Справа № 216/389/21
провадження 1-в/216/28/22
УХВАЛА
іменем України

21 січня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні районного суду в м. Кривому Розі, подання Криворізького районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, відносно засудженого ОСОБА_3 , щодо вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу відповідно до закону,-

ВСТАНОВИВ:
За вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.04.2021 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 21.01.2021 між прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000003 від 18.01.2021, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5100,00 грн.

20 січня 2022 року до суду надійшло подання Криворізького районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, в порядку ч. 3 ст. 26 КВК України, щодо вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу відповідно до закону, відносно засудженого ОСОБА_3 , в обґрунтування якого зазначено, що вищезазначений вирок суду набрав чинності 06.05.2021. Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Проте, станом на 29.10.2021 уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу. Засуджений повідомив, що на даний час не має можливості сплатити штраф у повному обсязі. У зв`язку з цим, у поданні порушується питання щодо розстрочки виплати несплаченої суми штрафу засудженим ОСОБА_3 відповідно до закону.

Суд, дослідивши подання та перевіривши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про необґрунтованість подання, внаслідок чого воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом ОСОБА_3 засуджений за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.04.2021 за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, до міри покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень. Зазначений вирок суду набрав законної сили 06.05.2021.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Отже засуджений ОСОБА_3 у визначений ст. 26 КВК України строк, без будь-яких поважних причин, не сплатив визначену вироком суду суму штрафу.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України.

Між тим, як встановлено судом, вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.04.2021 ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим.

Відповідно до ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Згідно з ч. 1 ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 3 даної статті, суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

З аналізу наведених норм закону вбачається, що обвинувачений погодився з розглядом справи в порядку, передбаченому ст. 474 КПК України, та ухваленням вироку на підставі угоди про визнання винуватості лише за умови призначення йому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченою угодою. При цьому, у разі невиконання засудженим умов угоди про визнання винуватості прокурор вправі звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та, у разі задоволення такого клопотання, кримінальне провадження підлягає розгляду в загальному порядку, передбаченому КПК України, з наданням стороні захисту усіх передбачених прав.

При цьому, виходячи з положень ст. 476 КПК України право ініціювання скасування вироку ухваленого на підставі угоди про визнання винуватості у зв`язку з порушенням умов угоди, зокрема й порушення умов сплати штрафу, наділений прокурор, з яким була укладена угода. Тому невиконання засудженим ОСОБА_3 умов укладеної угоди з прокурором, якою сторонами було узгоджено призначене йому покарання, яке ним належним чином не виконується, є підставою для скасування такого вироку, відповідно до ст. 476 КПК України.

Такий висновок узгоджується з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», де в п. 23 зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право в межах встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Суд здійснюючи розгляд таких клопотань, має чітко відмежовувати невиконання угоди (ч. 1 ст. 476 КПК), яке тягне за собою скасування вироку, постановленого на підставі угоди, від умисного невиконання угоди (ч. 5 ст. 476 КПК), яке, окрім скасування вироку, є підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Тобто, у цьому випадку, при порушенні засудженим вимог угоди, в силу положень ст. 476 КПК України, має бути застосований спеціальний порядок, який полягає не у направленні до суду подання, щодо вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, а ґрунтується на зверненні визначених КПК України осіб до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Лише після відмови суду у скасуванні угоди є можливим направлення звернення у загальному порядку.

Оскільки за наслідками розгляду клопотання про скасування затвердженої угоди є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування, тож звернення безпосередньо до суду з питанням передбаченим ст. 537 КПК України, порушує право особи на захист, що є неприпустимим.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що в задоволенні зазначеного подання слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 26 КВК України, керуючись ст.ст. 369-372, 395, 472-476, 537, 539 КПК України суд,
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Криворізького районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, відносно засудженого ОСОБА_3 , щодо вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу відповідно до закону - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_5