Справа № 216/3122/22
провадження 1-кп/216/678/22
ВИРОК
іменем України

20 вересня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000133 від 09.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кулики Чаплинського району Херсонської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, інспектора прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , майстер-сержанта,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 16.07.2021 за №363-ОС майстер-сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) цього ж прикордонного загону.

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

З 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, з часу видання Президентом України Указу №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердження його Законом України №2102-IX Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та до теперішнього часу, відповідно до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» почав діяти воєнний стан в України.

Відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, майстер-сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Разом з цим, майстер-сержант ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, 24 лютого 2022 року, близько 04 години 50 хвилин, у зв`язку із початком збройної агресії рф проти України, майстер-сержант ОСОБА_4 , шляхом відповідного інформування в месенджері «Signal», отримав наказ від начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » щодо негайного прибуття до підрозділу для подальшої евакуації та виконання завдань за призначенням.

Ці вимоги були доведені та достовірно відомі військовослужбовцю ОСОБА_4 , проте він вирішив тимчасово ухилитись від військової служби, мотивувавши свої дії особистими обставинами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Реалізуючи свій умисел, майстер-сержант ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, в порушення статутних вимог, будучи зобов`язаним 24 лютого 2022 року прибути до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та приступити до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин не з`явився вчасно на службу до вищезазначеного відділу, який на той час дислокувався за адресою: АДРЕСА_3 .

Враховуючи викладене, в період часу з 24 лютого по 25 червня 2022 року майстер-сержант ОСОБА_4 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживав жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього. При цьому, будь-яких підтверджуючих документів щодо поважності причин відсутності на службі майстер-сержант ОСОБА_4 командуванню загону не надав.

В подальшому, 25 червня 2022 року майстер-сержант ОСОБА_4 прибув до розташування НОМЕР_1 прикордонного загону, який на той час дислокувався у м. Нова Одеса Миколаївської області та приступив до виконання своїх службових обов`язків.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в скоєному розкаюється, пояснив, що нез`явлення його на військову службу пов`язане із почуттям страху за своїх рідних та тим, що він був розгублений.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України, оскільки він, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, як обставини, що пом`якшують покарання, обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, за наявності кількох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 53, ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 5 ст. 407 КК України, а саме призначити покарання у виді штрафу. Саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді штрафу буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Під час досудового розслідування цивільний позов не заявлявся, оскільки матеріальна шкода кримінальним провадженням не завдана.

Щодо юридичних осіб провадження не здійснювалось. Підстави для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи відсутні.

Викривачі у кримінальному провадженні відсутні. Пропонована винагорода викривачу відсутня.

Витрати на залучення експерта відсутні, оскільки експертизи в кримінальному провадженні не проводилися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 53, ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5