11.02.2022 Справа № 756/322/22
Справа № 756/322/22
Провадження №1-кс/756/215/22
УХВАЛА
Іменем України
11 лютого 2022 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю.
В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що Оболонською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги у кримінальному провадженні № 2 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 Кримінального кодексу Республіки Білорусь, з посиланням на те, що слідчим Слуцького районного відділу Слідчого комітету Республіки Білорусь встановлено, що невстановлена особа, в денний час 05.08.2021, знаходячись в невстановленому місці, через використання сторінки на ім`я « ОСОБА_4 » в соціальній мережі «ВКонтакте», шляхом обману ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під приводом продажу батуту, отримала від останньої грошовий переказ на суму 100 білоруських рублів з банківської платіжної карти № НОМЕР_1 відкритої в AT « ІНФОРМАЦІЯ_2 », виданої до банківського рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_5 . Своїми діями невстановлена слідством особа спричинила останній майнову шкоду на суму 100 білоруських рублів. Встановлено, що грошові кошти в сумі 100 білоруських рублів з банківської платіжної картки № НОМЕР_1 , емітованих AT « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що перебувають у користуванні ОСОБА_5 , 05.08.2021 перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_2 , емітовану AT « ІНФОРМАЦІЯ_4 », офіс якого розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
На думку прокурора, наведені обставини дають підстави для надання дозволу на тимчасовий доступ до оригіналів документів, з можливістю вилучення їх належним чином завірених копій документів, які перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , щодо інформації про власника банківської платіжної картки № НОМЕР_2 .
Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність представників осіб, у володінні яких знаходяться документи, на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України.
Прокурор про день та час розгляду клопотання повідомлялась належним чином, надала до суду заяву про розгляд клопотання в її відсутності, в заяві вказала, що клопотання підтримує в повному обсязі, тому, вважаю за можливе проводити розгляд клопотання за її відсутності.
Дослідивши клопотання та надані матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, суд дійшов наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що Оболонською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги у кримінальному провадженні № 2 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 Кримінального кодексу Республіки Білорусь.
Відповідно до ст.561 КПК України на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені цим Кодексом або міжнародним договором.
Згідно з ст. 562 КПК України якщо для виконання запиту компетентного органу іноземної держави необхідно провести процесуальну дію, виконання якої в Україні можливе лише з дозволу прокурора або суду, така дія здійснюється лише за умови отримання відповідного дозволу в порядку, передбаченому цим Кодексом, навіть якщо законодавство запитуючої сторони цього не передбачає. Підставою для вирішення питання щодо надання такого дозволу є матеріали звернення компетентного органу іноземної держави.
У разі якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія може запитуватися лише після надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому належно засвідчена копія такого дозволу долучається до матеріалів запиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно з ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Приймаючи рішення за клопотанням прокурора, суд ураховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема у рішеннях «Malone v. The United Kingdom», заява № 8691/79; «Ben Faiza c. France», заява № 31446/12, «L.H. v. Latvia» заява № 52019/07 та «Avilkina and Others v. Russia», заява № 1585/09, «M.N. and Others v. San Marino», заява № 28005/12, «Roman Zakharov v. Russia», заява № 47143/06, було сформульовано детальні критерії, яким повинно відповідати таке втручання.
Також слід урахувати рішення Європейського суду з прав людини («M.N. and Others v. San Marino», заява №28005/12), згідно з яким, запитувана у клопотанні інформація, яка становить банківську таємницю, стосується приватного життя особи (фактично мова йде про збір персональних даних), надання доступу до якої становитиме втручання в права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Хоча критерії, визначені Конвенцією, є лише мінімальним гарантіями, які повинні бути забезпечені судом.
Тож, для надання наведеного тимчасового доступу, суд, щонайменше, повинен пересвідчитися, шляхом оцінки матеріалів справи (доказів), що втручання буде правомірним (дійсно мають місце обставини розумної підозри вчинення кримінального правопорушення), відповідає вимогам закону та є необхідним у демократичному суспільстві (відповідає завданню кримінального провадження).
Однак до клопотання, окрім доручення про надання міжнародної правової допомоги ІНФОРМАЦІЯ_5 у кримінальній справі № 2 та постанови про вилучення, не додано жодного доказу (переліку доказів), якими би виправдовувалося таке втручання в права та свободи особи, відповідали би вимогам ст. 84 КПК України та могли бути оціненим судом в порядку ст. 94, ч. 5 ст. 132 КПК України для прийняття законного та мотивованого рішення.
Суд ураховує, що ч. 4 ст. 9 КПК України передбачає необхідність застосування положень відповідного міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, у разі якщо норми цього Кодексу (КПК України) суперечать такому міжнародному договору. Однак міжнародний договір, зокрема пункт «е» ч. 1 ст. 7 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, передбачає надання інших відомостей, які необхідні для виконання доручення, на яке посилається в дорученні посадова особа, яка звертається з проханням про міжнародну правову допомогу. А отже, положення КПК України не суперечать міжнародному договору в частині необхідності надання додаткових відомостей для виконання доручення про тимчасовий доступ до речей та документів, тим більше, які містять охоронювану законом таємницю.
При цьому, наведене міжнародне доручення узагалі будь-яким чином, як і інші надані документи прокурором, не посвідчені відповідно до вимог закону, як і не надано належним чином посвідчених копій оригіналів документів запитуючої сторони відповідно до ст. 562 КПК України.

Також слід узяти до уваги, що суду не надано відповідних процесуальних рішень в порядку п. 17 ч. 1 ст. 3, статей 39, 40 КПК України про призначення прокурора для виконання доручення в кримінальному провадженні №2.
Ураховуючи викладене, на думку суду, прокурором не було доведено підстав для задоволення клопотання про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю, а отже у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
Керуючись статтями 7, 94, 132, 159-164, 309, 369-372, 376 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1