В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2022 р. Справа153/1886/21

Провадження1-кп/153/129/21-к

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області у режимі відеоконференції

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

справа №153/1886/21

про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Ямпіль Вінницької область, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , із неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, громадянина України, раніше судимого, у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.389 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей Ямпільської міської ради ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В :
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. 14 квітня 2021 року ОСОБА_5 взято на облік до Ямпільського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області та ознайомлено з порядком і умовами відбування призначеного йому покарання у виді громадських робіт, попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування цього покарання за ч.2 ст.389 КК України, також роз`яснено вимоги ст.37 КВК України. Будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_5 свідомо ігноруючи покладені на нього обов`язки, постійно змінюючи місце свого проживання з квітня 2021 року ухилявся від викликів до уповноваженого органу з питань пробації. 07 липня 2021 року ОСОБА_5 старшим інспектором Ямпільського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області під підпис, видано направлення до Ямпільської міської ради Вінницької області для відбування покарання у виді громадських робіт, згідно якого він повинен приступити до виконання громадських робіт з 08 липня 2021 року. Відповідно до листа Ямпільської міської ради Вінницької області від 20 серпня 2021 року встановлено, що ОСОБА_5 не з`явився до Ямпільської міської ради, не пред`являв направлення для відпрацювання громадських робіт у зв`язку з чим розпорядчі документи по ньому не виносились. Враховуючи, що з 08 липня 2021 року ОСОБА_5 без поважних причин не з`явився до Ямпільської міської ради Вінницької області для відбування громадських робіт, постійно ігнорував повідомлення та виклики до уповноваженого органу з питань пробації, внаслідок чого 30 липня 2021 року старшим інспектором Ямпільського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, відповідно до ч.1 ст.40 КПК України, ОСОБА_5 винесено застереження у вигляді письмового попередження за порушення умов відбування покарання. Однак, незважаючи на винесене застереження ОСОБА_5 свідомо ігноруючи покладені на нього обов`язки, без поважних причин, не з`явився до Ямпільської міської ради Вінницької області та станом на 29 листопада 2021 року не приступив до виконання громадських робіт у КП «Ямпільське міське господарство». Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав в повному обсязі. Суду пояснив, що він не відпрацьовував громадські роботи, так як проживав у місті Вінниці, і там бажав відпрацьовувати. У скоєному щиро розкаюється. Вказав, що обдумав свій вчинок. Просить суд призначити йому мінімальне покарання.

Законний представник ОСОБА_6 просила призначити синові мінімальне покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні просить суд не призначати покарання не пов`язане із ізоляцією від суспільства, а просить призначити покарання із застосуванням ст.75 та ст.104 КК України, і призначити ОСОБА_5 іспитовий строк, із врахуванням того, що відсутні обтяжуючі вину обставини, і наявні дві пом`якшуючі вину обставини визнання вини та щире каяття, а також неповнолітній вік обвинуваченого.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Фактичні дані, які містяться в показаннях обвинуваченого, їх об`єктивна оцінка з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст.368 КПК України, дають підставу суду вважати про обґрунтованість пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_5 про ухилення від відбування покарання засудженим у виді громадських робіт.
Відповідно до ч.3 ст.3 КК України, злочинність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визнаються тільки Кримінальним кодексом України.
Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 встановленою, а його дії кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України, тобто,ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.
Визнання вини, щире каяття, та неповнолітній вік обвинуваченого у відповідності із ст.66 КК України суд відносить до пом`якшуючих вину ОСОБА_5 обставин.
Обставин, які обтяжують покарання у відповідності із ст.67 КК України судом не встановлено.
При призначенні покарання судом також враховуються характеризуючі матеріали відносно ОСОБА_5 , а саме те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується вимогою №4153/227-2022 від 13.08.2021 та вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2021. Під наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується довідкою №4495/227/2021 від 14.09.2021. Проживав із мамою та сестрами та братом, що підтверджується листом старости Ратушського старостинського округу №03-04.13/56 від 20.08.2021 та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 26.11.2021. Негативно характеризується, що підтверджується характеристикою №503 від 29.11.2021.
Тому, із врахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи думку сторони обвинувачення та сторони захисту, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 не можливе без ізоляції його від суспільства. Тому, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 покарання у виді арешту на строк, передбачений санкцією ч.2 ст.389 КК України.
Призначаючи ОСОБА_5 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50, ст.103 КК України цілей покарання.
Також суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р., в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р. ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Відповідно до ст.101 КК України арешт полягає у триманні неповнолітнього, який на момент постановлення вироку досяг шістнадцяти років, в умовах ізоляції в спеціально пристосованих установах на строк від п`ятнадцяти до сорока п`яти діб.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок в період відбування покарання, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області, суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання із застосуванням положень ст.ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області, до покарання за даним вироком.
При складанні покарань за сукупністю вироків відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт. Таким чином, покарання у виді 80 годин громадських робіт, що не відбуте ОСОБА_5 за вироком Вінницького міського суду Вінницької області, слід перевести в покарання у вигляді 10 днів арешту.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді арешту строком на тридцять діб та пять днів. Призначаючи ОСОБА_5 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, запобіжить вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-374, 381, 382, 392-393, 395 КПК України, ст.ст.71, 72, 101, 103 КК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання з урахуванням ст.101 КК України у виді арешту на строк тридцять діб.
На підставі ч.1 ст.71, ч.4 ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2021 та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді арешту строком на тридцять діб та 5 (п`ять) днів.
Початок строку відбування покарання обчислюється з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ямпільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду, з урахуванням особливостей, передбачений ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий ОСОБА_1