Справа № 156/110/22 Провадження №11-кп/802/395/22 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 389 КК України Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Іваничівського районного суду Волинської області 2 лютого 2022 року щодо ОСОБА_7 , яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мовників Іваничівського району, Волинської області, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 17 вересня 2021 року за ч. 2 ст. 164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт;
визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та йому призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до новообраного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 17 вересня 2021 року та відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 8 днів обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В С Т А Н О В И В
Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 17 вересня 2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, яким йому призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт. З 18 листопада 2021 року засудженого поставлено на облік у комунальне підприємство «Комунальне господарство Литовезької сільської ради» Володимир-Волинського району у Волинській області, при цьому, належним чином письмово ознайомлено з умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що свідчить підпис останнього в направленні для відбування покарання у виді громадських робіт. В подальшому, ОСОБА_7 начальником Володимир-Волинського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області підполковником внутрішньої служби ОСОБА_10 направлено у комунальне підприємство «Комунальне господарство Литовезької сільської ради» Володимир-Волинського району у Волинській області», що за адресою: вул. Володимира Якобчука, 11, с. Литовеж та зобов`язано приступити до виконання громадських робіт з 18 листопада 2021 року. Однак засуджений ОСОБА_7 , будучи відповідно до ст. 37 КВК України зобов`язаний додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт без поважних причин не з`являвся у комунальне підприємство «Комунальне господарство Литовезької сільської ради» Володимир - Волинського району Волинській області, для виконання громадських робіт, діючи умисно, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт у період з: 7 грудня 2021 року по 10 грудня 2021 року, з 13 грудня 2021 року по 17 грудня 2021 року, з 20 грудня 2021 року по 24 грудня 2021 року та з 28 грудня 2021 року по 30 грудня 2021 року без поважних причин, не з`являвся у комунальне підприємство «Комунальне господарство Литовезької сільської ради», Володимир-Волинського району у Волинській області для виконання громадських робіт, що згідно вимог ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.
Не погоджуючись із вироком суду прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, оскаржує вирок через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Зазначає, що, визначаючи ОСОБА_7 остаточне до відбування покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 8 днів та водночас, звільнивши обвинуваченого від його відбуття з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України суд, тим самим, вдався до ревізії Іваничівського районного суду Волинської області від 17 вересня 2021 року, так як звільнив обвинуваченого від відбуття покарання, призначеного за даним вироком, яке йому визначено відбувати реально. І таке звільнення є неприпустимим. У зв`язку із цим, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 17 вересня 2021 року, виходячи із передбаченого ст. 72 КК України співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт, остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 8 днів. Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримаі подану апеляційну скаргу у повному обсязі, обвинуваченого та його захисника, які, кожен окремо, відносно задоволення апеляційної скарги заперечили, просили вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та правильності кваліфікації його дій, відповідають фактичним обставинам справи та ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються.

Разом з тим, доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції положень кримінального закону є слушними та заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Матеріалами кримінального провадження стверджується, що зазначений злочин ОСОБА_7 вчинив до повного відбуття ним покарання у виді громадських робіт за вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 17 вересня 2021 року. Тому, суд першої інстанції правильно призначив остаточне до відбуття ОСОБА_7 покарання на підставі ст. 71 КК України.

Однак, звільняючи обвинуваченого від відбуття призначеного йому покарання з випробуванням, суд не врахував, що за вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 17 вересня 2021 року останньому було призначене покарання у виді громадських робіт, яке слід відбувати реально, а тому повністю приєднавши до призначеного за новим вироком покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком та, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, суд фактично вдався до перегляду (так званої ревізії) попереднього вироку, який набрав законної сили, у зв`язку із чим, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Таке тлумачення закону про кримінальну відповідальність є усталеною практикою, оскільки суд, який призначає такій особі покарання за інший злочин, вчинений після ухвалення вироку в першій справі, не може ревізувати міру покарання, призначену особі попереднім вироком.

Тому, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , відповідно до п. п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України в частині призначеного покарання слід скасувати та ухвалити новий вирок.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, апеляційний суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує дані про особу винного, який, будучи особою молодого віку, має незняту і непогашену судимість за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України (ухилення від сплати аліментів на утримання дітей), будучи засудженим до покарання за яким, умисно ухилився від його відбування, суспільно-корисною працею не займається, маючи на утриманні неповнолітню дитину, участі у її утриманні не приймає, свідомо ухиляється від сплати аліментів, за що двічі притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 є визнання винуватості та щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Сукупність наведених обставин, дає підстави призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

А оскільки ОСОБА_7 після ухвалення щодо нього 17 вересня 2021 року Іваничівським районним судом вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив новий злочин, тому апеляційний суд на підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, яка становить 68 годин громадських робіт, із розрахунку, що згідно правил ст. 72 КК України одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт.
Апеляційний суд, вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є законним та справедливим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413, 420 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Іваничівського районного суду Волинської області 2 лютого 2022 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 17 вересня 2021 року, з урахуванням передбаченого ст. 72 КК України співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт, остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 8 днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення апеляційним судом.

Головуючий

Судді: