ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1861/22
Провадження № 1-в/210/329/22

"04" серпня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2022 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 .

Подання обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_3 за період відбуття покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, до праці ставиться добросовісно, відбув необхідну частину строку покарання, призначеного вироком суду.

Подання подане в порядку ст.ст.537, 539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Присутні у судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 , та представник адміністрації колонії, кожен окремо надали пояснення по суті справи, підтримали подання у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ньому, просили суд його задовольнити.

Прокурор проти подання заперечував, вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, засудженого таким, що на даний час не довів свого виправлення, а подання таким, що подано передчасно.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за тяжкий злочин.

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст.81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення є те, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання щодо застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого, та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

На час звернення адміністрації колонії та спостережної комісії до суду, засуджений відбув 2/3 строку призначеного покарання.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року, за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.3, 190 ч.2, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 04 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням, терміном на 03 роки.

Вирок набрав законної сили 23 грудня 2017 року.

В подальшому ОСОБА_3 засуджений вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 лютого 2019 року, за ст.ст.186 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 04 років позбавлення волі. Строк покарання рахується з моменту затримання в порядку виконання вироку суду. Вирок від 22 листопада 2017 року вирішено виконувати самостійно.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2017 року, вирок від 20 лютого 2019 року, залишено без змін, та того ж дня він набрав законної сили.

18 вересня 2019 року ОСОБА_3 затримано в порядку виконання вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 лютого 2019 року.

В подальшому ОСОБА_3 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року, за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 70 ч.4, 71 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 04 років 01 місяця позбавлення волі. Строк покарання рахується з 18 вересня 2019 року.

Вирок набрав законної сили 11 січня 2020 року.

Початок строку, - 18 вересня 2019 року, кінець строку, - 18 жовтня 2023 року.

На підставі закону, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , приходить до висновку, що подання на даний час є передчасним, оскільки засуджений своїм ставленням до праці та поведінкою на даний час не довів свого виправлення, а тому до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Так, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання за трьома вироками, за вчинення в тому числі тяжких злочинів, за весь період відбування покарання не має жодного стягнення, має три заохочення, два в 2021 році, та одне в 2022 році, при цьому в місцях позбавлення волі перебуває з 19 вересня 2019 року, тобто на протязі всього часу відбування покарання, а саме 2019-2020 років, не проявляв належних дій, спрямованих на доведення свого виправлення. Даний факт свідчить, що засуджений не довів своє виправлення, оскільки висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

Згідно наявних у справі матеріалів що характеризують особу засудженого ОСОБА_3 вбачається, що останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 19 вересня 2019 року, на теперішній час характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Працевлаштований на об`єкті «Господарська обслуга» різноробочим, доходів не має. До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно та відповідально. Своїм ставленням до праці надає позитивний приклад іншим засудженим. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу, приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів. Не перебуває на профілактичному обліку установи. Згідно вироків, вину визнав, має витрати із залучення експертів для проведення експертиз, також має цивільний позов, виконавчі листи до установи не надходили, однак в добровільному порядку засуджений дій на їх відшкодування також не вчиняв.

28 січня 2021 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії згідно ст.101 КВК України позитивно, але згідно заяви засуджений відмовився від переведення до дільниці соціальної реабілітації, у зв`язку із сімейними обставинами.

02 вересня 2021 року засудженого повторно було розглянуто на адміністративній комісії згідно ст.101 КВК України позитивно, та переведено до дільниці соціальної реабілітації.

22 жовтня 2021 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії відповідно ст.82 КК України, у зв`язку з невідповідністю оцінки ступеню виправлення було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

23 травня 2022 року проведено підсумкову оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатами якої підсистема «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, визначила ступінь рівня ймовірної небезпеки для суспільства як «СЕРЕДНІЙ».

Згідно щоденника індивідуальної роботи зі засудженим ОСОБА_3 , останній має оцінку ступеню виправлення станом на 10 червня 2022 року, - «засуджений довів своє виправлення».

Таким чином, незважаючи на позитивну характеристику засудженого ОСОБА_3 зі сторони адміністрації колонії, об`єктивно згідно з наявними даними, засуджений не довів свого виправлення, наявність трьох заохочень протягом 2021-2022 років, та відсутність стягнень, вказує на не систематичний характер та непослідовний процес виправлення і у сукупності із дослідженими даними не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.

В сукупності із зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого ОСОБА_3 , враховуючи тяжкість злочинів, за котрі засуджений відбуває покарання, обставини їх вчинення, термін покарання, призначеного вироком суду, невідбуту частину покарання, те, що засуджений фактично відбуває покарання за трьома вироками, наявність цивільного позову, дій щодо відшкодування котрого засуджений не вчиняє, об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування ст.81 КК України не встановлено.

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_3 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що адміністрацією колонії не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Згідно ст.50 ч.2 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.376 ч.2 КПК України, ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, засуджений можуть подати апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1