Справа № 361/2953/21
Провадження № 1-в/361/223/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2021 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
особи, стосовно якої вирішується питання щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
представника КНП «Броварська БКЛ» БРР БМР лікаря-психіатра ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області подання лікаря-психіатра КНП «Броварська БКЛ» БРР БМР ОСОБА_7 про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ:
07 квітня 2021 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло подання лікаря-психіатра КНП «Броварська БКЛ» БРР БМР ОСОБА_7 , в якому просить продовжити амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку гр. ОСОБА_4 .
Подання обґрунтовано тим, що по відомостях, що одержаних стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , у жовтні 2020 року лікарем-психіатром КНП «Броварська БКЛ» БРР БМР одержана копія постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2020 року про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні у відділенні зі звичайним наглядом хворих ОСОБА_4 та призначення примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги під наглядом райпсихіатра та рідних, в зв`язку з тим, що він скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 з погіршенням психічного стану лікувався стаціонарно в КЗ КОР «ОПНМО» за усвідомленою згодою у періоди з:
- 30 березня 2015 року по 09 квітня 2015 року (10 днів);
- 21 червня 2015 року по 28 липня 2015 року (38 днів);
- 19 вересня 2015 року по 10 листопада 2015 року (53 дні);
- 31 березня 2016 року по 19 травня 2016 року (49 днів);
- 06 лютого 2017 року по 19 травня 2017 року (42 дні);
- 20 липня 2017 року по 01 серпня 2017 року ( 13 днів);
- 02 серпня 2018 року по 27 вересня 2018 року (57 днів);
- 28 вересня 2018 року по 02 листопада 2018 року (36 днів);
У поданні зазначено, що ОСОБА_4 у зв`язку з погіршенням психічного стану лікувався стаціонарно в КЗ КОР «ОПНМО» без усвідомленої згоди з перериванням лікування у зв`язку з відмовою Васильківського міськрайонного суду Київської області у задоволенні заяви КЗ КОР «ОПНМО» періоди з 19 грудня 2018 року по 21 грудня 2018 року, з 12 березня 2019 року по 13 березня 2019 року з 19 березня 2019 року по 20 березня 2019 року, з 21 травня 2019 року по 22 травня 2019 року.
З 14 червня 2019 року по 09 жовтня 2020 року примусове лікування у відділенні зі звичайним наглядом «ОПНМО» ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2019 року у зв`язку зі скоєнням суспільно-небезпечного діяння у стані неосудності.
Ухвалами Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2019 року та 02 червня 2020 року примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні у відділенні зі звичайним наглядом подовжувалися.
07 квітня 2021 року ОСОБА_4 оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Комісія прийшла до висновку, що на даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки тяжкою психічного розладу, що обумовлює значну шкоду його здоров`ю та шкоду суспільству внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо не буде надана психіатрична допомога у зв`язку з необхідністю постійної підтримуючої терапії та недостатньої критики до свого стану, ОСОБА_4 потребує продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
У зв`язку з цим просить продовжити амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене подання.
У судовому засіданні представник КНП «Броварська БКЛ» БРР БМР лікар-психіатр ОСОБА_7 просила суд подання задовольнити, уточнила його прохальну частину, а саме просить продовжити амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку ОСОБА_4 строком на 6 місяців.
Захисник адвокат ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_5 не заперечили проти задоволення подання.
У судовому засіданні ОСОБА_4 заперечував проти задоволення подання, вказав, що він працює і йому вже не потрібно надавати допомогу.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання, встановив наступне.
Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 07 квітня 2021 року, складеного комісією лікарів КНП «Броварська БКЛ» БРР БМР, ОСОБА_4 страждає шизофренією, параноїдна форма, безперервно прогредієнтний перебіг, психо-патоподібний тип дефекту афективно параноїдний синдром, потребує продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
З вказаного висновку та матеріалів подання також вбачається, що до ОСОБА_4 застосовувалося примусове стаціонарне лікування зі звичайним наглядом у КНП КОР «ОПНМО» з 14 червня 2019 року по 09 жовтня 2020 року згідно ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2020 року (справа № 362/4513/20, провадження № 1-в/362/315/20) припинено установлені ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.06.2019 року примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні у відділенні зі звичайним наглядом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено йому АППЛ під наглядом райпсихіатра та рідних.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
З огляду на приписи ст. 95 КК України продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення застосування такого заходу. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.
Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.
У суду відсутні підстави ставити під сумнів кваліфікацію лікарів-психіатрів та їх висновки.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку щодо необхідності продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку гр. ОСОБА_4 строком на 6 місяців.
Суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів від 07 квітня 2021 року щодо ОСОБА_4 є належним та вмотивованим, підстав ставити під сумнів правильність цього висновку не має, у зв`язку з чим, доводи ОСОБА_4 про те, що останній не потребує продовження примусових заходів медичного характеру, суперечать наявним в матеріалах справи доказам.
Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 видужав та стан його здоров`я значно покращився, внаслідок чого відпала б потреба в раніше застосованих заходах, матеріали подання не містять. А тому подання підлягає задоволенню.
З метою дотримання прав особи, відносно якої розглядалось питання про продовження примусових заходів медичного характеру, суд вважає за необхідним роз`яснити ОСОБА_4 , його захиснику та законному представнику положення ч. 3 ст. 514 КПК України та ч. 2 ст. 95 Кримінального кодексу України, відповідно до яких: Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Особи, до яких застосовуються примусові заходи медичного характеру, мають право звертатися до суду із заявою про зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру не частіше одного разу на 6 місяців та незалежно від того, чи розглядалося судом це питання в зазначений період.
Особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, має право звернутися до обраного нею незалежного лікаря-психіатра з метою отримання висновку про стан свого психічного здоров`я. У висновку незалежного лікаря-психіатра мають бути зазначені підстави для зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру. У разі відсутності таких підстав у висновку обґрунтовується необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру.
Керуючись ст. 95 КК України, ст. ст. 369-372, 512, 514 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Подання лікаря-психіатра КНП «Броварська БКЛ» БРР БМР ОСОБА_7 про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку на строк 6 місяців.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1