Справа № 455/270/22
Провадження № 1-кс/455/172/2022
У Х В А Л А

30 травня 2022 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному проваджені №0000119 від 16.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26.05.2022 представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному проваджені №0000119 від 16.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 18 березня 2022 року ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 у справі №455/270/22, провадження №1-кс/455/63/2022 задоволено клопотання прокурора Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 та накладено арешт на мобільний телефон марки «Айфон-13» із сімкартою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю с. Старе Село Рокитнівського району Рівненської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним предметом. При розгляді вказаного клопотання власник та володілець майна ОСОБА_3 присутнім не був, про розгляд клопотання його ніхто не повідомляв і для участі в судовому засіданні не запрошував. Зазначає, що у кримінальному провадженні №0000119 від 16.03.2022, з моменту його початку до теперішнього часу щодо ОСОБА_3 відомості до ЄРДР не вносились, письмове повідомлення про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, в т.ч. і за ч.2 ст. 332 KK України йому не повідомлялось. Станом на даний час ОСОБА_3 не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду заподіяну діянням підозрюваного, обвинуваченого чи неосудної особи, котрі вчинили кримінальні правопорушення. Вказує, що майно на яке накладено арешт не відповідає жодним критеріям речових доказів передбачених ст.98 КПК України, під час розгляду клопотання не було встановлено, що таке майно підлягає спеціальній конфіскації. Крім того зазначає, що слідчий суддя, вирішуючи питання щодо майна не залучив до справи ОСОБА_3 , як власника, не з`ясував у нього обставин придбання, зберігання та видачі вказаного мобільного телефону працівникам правоохоронного органу (добровільна видача). Таким чином, вважає, що жодного доказу, на підтвердження того, що таке одержано внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна, матеріали справи не містять.

З огляду на наведене, просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 у справі №455/270/22, провадження №1-кс/455/63/2022 арешт на мобільний телефон марки «Айфон-13, із сімкартою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження №0000119 від 16.03.2022, повернути ОСОБА_3 вищевказане майно.

Власник майна ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, проте від останнього до суду надійшла заява, в якій просить суд клопотання про скасування арешту майна розглядати у його відсутності та відсутності ОСОБА_3 , вимоги клопотання підтримує.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду клопотання, проте його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Проаналізувавши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Як вбачається із матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 18.03.2022, в рамках кримінального провадження №0000119, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, за клопотанням прокурора ОСОБА_5 , яке було задоволено, накладено арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Айфон-13» із сімкартою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю с. Старе Село Рокитнівського району Рівненської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним предметом.

Зі змісту вищевказаної ухвали слідчого судді про арешт майна від 18.03.2022 слідує, що арешт на дане майно було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зокрема, встановлено, що постановою слідчого СВ ВП№1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 17.03.2022 мобільний телефон марки «Айфон-13» із сімкартою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , визнано речовими доказами у вищевказаному кримінальному провадженні.

Стаття 131 КПК України визначає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: 1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Проте, матеріали клопотання не містять належних та достатніх доказів, які б спростовували обставини встановлені слідчим суддею при накладенні арешту на майно.

Доводи, наведені у клопотанні про скасування арешту майна, зокрема про те, що подальше застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження обмежує права ОСОБА_3 як власника на володіння і користування своїм майном, та те, що власник майна ОСОБА_3 не має процесуального статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя бере до уваги, проте такі не спростовують того, що вищевказане майно (мобільний телефон), на яке було накладено арешт, відповідно до постанови слідчого СВ ВП№1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 17.03.2022 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000119, доля якого вирішується в порядку ст.100 КПК України, відтак потреба в арешті на дане майно, шляхом заборони права на його відчуження, розпорядження та користування ним, на даний час не відпала.

При цьому, вищевказане майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що дане майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Зважаючи на те, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, що не виключає можливості проведення слідчим слідчих дій із зазначеним майном, на який накладено арешт, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, тому слідчий суддя вважає, що такий засіб забезпечення кримінального провадження не втратив свою актуальність.

З огляду на наведене, враховуючи вищевказані положення чинного кримінально процесуального законодавства, аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, оцінюючи представлені по справі докази, вважаю, що на даній стадії кримінального провадження відсутні підстави для скасування накладеного ухвалою слідчого судді на майно арешту, оскільки в ході розгляду клопотання про скасування арешту майна не встановлено підстав того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, на цей час у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, арешт накладено з підстав визначених чинним законодавством з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому слідчим суддею не встановлено, що даний захід кримінального провадження несе в собі надмірний тягар для особи, а повне скасування арешту на дане майно може негативно вплинути на хід досудового розслідування, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Одночасно, слідчий суддя звертає увагу слідчого та прокурора на те, що протягом строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, з дотриманням вимог розумного строку, прокурор та слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Керуючись ст.303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному проваджені №0000119 від 16.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1