УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2022 Справа №607/7616/22

Номер провадження: 1кс/607/2384/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 , яка полягає у нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, на постанову про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :
Адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із скаргою, у якій просив скасувати постанову слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 13 червня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про надання підозрюваному ОСОБА_3 можливості дати пояснення з приводу підозри від 03 червня 2022 року шляхом допиту його як підозрюваного; зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 чи іншого слідчого у кримінальному провадженні надати підозрюваному ОСОБА_3 можливість дати пояснення з приводу підозри від 03 червня 2022 року шляхом допиту його як підозрюваного.
Подану скаргу заявник обґрунтував тим, що 18 квітня 2022 року ним укладено договір про надання правової допомоги ОСОБА_3 , якого 03 червня 2022 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України. 08 червня 2022 року захисником подано слідчому у кримінальному провадженні клопотання від 07 червня 2022 року про проведення процесуальних дій надання підозрюваному ОСОБА_3 можливості дати пояснення з приводу підозри від 03 червня 2022 року шляхом допиту його як підозрюваного.
17 червня 2022 року адвокатом ОСОБА_2 під час ознайомлення із матеріалами досудового розслідування в порядку ч. 2 ст. 290 КПК України в матеріалах кримінального провадження виявлено постанову слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 13 червня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання захисника про надання підозрюваному ОСОБА_3 можливості дати пояснення з приводу підозри від 03 червня 2022 року шляхом допиту його як підозрюваного. Рішення про відмову у задоволенні клопотання про допит підозрюваного слідчим мотивовано наступним:
в період з 18 квітня 2022 року по 03 червня 2022 року підозрюваний ОСОБА_3 неодноразово викликався до СУ ГУНП в Тернопільській області для проведення процесуальних дій, однак жодного разу не висловив наміру дати показання як підозрюваний у кримінальному провадженні;
07 червня 2022 року підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування;
відповідно до положень ч. 8 ст. 223 КПК України слідчі дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування;
відповідно до ст. 219 КПК України строк ознайомлення із матеріалами досудового розслідування не включається у строки досудового розслідування.
Адвокат вважає, що рішення слідчого про відмову у задоволенні його клопотання є необґрунтованим, а нездійснення процесуальних дій надання підозрюваному ОСОБА_3 можливості дати пояснення з приводу підозри від 03 червня 2022 року шляхом допиту його як підозрюваного, є протиправним, оскільки право підозрюваного давати пояснення, показання з приводу підозри також закріплено у п. 5 ч. 3 ст. 42, ч. 2 ст. 95 України.
03 червня 2022 року ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. При тому ОСОБА_3 вказаним повідомленням додатково повідомлено про підозру у вчиненні нових кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України. Про початок розслідування вказаних кримінальних приводжень підозрюваному ОСОБА_3 до 03 червня 2022 року навіть не було відомо. Після вручення ОСОБА_3 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри слідчим йому відразу ж було вручено і клопотання про зміну запобіжного заходу. При тому слідчим не було надано ОСОБА_3 можливості надати пояснення по суті підозри. Також до сьогоднішнього дня слідчим підозрюваний ОСОБА_3 для допиту як підозрюваного не викликався, тобто слідчим не надано можливості підозрюваному дати пояснення по суті підозри, що свідчить про порушення загальних засад кримінального провадження, у тому числі і забезпечення права на захист (ч. 1 ст. 20 КПК України).
Заявник посилається на те, що мотиви, з яких слідчий відмовився забезпечити право на захист підозрюваному ОСОБА_3 шляхом надання йому можливості дати пояснення по суті підозри не ґрунтуються на вимогах КПК України та є вигаданими. Так, відсутність в період з 18 квітня 2022 року по 03 червня 2022 року клопотань підозрюваного ОСОБА_3 про його допит не позбавляє підозрюваного права на захист, тобто права надати пояснення з приводу підозри, та не звільняє сторону обвинувачення від передбаченого ч. 1 ст. 20, п. 5 ч. 3 ст. 42 КПК України обов`язку надати можливість підозрюваному ОСОБА_3 дати пояснення, тобто від обов`язку забезпечити його право на захист.
Крім того, в період часу з 18 квітня 2022 по 03 червня 2022 року ОСОБА_3 не було відомо про плани слідчому повідомити йому про зміну раніше повідомленої підозри 03 червня 2022 року, а тому він не міг до 03 червня 2022 року висловлювати бажання дати повідомлення по суті підозри, про яку йому не було повідомлено.
Отже, адвокат ОСОБА_2 вважає, що оскільки під час досудового розслідування слідчим не було забезпечено підозрюваному право на захист щодо можливості надати пояснення по суті підозри, після отримання 08 червня 2022 року клопотання про проведення процесуальних дій, слідчий зобов`язаний був здійснити процесуальну дію у встановлений ст. 220 КПК України строк, тобто надати підозрюваному ОСОБА_3 можливість дати пояснення з приводу підозри від 03 червня 2022 року шляхом допиту його як підозрюваного.
З огляду на вказане, скаржник просив скаргу задоволити.

Вивчивши скаргу, дослідивши долучені до скарги документи, матеріли кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Частиною 3 ст. 8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Водночас, згідно приписів ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

91) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 91 частини першої статті 284 цього Кодексу, стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314316 цього Кодексу.

Зазначений перелік не підлягає розширеному тлумаченню, оскільки скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою, не розглядаються під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, зокрема, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення терміну «процесуальна дія», але у п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України зазначено, що кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Крім того, главою 5 Кодексу встановлено вимоги щодо фіксування кримінального провадження, у тому числі, і процесуальних дій.

Отже, процесуальні дії це усі передбачені кримінальним процесуальним законодавством заходи, спрямовані на виконання завдань кримінального провадження на різних стадіях кримінального процесу, проведення якого здебільшого покладено на слідчого.

Як вбачається із матеріалів скарги та доданих до неї документів, 08 червня 2022 року адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до начальника відділення СВ Тернопільського РУП в Тернопільській області ОСОБА_5 із клопотанням, у якому просив надати підозрюваному ОСОБА_3 можливість дати пояснення з приводу підозри від 03 червня 2022 року шляхом допиту його як підозрюваного.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 13 червня 2022 року у задоволенні такого клопотання відмовлено.

Згідно зі ст. 40 КПК України слідчий, серед іншого, наділений повноваженням приймати процесуальні рішення у випадках та порядку, передбачених цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За змістом ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будьяких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Так, ст. 220 КПК України встановлений строк розгляду клопотання не більше трьох днів з моменту подання, і обов`язок задовольнити його за наявності відповідних підстав. В той же час, ч. 2 ст. 220 КПК України передбачено право повної або часткової відмови в задоволенні клопотання, про що виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторони захисту про вчинення певних процесуальних дій , слідчий або прокурор мають право відмовити у задоволенні клопотання і така відмова має бути оформлена у вигляді вмотивованої постанови, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Тому бездіяльність слідчого або прокурора у вигляді нездійснення процесуальної дії буде мати місце у випадку несвоєчасного розгляду клопотання або у випадку фактичного нездійснення такої процесуальної дії без винесення постанови про повну або часткову відмову у задоволенні відповідного клопотання.

Із змісту роз`яснень, що містяться у п. 1.3. Узагальнень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року № 949/0/417 вбачається, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будьяку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будьяких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Отже, саме невиконання прокурором, слідчим вимог ст. 220 КПК України щодо розгляду клопотання сторони захисту про вчинення процесуальних дій у строк, визначений законом, та неповідомлення особи, яка заявила таке клопотання, про результати його розгляду (в тому числі у разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання шляхом винесення вмотивованої постанови) є бездіяльністю, яка підлягає оскарженню на досудовому розслідуванні на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Водночас, з тексту поданої до слідчого судді скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що заявником оскаржується не бездіяльність слідчого, пов`язана із невчиненням процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а постанова, винесена за результатами розгляду клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про надання підозрюваному можливості дати пояснення з приводу підозри від 03 червня 2022 року шляхом допиту його як підозрюваного.

Тобто, предметом оскарження є процесуальне рішення, яке не підлягає оскарженню відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України.

Окрім цього, заявник просить слідчого суддю зобов`язати слідчого надати підозрюваному ОСОБА_3 можливість дати пояснення з приводу підозри від 03 червня 2022 року шляхом допиту його як підозрюваного.

Слідчий та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. (ч. 1 ст.36, ч. 5 ст. 40 КПК України). Отже, попри те, що слідчий суддя здійснює судовий контроль за кримінальним провадженням, у слідчого, прокурора є певний обсяг дискреційних повноважень. Зокрема, слідчий суддя не уповноважений приймати рішення щодо зобов`язання слідчого надати на ознайомлення матеріали кримінального провадження при постановленні ухвали про задоволення скарги на бездіяльність слідчого, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Разом з тим, необхідно врахувати, що судовий контроль слідчого судді на стадії досудового розслідування та у цьому випадку полягає лише у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, у порядку, передбаченому статтями 303307 КПК України.

Таким чином, враховуючи, що слідчий на виконання вимог ст. 220 КПК України клопотання захисника розглянув у встановлений законом строк та виніс постанову яка не підлягає оскарженню, а заявник просить слідчого суддю зобов`язати слідчого вчинити слідчі дії, що не належить до повноважень слідчого судді, тому у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , поданою в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 , яка полягає у нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, на постанову про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язання вчинити дії.

Одночасно слідчий суддя роз`яснює заявнику, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які не розглядаються під час досудового розслідування, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314316 КПК України. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої статті 303 КПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :
Відмовити адвокату ОСОБА_2 у відкритті провадження за його скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 , яка полягає у нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, на постанову про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1