Справа № 742/1943/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/421/22
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

09 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (в режимі відео конференції)

захисника адвоката ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в режимі відеоконференції одночасно з Ічнянським районним судом Чернігівської області апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Енергодар Запорізької області, громадянину України, з незакінченою вищою освітою, неодруженому, не працюючому, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , фактично проживаючому по АДРЕСА_2 , раніше не судимому, продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13 жовтня 2022 року включно.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції врахував характер висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, тяжкість кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, ступінь їх суспільної небезпеки, які у співставленні з даними про особу обвинуваченого, вказують на відсутність підстав для скасування запобіжного заходу або заміни на більш м`який, ризики, що були враховані під час обрання міри запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, що буде достатнім та забезпечить виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, забезпечить та збереже життя ОСОБА_6 .

Аргументує тим, що під час вирішення питання про продовження міри запобіжного заходу ОСОБА_6 було грубо порушено його право на захист, оскільки про те, що 15 серпня 2022 року відбудеться судове засідання захиснику було повідомлено за чотири години до початку судового розгляду, що є порушенням вимог ч. 9 ст. 135 КПК України, якою визначено, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вони зобов`язана прибути за викликом. Захиснику цього часу надано не було, судовий розгляд відбувся за участі іншого захисника та судом було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, не зважаючи на те, що у даному випадку підстав для залучення захисника для окремої процесуальної дії не було.

У даному провадженні суддею були грубо порушені вимог п. 4 ст. 315 КПК України та гарантовані права обвинуваченого.

Вказує на те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання в м. Прилуки, яке не змінював більше двадцяти років. Посилання суду про можливість ухилення обвинуваченого від явки до суду нічим не підтверджується, як і вказівка на те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався.

На даний час досудове розслідування завершене, всі речі і документи, що мають доказове значення знаходяться у прокурора, тож ризик того, що ОСОБА_6 може сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів не може існувати. Стороною обвинувачення не надано жодного письмового доказу на переконання суду у тому, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти існуючим ризикам.

Вважає, що норма п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, якою передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, не є імперативною і суд не позбавлений такої можливості.

Застава в межах відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатна забезпечити виконання покладених на ОСОБА_6 обов`язків та забезпечити життя та здоров`я обвинуваченому, а тому просить суд переглянути можливість визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначити на рівні мінімальної межі.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисників, які просили скасувати ухвалу суду та обрати щодо ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або ж визначити розмір застави, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Під час судового розгляду обрання, скасування або зміна запобіжного заходу відбувається у порядку передбаченому главою 18 КПК України, з урахуванням особливостей судового розгляду кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні, окрім визначення відповідності обвинувального акту вимогам кримінально-процесуального закону, його підсудності суду, суд вправі вирішити питання про продовження строків тримання під вартою.

Оскільки, продовження строків тримання під вартою, відбувається як того вимагає ст. 331 КПК України у порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу, то таке клопотання згідно вимог ст. 186 КПК України, розглядається невідкладно, і положення ч. 9 ст. 135 КПК України, про вручення повідомлення або повістки не пізніше ніж за три дні до дня,розгляду, застосовуватися не можуть.

Захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечувала, що в день, коли вона була повідомлена про день і час розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою, вона була зайнята в іншому процесі в Ніжинському міськрайонному суді, а тому суд цілком правомірно, з огляду на санкцію ч. 3 ст. 307 КК України, призначив обвинуваченому ОСОБА_6 іншого захисника за призначенням.

Наявність угод з іншими захисниками ні суду, ні прокурору, відомі не були. В апеляційний суд прибули усі три адвокати, у той час як апеляційним судом повідомлялася лише адвокат, автор апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбанні з метою збуту психотропної речовини в особливо великих розмірах, а також у незаконному придбанні з метою збуту та зберіганні з метою збуту психотропної речовини та наркотичного засобу в особливо великих та великих розмірах, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 та ч. 3 c ст. 307 КК України, що є тяжким та особливо тяжким кримінальним правопорушенням, за які передбачене покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ризик це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд вірно врахував, що кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, на час вирішення клопотання прокурора судовий розгляд навіть ще не був розпочатий, отже, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, з урахуванням того, що обвинувачений зареєстрований в Запорізькій області, частина якої на даний час окупована військами російської федерації, а інша частина перебуває під постійними обстрілами, в м. Прилуки зареєстрованого місця проживання він не має, що вказує на обґрунтованість заявленого стороною обвинувачення ризику про можливість ОСОБА_6 ухилитися від суду.

Наявність у обвинуваченого місця проживання, за відсутності стабільного та законного джерела прибутку, не може бути визнано обставиною, яка гарантуватиме його належну процесуальну поведінку під час судового розгляду, особливо з урахуванням того, що кримінальні правопорушення, інкриміновані ОСОБА_6 були вчинені з корисливою метою (з метою збуту), що також вказує на обґрунтованість заявленого ризику про можливість обвинуваченого продовжити злочинну діяльність через необхідність забезпечувати свої побутові потреби.

Обставин, які вказують на те, що життю ОСОБА_6 загрожує небезпека у разі його подальшого перебування під вартою, як на це вказала захисник в апеляційній скарзі, колегією суддів встановлено не було.

Тому, з урахуванням тяжкості обвинувачення, обставин вчинення кримінального правопорушення, об`єктивних обставин, з яких судовий розгляд не завершений, та даних про особу обвинуваченого, який не має сталих соціальних зв`язків, заробітків, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час вирішення клопотання прокурора.

З огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визначення йому розміру застави, як альтернативи до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 серпня 2022 року про продовження обвинуваченому, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , строків запобіжного о заходу у вигляді тримання під вартою, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13