Справа № 703/2765/22

УХВАЛА

21 вересня 2022 року м. Сміла
Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалиха Смілянського району Черкаської області, громадянина України, з професійно технічною освітою, неодруженого, на утриманні дітей не має, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого, -
встановив:
Слідчим відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 подано до суду клопотання, погоджене з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 19.09.2022 близько 10 год. 00 хв. в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2101-ХІ та дію якого продовжено Законом України від 17.08.2022 № 2500-ІХ, ОСОБА_5 , перебуваючи у домоволодінні, що по АДРЕСА_2 , за раптово виниклим умислом на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що його дії будуть помічені ОСОБА_7 , через відкриті навстіж двері проник у житловий будинок за вказаною адресою, де відкрито заволодів електричною плитою марки «STENSON ME-0013», вартістю 812 грн., яка знаходилась у веранді, відразу після чого з місця скоєння злочину зник, завдавши матеріального збитку потерпілій ОСОБА_7 .
Тим самим, встановлена достатність підстав для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.
Повідомлення про підозру ОСОБА_5 було вручено 20.09.2022.
Причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 19.09.2022, протоколом огляду місця події від 19.09.2022, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 19.09.2022, протоколом обшуку від 19.09.2022, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.09.2022, протоколом огляду предмету від 20.09.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20.09.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.09.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
В ході досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки він не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає без реєстрації, при цьому за місцем проживання характеризується негативно, що вказує на відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків; може незаконно впливати на свідків та у потерпілого у цьому кримінальному провадженні (схилити їх до надання показань, які будуть виправдовувати злочинні дії підозрюваного). Разом з тим, існує ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, так як останній офіційно не працює, згідно наданої характеристики із виконавчого комітету Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області встановлено, що схильний до крадіжок, часто вступає у конфлікти із жителями с. Ковалиха, що наштовхує на беззаперечне підтвердження зазначеного ризику. Також, ОСОБА_5 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується показаннями потерпілої, при цьому нехтуючи всіма негативними для громадян наслідками за умов воєнного стану.
Вважає, що саме тому, оцінюючи в сукупності всі вищенаведені доводи та особу підозрюваного, беручи до уваги тяжкість вчиненого злочину (санкція інкримінованої статті передбачає виключне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років), слідство приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, надали пояснення, аналогічні його обґрунтуванню.
Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що злочин вчинив у стані афекту, потерпіла забрала у нього телефон, а він у неї забрав плиту, яку потім він добровільно видав. Залишив вирішення клопотання на розсуд суду.
Захисник проти задоволення клопотання заперечував. Вказав, що ризики, зазначені слідчим у клопотанні та на яких наголошував прокурор у засіданні не доведені стороною обвинувачення, це лише є припущенням сторони обвинувачення. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, прихожу до наступного висновку.
Діючим кримінально-процесуальним законом передбачено застосування запобіжних заходів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким спробам перешкоджання проведення досудового розслідування та судового провадження (ризики). Крім того, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопорушення (ст.177 КПК України).
Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують таку ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора. Частина 5 вищевказаної статті передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України.
Пунктом 4 ч.1 ст.178 КПК України встановлено, що під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців.
За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).
Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
19.09.2022 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, 20.09.2022 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за вказаною статтею.
До клопотання додано копії документів, відомості з яких обґрунтовують підозру ОСОБА_5 , а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 19.09.2022, протоколом огляду місця події від 19.09.2022, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 19.09.2022, протоколом обшуку від 19.09.2022, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.09.2022, протоколом огляду предмету від 20.09.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20.09.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.09.2022.
Вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 до 10 років та відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, особу підозрюваного, який офіційно не працює, не має зареєстрованого місце проживання, не одруженого, не має неповнолітніх дітей, характеризується негативно.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, наслідки злочину, дані про особу підозрюваного, доведення слідчим ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для запобігання яким не достатньо застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного є неможливим та лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
Крім того, обізнаність підозрюваного про суворість покарання, передбаченого санкціями статей за якими його притягують до відповідальності, не виключає можливість того, що він зможе уникати слідства та суду, що дає підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відтак слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість поданого клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке в даному випадку відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування, виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що для запобігання вищевказаним ризикам, враховується суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Із урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України слідчий суддя уважає, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків буде достатнім внесення застави в межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 104000 гривень.
Керуючись ст.ст.177-183, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -
ухвалив:
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Строк тримання під вартою рахувати з 19 вересня 2022 року по 17 листопада 2022 року включно.
Визначити розмір застави - 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 104 000 (сто чотири тисячі) гривень 00 копійок, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо у уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, слідчого судді;
3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками.
Підозрюваний ОСОБА_5 для виконання ухвали слідчого судді, підлягає направленню до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».
Копію ухвали направити до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали проголошено о 13 годині 00 хвилин 23 вересня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1