Справа № 201/3667/22
Провадження №1-кс/201/1157/2022
У Х В А Л А
іменем України
22.06.2022 р. м.Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо поновлення процесуального строку на звернення та зобов`язання уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.05.2022 р.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою щодо поновлення процесуального строку на звернення та зобов`язання уповноваженої Дніпропетровської обласної прокуратури внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.05.2022 р.

В обґрунтування скарги заявники посилаються на те, що 12.05.2022 р. приблизно о 13 год.50 хв. співробітник поліції, який має спеціальне звання майор поліції, з індивідуальним номером поліції № 10785, з їхньою сусідкою ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 , підійшли до їхнього паркану, деякий час постояли та про щось побалакали. Співробітник поліції дістав особистий смартфон та зробив декілька знімків. В цей час вони знаходилися на власному подвір`ї. Поліцейський та ОСОБА_5 , не звертаючи увагу на них, відійшли від їхнього двору, хоча вони намагалися привернути на себе увагу співробітників поліції, та підійшли до особистого автомобіля марки Hyundai з реєстраційним номером НОМЕР_1 , де ОСОБА_5 підписувала документи, які дав їй співробітник поліції.

Заявники у заяві від 12.05.2022 р. зазначають, що вони з досвіду та наданих матеріалів поліції знають, що ОСОБА_5 пише та розповідає чергову брехню.

У заяві заявники зазначають, що ОСОБА_3 декілька разів зверталася до цього співробітника поліції та просила поспілкуватися з нею, також його запитувала мету приїзду та візиту до їхнього подвір`я. Поліцейський їй відповів, що він не до неї приїхав. Однак вона пізніше побачила у документах, які підписувала ОСОБА_5 своє прізвище.

Співробітник поліції неодноразово ігнорував прохання представлятися та пред`являти свої документи.

Заявники у заяві зазначили про те, що співробітники поліції м. Дніпро неодноразово фальшували матеріали.

У заяві заявники зазначають, що ОСОБА_4 , взявши смартфон, став записувати події. В цей час ОСОБА_5 перебуваючи в агресивному та небезпечному для здоров`я і життя людини стані,з неприязливого ставлення до потерпілих, почала ображати ОСОБА_3 та потім накинулась на ОСОБА_6 й почала його шарпати за руки, намаючись відбрати у нього смартфон.

Працівник поліції весь цей час мовчки спостерігав, а потім на вухо сказав ОСОБА_5 , щоб вона замовкла та почав записувати ОСОБА_4 на власний смартфон.

Потім працівник поліції дістав з власної автомашини ще деякі документи та дав їх на підпис ОСОБА_5 . Зазначені документи були написані заздалегіть. ОСОБА_5 залишилося тільки поставити підпис. Побачивши чергову фальсифікацію матеріалів, ОСОБА_4 почав це фіксувати на відеозапис.

Співробітник поліції вибив з рук ОСОБА_4 смартфон.Коли ОСОБА_4 підіймав смартфон з землі, співробітник поліції збирався ще раз вдарити потерпілого.

Після чого співробітник поліції разом з ОСОБА_5 стали до них спинами, щоб вони не бачили як ОСОБА_5 підписує заздалегідь заповнені документи, при цьому співробітник поліції звертаючись до ОСОБА_4 сказав, що він обмежив дистанцію півтора метра.

Після того, як ОСОБА_5 підписала документи, співробітник поліції сів в машину та поїхав.

Скаржники у діях працівника поліції вбачають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365,ст. 366 КК України, але відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вказане кримінальне правопорушення не внесено.

Заявники про час та місце судового розгляду повідомлені в належний спосіб, але у судове засідання не з`явилися проте, просили судовий розгляд спільної скарги провести без їхньої участі. Спільну скаргу підтримують та просять її задовольнити у повному обсязі.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржників, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Дніпропетровська обласна прокуратура про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, але участь свого представника у судове засідання не забезпечила, із заявою про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, що з врахуванням вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Предметом розгляду даної скарги є бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.05.2022 р. про вчинення працівником поліції кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365,ст. 366 КК України.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Положеннями ч.1ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положенням ч.1ст.25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своє компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, відповідно до п.1) ч.1ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з п. 4) ч. 5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Згідно вимог п.п.4,5 ст.214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу І «Порядок внесення відомостей до Реєстру» Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджене наказом Офісу Генерального прокурора 30.06.2020 р. № 298 до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься не будь-яке повідомлення чи заява, а заява чи повідомлення, яка містить короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, тобто суспільно небезпечного винного діяння (дія або бездіяльність) вчиненого суб`єктом злочину.

Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до статті 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Суд, аналізуючи наведені вище положення статті 214 КПК України та статті 11 КК України приходить до висновку, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості не з будь-якої поданої заяви, а саме із заяви чи повідомлення, котрі повинні містити достатні відомості, що свідчать про вчинення суспільно-небезпечного діяння, за яке передбачена кримінальна відповідальність.

Тобто, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо).

Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).

Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 р., за якою КПК дійсно передбачає внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу; (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, (3) існують обставини, в силу яких передбачений законом механізм притягнення до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення, не може бути застосований за відсутності відомостей з інших джерел, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 р., згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив: «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 р. в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1) ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У постанові від 30 вересня 2021 року в справі № 556/450/18 Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду указав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, дослідивши зміст заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 14.05.2022 р., слідчий суддя убачає, що заява не містить даних про фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретних події злочинів (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та містить лише суб`єктивне ставлення заявників до дій працівника поліції та незгоду з його процесуальними рішеннями.

20.06.2022 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України звернулися до суду із скаргою, яка є предметом даного розгляду слідчим суддею.

Як вбачається зі змісту заяви від 14.05.2022 р. та поданої до суду скарги від 20.06.2022 р., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зазначають короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення працівником поліції кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365,ст. 366 КК України.

Отже, за своїм змістом заява, скарга не містять таких фактичних даних на підтвердження того, що заявником було подано повідомлення про кримінальне правопорушення, яке містить достатні відомості про реальність конкретної події злочину із зазначенням конкретного часу, місця, способу, інші обставини вчинення злочину в розумінні ст. 11 КК України, згідно якої злочином (кримінальним правопорушенням) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та у разі відсутності у заявах чи повідомленнях таких даних, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Одночасно, слідчий суддя враховує, що завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод, які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Проаналізувавши доводи скарги та інші наявні матеріали у справі, слідчий суддя дійшов висновку, що наведені в скарзі доводи мають формальний характер та суб`єктивне ставлення заявників до дій працівника поліції та незгоду з його процесуальними рішеннями.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора;1-1) скасування повідомлення про підозру 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 14.05.2022 р., а тому у задоволенні його скарги від 20.06.2022 р. щодо зобов`язання уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.365,ст.366 КК України, слід відмовити.

Згідно ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Заявником порушено 10 денний строк звернення до суду зі скаргою, але заявлено клопотання про поновлення такого строку у зв`язку із несвоєчасним отриманням відомостей про невнесення відомостей за заявою.

За вказаних обставин строк оскарження підлягає поновленню.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 18) ч. 1 ст. 3, ст.ст.2,25,28,214,303-307,372,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пропущений процесуальний строк на звернення щодо зобов`язання уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.05.2022 р.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо зобов`язання уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.05.2022 р.- відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного суду.

У разі постановлення ухвали без виклику особи, яка може її оскаржити, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя
Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1