Провадження №1-кп/761/1020/2022
В И Р О К
іменем України

31 серпня 2022 року м.Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№0009483 від 04 жовтня 2019 року,

за обвинуваченням ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мінськ,Республіки Білорусь, громадянина Республіки Білорусь, з вищою освітою,не одруженого, працюючого в ТОВ «Бланкнот»,менеджером з постачання, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , не судимого ,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

за участю :

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілої ОСОБА_11 ,

представників потерпілої- ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_14

ВСТАНОВИВ :

02 жовтня 2019 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, повертаючись до автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований у дворі за адресою : м. Київ, вул. Січових Стрільців, 53, ОСОБА_4 , побачив, як невідома особа, якою була ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшла до останнього та почала розпитувати у нього з приводу місця його мешкання та причини паркування вищевказаного транспортного засобу у дворі прибудинкової території.

В подальшому, в ході спілкування, між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 02 жовтня 2019 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, за адресою : АДРЕСА_2 , у подвір`ї прибудинкової території, виник словесний конфлікт в результаті якого сформувались особисті неприязні відносини та у ОСОБА_4 виник умисел направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, 02 жовтня 2019 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 розуміючи свою фізичну перевагу перед ОСОБА_11 , умисно наніс ОСОБА_11 один удар правою рукою, зігнутою в кулак, в область обличчя, спричинив потерпілій ОСОБА_11 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, синців на верхній губі зліва та нижній губі в центрі, садно на червоній каймі верхньої губи зліва, яке відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я .

Таким чином, ОСОБА_4 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, не визнав, пояснив, що він 02 жовтня 2019 року, близько 15 години, залишив свій автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, державний номерний знак НОМЕР_1 , у дворі будинку АДРЕСА_2 та пішов по своїм службовим справам. Раніше він неодноразово залишав свій автомобіль на цьому місці. Коли він близько 16 годин 30 хвилин повернувся до автомобіля, то побачив біля нього двох жінок. Одна з жінок, якою була ОСОБА_11 , підійшла до нього та стала запитувати про те, де він живе та щоб він не ставив у дворі свій автомобіль. Він не звертаючи увагу на ОСОБА_11 , відчинив водійські двері автомобіля та намагався сісти за водійське місце , а іншою рукою тримався за двері автівки. Але ОСОБА_11 рукою стала утримувати двері його автомобіля, після чого різким рухом смикнула її на себе. Двері автомобіля , разом з його рукою, яка була з внутрішньої сторони дверей, різко відчинилися та ОСОБА_11 , яка в цей момент прикривала рукою своє обличчя, вдарилась об двері його автомобіля обличчям. Після чого ОСОБА_11 відійшла від його автомобіля. Він же, злякавшись , що ОСОБА_11 могла поранитися від удару об двері автомобіля, сів в автомобіль та поїхав з двору по своїм справам. При цьому , побачивши кров на обличчі ОСОБА_11 , в районі ротової порожнини, він спитав у неї про те, чи не потребує вона допомоги, на що ОСОБА_11 нічого не відповіла. Винним себе не визнає, оскільки він не мав умислу на заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, не наносив ОСОБА_11 удар кулаком в область обличчя , а тілесні ушкодження вона отримала від різкого удару об двері його автомобіля, під час, коли заважала сісти йому до автомобіля та утримувала рукою дверцята автомобіля. Заявлений потерпілою ОСОБА_11 цивільний позов не визнає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

-даними, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 02 жовтня 2019 року ,з якого вбачається, що 02 жовтня 2019 року ОСОБА_11 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність згідно зі статтею 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, звернулася до Шевченківського УП ГУНП у м.Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення,заявив про те, що 02 жовтня 2019 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, за адресою : АДРЕСА_2 , у дворі будинку, невідома особа чоловічої статі, яка знаходилась на автомобілі , нанесла їй тілесні ушкодження в область обличчя ;

-показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в квартирі, розташованій у будинку АДРЕСА_2 . 02 жовтня 2019 року, близько 16 годин 30 хвилин, вона знаходилась у дворі вказаного будинку. Вона побачила у дворі будинку автомобіль, до якого підійшов незнайомий чоловік, який не живе у їх будинку, яким виявився ОСОБА_4 . Вона теж підійшла ближче до автомобіля та запитала у ОСОБА_16 про те, чи він проживає у їх будинку, попросила його не ставити свій автомобіль у їх дворі, під вікнами квартир, оскільки накопичуються гази від роботи автомобілів у вікна квартир будинку. ОСОБА_4 зробив вигляд, що він відчиняє двері автомобіля та хоче сісти до авто. Після чого ОСОБА_4 різко розвернувся до неї та наніс їй кулаком один удар в обличчя ,а область ротової порожнини, заподіявши тілесні ушкодження. Від удару та болі вона закричала, із носа та ротової порожнини у неї потекла кров. Їй стало погано. Після нанесення удару, ОСОБА_4 , не звертаючи на неї увагу, сів до свого автомобіля та поїхав з двору. Вона дійшла до своєї квартири, відкіля викликала швидку допомогу та працівників поліції. В подальшому, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень вона знаходилась на стаціонарному та амбулаторному лікуванні ;

-даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 05 листопада 2019 року за участю потерпілої ОСОБА_11 , відповідно до якого вбачається,що потерпіла ОСОБА_11 на місці вчинення кримінального правопорушення : АДРЕСА_2 ,у подвір`ї вказаного будинку, відтворила обставини події , що мали місце 02 жовтня 2019 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, а саме, заподіяння їй ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Так,у ході проведення слідчого експерименту,потерпіла ОСОБА_11 відтворила , пояснила та показала , як вона, знаходячись у дворі вказаного будинку разом з сусідами по будинку, побачила, як незнайомий чоловік підходить до автомобіля, який знаходився у дворі будинку. Вона підійшла до чоловіка, спитала чи живе той у їх будинку, чоловік відповів, що не живе. Вона попросила чоловіка не ставити свій автомобіль у дворі їх будинку, оскільки це заважає мешканцям та вони проти цього. Чоловік зробив вигляд, що він ніби то намагається відчинити двері автомобіля. Після чого різко повернувся до неї та з силою наніс їй один удар кулаком правої руки в область обличчя, в районі ротової порожнини . Він нанесеного удару вона відхитнулася, та у неї відразу ж з носу та ротової порожнини побігла кров. Чоловік же, незважаючи на неї , її стан, сів за кермо автомобіля та поїхав з двору будинку. Під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_11 застосовувались технічні засоби фіксації-цифрова камера «Panasonic».

До протоколу проведення слідчого експерименту від 05 листопада 2019 року за участю потерпілої ОСОБА_11 долучено DVD-R диск,на якому міститься відеозапис слідчого експерименту,який досліджено судом під час судового засідання шляхом демонстрації відеозапису ;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_11 є його сусідкою 02 жовтня 2019 року, близько 16 години 30 хвилин, він, з сусідами по будинку , серед яких була ОСОБА_11 знаходились у дворі будинку АДРЕСА_2 , збирались йти до ЖЕКу по побутовим питанням. У дворі будинку стояв автомобіль , до якого підійшов незнайомий чоловік. ОСОБА_11 підійшла до вказаного чоловіка,стала питати про те навіщо він ставить свій автомобіль у їх дворі , а також попросила, щоб він не залишав автомобіль у їх дворі, оскільки це заважає мешканцям будинку. Він бачив, як чоловік, нічого не кажучи, повернувся до ОСОБА_11 та ударом кулака наніс їй удар в обличчя, в область ротової порожнини, від якого у ОСОБА_11 відразу з роту та носу полилася кров . Стверджує, що саме обвинувачений ОСОБА_4 є тим чоловіком, який наніс удар кулаком ОСОБА_11 в область обличчя ;

- даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 05 листопада 2019 року за участю свідка ОСОБА_17 , відповідно до якого вбачається,що свідок ОСОБА_17 на місці вчинення кримінального правопорушення : АДРЕСА_2 ,у подвір`ї вказаного будинку, відтворив обставини події , що мали місце 02 жовтня 2019 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, очевидцем яких він був. Так,у ході проведення слідчого експерименту, свідок ОСОБА_17 відтворив , пояснив та показав, що він власноручно бачив, як чоловік, який знаходився біля свого автомобіля, після того як до нього підійшла ОСОБА_11 з вимогою не ставити свій автомобіль у дворі їх будинку, наніс удар кулаком ОСОБА_11 в обличчя, в область ротової порожнини. Після чого сів за кермо свого автомобіля та поїхав зі двору будинку. Під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_17 застосовувались технічні засоби фіксації-цифрова камера «Panasonic».

До протоколу проведення слідчого експерименту від 05 листопада 2019 року за участю свідка ОСОБА_17 долучено DVD-R диск,на якому міститься відеозапис слідчого експерименту,який досліджено судом під час судового засідання шляхом демонстрації відеозапису ;

-даними, що містяться у Висновку експерта №042-1974-2019 від 29 листопада 2019 року, згідно якого під час звернення за медичною допомогою 03 жовтня 2019 року , о 15 годині 41 хв., у ОСОБА_11 мало місце тілесне ушкодження :закрита черепно-мозкова травма : струс головного мозку, синці на верхній губі зліва та нижній губі в центрі, садно на червоній каймі верхньої губи зліва. Відповідно п.п.4.6 та 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою, Верховним Судом України,Службою безпеки України,вказане тілесне ушкодження, за ступенем тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але не менш ніж 21 добу ( за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Виявлені ушкодження не мають ознак небезпеки для життя. Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось внаслідок травматичної дії тупим предметом, характерні властивості якого в ушкодженні не відобразились. Часові дані, наведені в медичній документації, свідчать про те, що тілесне ушкодження, було спричинено до 15год. 41 хв. 03 жовтня 2019 року .

Допитана в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_18 підтвердила Висновок експерта №042-1974-2019 від 29 листопада 2019 року.

Доводи сторони захисту щодо визнання недопустимими доказами протоколу проведення слідчого експерименту від 05 листопада 2019 року за участю потерпілої ОСОБА_11 , протоколу слідчого експерименту від 05 листопада 2019 року за участю свідка ОСОБА_17 ,з посиланням на те, що вони складені з порушенням норм кримінального процесуального законодавства України, суд вважає необґрунтованими, такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України, протоколи складені відповідно до норм діючого кримінального процесуального законодавства, у відповідності до вимог ст.ст.240, 223 КПК України, підстави для визнання їх недопустимими доказами відсутні.

Доводи сторони захисту щодо визнання недопустимим доказом Висновку експерта №042-1974-2019 від 29 листопада 2019 року за результатами судово-медичної експертизи відносно потерпілої ОСОБА_11 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Зазначений Висновок експерта отриманий у порядку, передбаченому КПК України,складений незацікавленим у справі ,висококваліфікованим експертом належної експертної установи, яка в установленому порядку отримала офіційне завдання на проведення експертного дослідження,що прямо вказує на її незацікавленість у справі, неупередженість та безсторонність,ретельного вивчення медичної документації потерпілої ОСОБА_11 .

Не викликає сумнівів та достовірність вказаних висновків судово-медичної експертизи щодо ступеня тяжкості заподіяних потерпілій ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, яка належним чином вмотивована, містить докладний опис проведених експертом досліджень, відповідає в своїй оцінці Правилам визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ №6 від 17 січня 1995 року, і в суду.

Даний Висновок експерта №042-1974-2019 від 29 листопада 2019 року підтверджений в судовому засіданні судово-медичним експертом ОСОБА_18 ,та яка зазначила що до наведених висновків судово-медичної експертизи дійшла шляхом ретельного дослідження сукупності всієї медичної документації ОСОБА_11 , при цьому нею не враховувався при визначенні ступеня тяжкості тілесного ушкодження, виявленого у потерпілої, тривалий термін перебування ОСОБА_11 на лікуванні , пов`язаний не з характером та важкістю виявленого у ОСОБА_11 тілесного ушкодження, а з наявністю сукупної патології.

Доводи сторони захисту щодо не відкриття стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України Висновку експерта №042-1974-2019 від 29 листопада 2019 року, оскільки згідно супровідного листа Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 29 листопада 2019 року №040-3237 отримано слідчим ОСОБА_19 лише 29 грудня 2019 року, що вбачається із його власного рукописного допису про отримання Висновку, що також на думку сторони захисту свідчить про недопустимість вказаного доказу, також не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

З супровідного листа Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 29 листопада 2019 року №040-3237 вбачається, що на адресу слідчого Шевченківського УП ГУНП у м.Києві направлено Висновок експерта №042-1974-2019 від 29 листопада 2019 року.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_20 , який був старшим групи слідчих під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0009483 від 04 жовтня 2019 року, пояснив, що Висновок експерта №042-1974-2019 від 29 листопада 2019 року був отриманий в Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи саме 29 листопада 2019 року, як зазначено у супровідному листі, а рукописний допис про отримання вказаного висновку слідчим ОСОБА_19 в іншу дату, а саме 29 .12.2019 року, є опискою. Також стверджує, що вказаний Висновок експерта 29 листопада 2019 року був відкритий стороні захисту в порядку ст.290 КПК України.

З протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 29 листопада 2019 року вбачається, що слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_20 підозрюваному ОСОБА_4 , його захиснику ОСОБА_21 надано доступ до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0009483, серед яких надано доступ до Висновку експерта №042-1974-2019 від 29 листопада 2019 року (№п/п 27, аркуш справи 64-71), що підозрюваним ОСОБА_4 підтверджено власноручним підписом у протоколі, дописом про те, що він ознайомлений з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні у повному обсязі.

Суд не приймає при винесенні вироку у якості допустимих доказів надані стороною захисту: фототаблиці №1,№2,№3, фото загального вигляду огородженого майданчику з тильної сторони магазину «Молоко від фермера» по вул. Січових Стрільців, 53,в м. Києві, складені захисником ОСОБА_14 а також надані потерпілою ОСОБА_11 три фотографії з її зображенням, оскільки вони не є доказом у розумінні ст. 84 КПК України,отримані в порядку, який не передбачений КПК України,у зв`язку з чим вважає їх недопустимими доказами .

Оцінюючи вищевказані докази у кримінальному провадженні,які були безпосередньо дослідженими під час судового розгляду,суд визнає їх належними ,допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою ,що дозволяє зробити висновок про те,що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку,передбаченого ч.2 ст.125 КК України,підтверджена повністю поза розумним сумнівом.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 щодо не вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,відсутності умислу на заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 отримання потерпілою ОСОБА_11 тілесних ушкоджень внаслідок удару об двері автомобіля під час їх різкого відчинення, не нанесення ним удару потерпілій рукою, зігнутою в кулак в область обличчя, суд розцінює як спосіб захисту обвинуваченого,вважає такими,що надані обвинуваченим ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок ,які повністю спростовуються сукупністю вищенаведених доказів, безпосередньо досліджених в судовому засіданні, докладний зміст яких розкрито вище та які беззаперечно свідчать про його винуватість.
Потерпіла ОСОБА_11 безпосередньо вказує на обвинуваченого ОСОБА_4 як на особу,яка 02 жовтня 2019 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин,за адресою : АДРЕСА_2 , у подвір`ї прибудинкової території нанесла їй один удар кулаком в область обличчя, заподіявши тілесні ушкодження.

Показання потерпілої ОСОБА_11 в судовому засіданні є логічними,послідовними, такими,що узгоджуються з іншими безпосередньо дослідженими в судовому засіданні вищевказаними доказами у їх сукупності, які отримані у передбаченому КПК України порядку, узгоджуються між собою та повно відтворюють обставини вчинення ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження , що спричинило короткочасний розлад здоров`я , а тому ці його дії кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України.
Будь яких істотних порушень КПК України під час досудового розслідування, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не вбачається.

Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження , що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а тому ці його дії кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України .
При цьому суд вважає за необхідне виключити з пред`явленого в обвинувальному акті ОСОБА_4 обвинуваченню за ч.2 ст. 125 КК України кваліфікацію дій обвинуваченого за ознакою спричинення незначної втрати працездатності, як зайвого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком,особу обвинуваченого,який раніше не судимий,займається суспільно-корисною працею, має постійне місце реєстрації та проживання, задовільно характеризується за місцем роботи та проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога,психіатра .

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку наведені вище, характеризуючи дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене санкцією кримінального закону, за яким визнав його винуватим у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.
Щодо процесуальних витрат,пов`язаних із залученням експерта, у розмірі 1796 гривень 90 коп., то вони відповідно до вимог ст.124 КПК України повинні бути стягнуті на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_4 у повному обсязі.

Відповідно до положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Потерпілою ОСОБА_11 у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди,завданої

ушкодженням здоров`я у вигляді додаткових витрат на придбання ліків в сумі 21398 гривень 20 коп., у відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров`я у вигляді додаткових витрат на стоматологічне лікування внаслідок отриманих тілесних ушкоджень в сумі 38460 гривень 00 коп., у відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров`я у вигляді додаткових витрат на придбання путівки на санаторно-курортне лікування в сумі 31200 гривень 00 коп. , та у відшкодування моральної шкоди 30 000 гривень, оскільки внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 вона зазнала сильну фізичну біль,

їй заподіяні душевні страждання, був порушений звичайний спосіб її життя, порушенні відповідні життєві плани ,до теперішнього часу вона не змогла повністю відійти від отриманих травм, постійно відчуває біль в області верхньої щелепи та з великими труднощами вживає їжу, що унеможливлює її повноцінне життя.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлений потерпілою ОСОБА_11 цивільний позов не визнав, посилаючись на те, що він не вчиняв кримінальне правопорушення,яке йому інкримінується.

Суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Потерпілою ОСОБА_11 в обґрунтування цивільного позову були надані документи, які підтверджують витрати, пов`язані з придбанням потерпілою за власні кошти медикаментів, ліків , матеріалів медичного призначення для лікування отриманих внаслідок заподіяння обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень .

В підтвердження понесених ОСОБА_11 витрат пов`язаних з придбанням за власні кошти медикаментів,ліків , матеріалів медичного призначення для лікування отриманих внаслідок заподіяння обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень надані письмові докази, а саме: фіскальні чеки, квитанції, які підтверджують обґрунтовані витрати, пов`язані придбанням ліків і медичних препаратів для її лікування внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, на загальну суму 2709 гривень 35 коп. Зазначені витрати підтверджені документально відповідними медичними закладами,зокрема, Випискою №16057 від 07 жовтня 2019 року Київської міської клінічної лікарні №9 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, довідкою Київської клінічної лікарні №12 №2376 від 03 жовтня 2019 року.

Враховуючи, що потерпілою ОСОБА_11 документально підтверджуються витрати,понесені у зв`язку з придбанням ліків для лікування отриманих внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень в розмірі 2709 грн. 35 коп., тому вони підлягають відшкодуванню обвинуваченим ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_11 ..

Заявлені потерпілою ОСОБА_11 позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я у вигляді додаткових витрат на стоматологічне лікування внаслідок отриманих тілесних ушкоджень в сумі 38460 гривень 00 коп., а також у відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров`я у вигляді додаткових витрат на придбання путівки на санаторно-курортне лікування в сумі 31200 гривень 00 коп. не підлягають задоволенню, оскільки потерпілою, її представником не надано будь-яких належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження понесених нею зазначених у позові вищевказаних додаткових витрат на стоматологічне лікування внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, санаторно- курортного лікування потерпілої, які б були документально підтверджені відповідним медичним закладом, розрахунковими документами, квитанціями, чеками,іншими документами на обґрунтування понесених витрат.

Таким чином, суд вважає підтвердженим, що потерпілій ОСОБА_11 внаслідок заподіяння обвинуваченим ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я , заподіяна матеріальна шкода в сумі 2709 грн. 35 коп.
Цивільний позов в частині відшкодування з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням характеру й обсягу фізичних, душевних та моральних страждань потерпілої ОСОБА_11 , психоемоційних переживань, понесених нею внаслідок отримання легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тяжкості вимушених змін у її життєвих стосунках, часу та зусиллях направлених для їх відновлення причинний зв`язок між винними діями обвинуваченого та моральною шкодою завданою потерпілій,виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про те, що компенсація моральної шкоди повинна бути визначена в грошовій сумі у розмірі 25000 гривень , яку слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_11 .

За зазначених обставин заявлений потерпілою ОСОБА_11 цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.369-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 1796 гривень 90 копійок .

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 у відшкодування матеріальної шкоди 2709 ( дві тисячі сімсот дев`ять) гривень 35 копійок, у відшкодування моральної шкоди 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок, а усього у загальній сумі 27709 (двадцять сім тисяч сімсот дев`ять) гривень 35 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору.

Суддя ОСОБА_1