Справа № 447/930/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/931/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року у м. Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 15 вересня 2021 року, якою відмовлено у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 15 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні подання інспектора Миколаївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 .
Не погоджуючись із даною ухвалою прокурор Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задоволити подання інспектора Миколаївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_9 та скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 та направити засудженого для відбуття призначеного вироком суду покарання.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновку. В апеляційній скарзі прокурор наводить положення ч. 4 ст. 76, ч. 2 ст. 78 КК України, ч.ч. 1, 4, 4 ст. 166 КВК України та положення ч. 3 глави 3 розділу ІХ «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» затвердженого Наказом МЮУ № 272/5 від 29.01.2019 та покликається на встановлений факт того, що на виконання до Миколаївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області 01.03.2021 надійшов вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 28.12.2020, яким ОСОБА_7 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309, КК України, та призначено покарання у виді двох років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням на один рік, поклавши на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи. На підставі вищевказаного вироку суду, Миколаївським РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області постановлено на облік ОСОБА_7 та 10.03.2021 із засудженим проведено співбесіду та відібрано підписку про ознайомлення з вимогами законодавства щодо нього та обов`язками покладеними вироком суду, які він зобов`язався виконувати. Крім того, ОСОБА_7 був попереджений, що у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративне стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасовано судом, а засуджений направлений для відбування призначеного покарання. Окрім того, відповідно до вироку суду, органом пробації було винесено постанову про встановлення засудженому ОСОБА_7 днів явки на реєстрацію та встановлено день явки на реєстрацію четвертий четвер кожного місяця, з вищевказаною постановою засуджений ознайомлений під підпис, після чого заведено листок реєстрації. Проте, засуджений ОСОБА_7 допустив порушення встановленого порядку та умов відбування іспитового строку.

Так, 27.05.2021 ОСОБА_7 не з`явився для реєстрації до органу пробації без поважних на те причин, пояснивши що забув з`явитись на реєстрацію. Після чого, із засудженим проводено індивідуально-профілактичні бесіди, в ході яких останньому роз`яснювався зміст ст. 166 КВК України, а також 24.06.2021 винесено останньому попередження, в порядку ст. 166 КВК України про можливе скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Однак 22.07.2021 ОСОБА_7 повторно не з`явився для реєстрації до органу пробації без поважних на те причин надавши аналогічні пояснення. У зв`язку з цим, органом пробації 11.08.2021 скеровано до суду подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 .

Прокурор не погоджується із мотивами суду першої інстанції про відсутність у засудженого систематичності неявки для реєстрації, оскільки згідно вищенаведених положень закону поняття систематичності стосується вчинення засудженим правопорушень, що тягнуть за собою адміністративне стягнення. У даному випадку ОСОБА_7 порушив обов`язок покладений на нього вироком суду від 28.12.2020 щодо періодичності явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, що є самостійною підставою для скасування звільнення від відбування покарання. Крім того, в апеляційній скарзі прокурор зазначає, що 25.06.2021р. ОСОБА_7 . Стрийською окружною прокуратурою оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Наведені вище обставини у сукупності, на думку прокурора, свідчать про те, що ОСОБА_7 не бажає ставати на шлях виправлення, оскільки його дії щодо невиконання встановлених вироком суду обов`язків, порушення порядку відбування іспитового строку, повторне вчинення аналогічних діянь, носять систематичний та умисний характер, і є достатньою підставою для застосування приписів ч. 2 ст. 78 КК України та направлення засудженого для відбування покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, засудженого, який заперечив проти її задоволення, дослідивши матеріали клопотання, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вимог ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною третьою даної статті передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно з положенням ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Вирішуючи питання про направлення засудженого для відбування призначеного покарання, суд повинен з`ясувати чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, у чому полягали правопорушення, які стягнення на нього були покладені, чи відбувалися вони систематично.

Як вбачається з матеріалів провадження, 27.05.2021 засуджений ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію в Миколаївський РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області. Згідно пояснень ОСОБА_7 від 24.06.2021, наявних в особовій справі №09/2021 р., такий не з`явився для реєстрації, оскільки забув (а.ос.с. 40).
24.06.2021 до засудженого ОСОБА_7 було застосовано попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, із яким його було ознайомлено та оголошено у той самий день під підпис (а.ос.с. 41).

Крім цього, 22.07.2021 засуджений ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію в Миколаївський РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області. Згідно пояснень такого від 11.08.2021, наявних в особовій справі №09/2021 р., він не з`явився для реєстрації у зв`язку із тим, що забув (а.ос.с. 54).

Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Із матеріалів особової справи засудженого судом першої інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_7 не з`явився для реєстрації 2 (два) рази: 27.05.2021 та 22.07.2021, що свідчить про відсутність систематичності неявки, до адміністративної відповідальності не притягувався, згідно характеристики з місця проживання засудженого, громадський порядок не порушує.
Таким чином, матеріали не містять даних, які прямо свідчили про стійке не бажання засудженого стати на шлях виправлення та виконувати покладені на нього обов`язки, що свідчить про передчасність внесення до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.
Щодо доводів прокурора про те, що в період випробувального терміну, зокрема 25.06.2021 засудженому ОСОБА_7 . Стрийською окружною прокуратурою оголошено підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки згідно ч.1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, та такою, що відповідає фактичним обставинам провадження, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 15 вересня 2021 року, якою відмовлено у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: