Справа № 170/683/19 Провадження №11-кп/802/13/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 на вирок Шацького районного суду Волинської області від 12 березня 2020 року щодо ОСОБА_9 , яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Шацьк, Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, неодружений, з вищою освітою, не працює,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та йому призначено покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про відшкодування маральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 4 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В
Згідно із вироком суду обвинуваченого ОСОБА_9 визнано винуватим та засуджено за те, що він 13 травня 2019 року близько 08 години 30 хвилин, перебуваючи на присадибній ділянці подвір`я будинку АДРЕСА_1 , в результаті конфлікту, що виник на грунті особистих неприязних відносин з сусідкою ОСОБА_8 , умисно наніс останній один удар кулаком правої руки в область лівої щоки та один удар кулаком руки в потиличну частину голови, в результаті чого заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, оскільки для їх лікування необхідний час більше 6-ти діб, але не більше 21-ї доби.
У поданих на вирок суду першої інстанції апеляційних скаргах:

- прокурор із внесеними змінами вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості. Вказує, що застосований захід примусу та форма його реалізації повинні найбільше сприяти досягненню передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України мети покарання виправленню засудженого та попередженню нових кримінальних правопорушень. Проте, даної норми закону при призначенні обвинуваченому покарання дотримано не було. З дня вчинення кримінального правопорушення минуло три роки, що свідчить про можливість звільнення ОСОБА_9 від покарання, зважаючи на заперечення ним визнаного судом доведеним обвинувачення на підставі ч. 5 ст. 74 КК України. Окрім того, вказує, що органом досудового розслідування останній обвинувачувався за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Проте, при формулюванні та визнанні доведеною юридичної формули кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності обвинувачення, суд вийшов за межі обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті. У зв`язку із цим, просить оскаржуваний вирок суду першої інстанції змінити. На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_9 звільнити від покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 150 годин у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Виключити із мотивувальної частини вироку при викладенні юридичної формули обвинувачення вказівку на вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України із такою кваліфікуючою ознакою, як незначна втрата працездатності;

- потерпіла ОСОБА_8 оскаржує вирок лише в частині вирішення цивільного позову. Вважає стягнуту із обвинуваченого в її користь моральну шкоду в розмірі 4 000 грн. явно неспівмірною із пережитими нею стражданнями та такою, що не узгоджується із обставинами вчиненого злочину. Просить вирок в частині вирішення цивільного позову скасувати. Ухвалити новий вирок, яким стягнути із обвинуваченого ОСОБА_9 в її користь моральну шкоду в повному об`ємі, відповідно до заявленого нею позову.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційних скарг, прокурора, який подану ним апеляційну скаргу із внесеними змінами підтримав, просив задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
На думку апеляційного суду, при ухваленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано не було.
Як убачається з вироку суду, обвинуваченого ОСОБА_9 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, тоді як за змістом обвинувального акта органом досудового розслідування його дії за ч. 2 ст. 125 КК України кваліфіковано як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визначеного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Посилання прокурора на те, що суд, при формулюванні й визнанні доведеною юридичної формули обвинувачення, без наведення відповідних мотивів, безпідставно доповнив його за ч. 2 ст. 125 КК України кваліфікуючою ознакою або незначну втрату працездатності, апеляційний суд вважає обґрунтованими та враховує, що доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні даного кримінального правопорушення, за обставинами інкримінованими в обвинувальному акті, є правильною та ніким із учасників судового провадження не оспорюється.
Відтак, доводи прокурора в зазначеній частині апеляційної скарги є слушними, а вказівка на вищевказану кваліфікуючу ознаку підлягає виключенню із вироку суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
У разі заперечення проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього ж Кодексу (ч. 5 ст. 74 КК України).
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_9 засуджено за заподіяння 13 травня 2019 року потерпілій ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень.
На момент розгляду даного провадження апеляційним судом з дня вчинення даного кримінального правопорушення, яке не є таким, що перериває строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, минуло 3 роки, що свідчить про можливість звільнення ОСОБА_9 від покарання, зважаючи на заперечення ним визнаного судом доведеним обвинувачення на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.
Відтак апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а вирок суду першої інстанції змінити.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_9 , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд з достатньою повнотою врахував обсяг спричинених потерпілій страждань, характер вимушених змін у її життєвих стосунках.
Рішення суду у цій частині прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства, тому доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_8 про його незаконність та необґрунтованість, є безпідставними.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_7 -задовольнити.

Вирок Шацького районного суду Волинської області від 12 березня 2020 року щодо ОСОБА_9 - змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку суду при викладенні юридичної формули обвинувачення вказівку на вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК з такою кваліфікуючою ознакою, як незначна втрата працездатності.
Звільнити ОСОБА_9 від призначеного судом покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 150 годин громадських робіт, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: