.
Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 14 серпня 2020 року №198 вважати старшого солдата ОСОБА_4 таким, що прибув до 235 загальновійськового полігону Широкий Лан ( АДРЕСА_1 ).
Однак, 15.10.2020 року о 09 год. 00 хв. старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді командира гармати 3 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, в порушення вимог вищевказаного законодавства, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 у місці її тимчасової дислокації 235 Міжвидового центру підготовки підрозділів ( АДРЕСА_1 ), та незаконно перебуває поза її межами до тепер, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що самовільно залишив розташування військової частини.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у тому, що він 15.10.2020 о 09 год. 00 хв. будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді командира гармати 3 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,діючи в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 у місці її тимчасової дислокації НОМЕР_3 Міжвидового центру підготовки підрозділів ( АДРЕСА_1 ), та незаконно перебуває поза її межами до тепер, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що самовільно залишив розташування військової частини, -тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого
ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Вжитими заходами розшуку встановити місце знаходження ОСОБА_4 до цього часу не надалось можливим, в зв`язку з чим 17.02.2022 останнього оголошено в розшук.
Відповідно до частини 4 статті 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1)підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
У судовому засіданні встановлено, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою ОСОБА_4 оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої ступені тяжкості, за який законом передбачено покарання від двох до п`яти років позбавлення волі.
На даний час, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.
Таким чином, прокурором у клопотанні доведено достатність підстав вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжувати злочинну діяльність та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити ці дії.
Отже, приймаючи до уваги що прокурором доведено всі обставини, зазначені у ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість клопотання та наявність підстав для його задоволення.
Керуючись ст.ст. 184, 188-190,193, 196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибочок, Житомирського району, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, раніше не судимого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, командира гармати 3 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), у військовому званні «старший солдат», з метою його приводу до Заводського районного суду міста Миколаєва для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду, після сплину шести місяців з дня її постановлення, тобто 14.12.2022 року, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді або відкликання ухвали прокурором.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть подані під час підготовчого провадження в суді, можуть бути включенні до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1