Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.539 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №295/17139/21 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 24 грудня 2021 року,
В С Т А Н О В И В:
зазначеною ухвалою повернуто заяву засудженого ОСОБА_8 про визнання катуванням, нелюдським та таким, що принижує гідність, поводження і покарання у виді довічного позбавлення волі та стягнення моральної шкоди 100000000 грн. для належного оформлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про визнання факту катування, нелюдського та такого, що принижує гідність, поводження і покарання у виді довічного позбавлення волі, як і стягнути на його користь 100000000 грн. При цьому, наголошує, що починаючи з 17.03.1996 (дата початку відбуття довічного позбавлення волі) перебуває під катуванням в Україні, що порушує ст.3 Конвенції. Звертає увагу на ряд рішень Європейського суду з прав людини щодо відбуття довічного ув`язнення в України є катуванням та нелюдським відношенням. Посилаючись на вище зазначене, просить визнати відбуття ним довічного позбавлення волі, як катування, нелюдське, принижуюче його гідність поводження, та призначити компенсацію від держави України в розмірі 100 000 000 грн. Сумніви та протиріччя при виконанні вироку, в даному випадку, обґрунтовує попередніми відмовами судів першої та апеляційної інстанції в задоволенні його заяв про застосування умовного дострокового звільнення та пом`якшення покарання, у тому числі, і за його хворобами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
Згідно зі ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вважає апеляційний суд, зазначених вимог кримінального процесуального законодавства судом першої інстанції при розгляді заяви засудженого ОСОБА_8 дотримано.
Так, відповідно до вимог п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків, суд, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Під час виконання вироків суд, який їх ухвалив, вправі вирішувати питання, що виникають внаслідок недоліків вироків, а також питання, що виникли в процесі їх виконання. При цьому, під час виконання вироків суд може вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку.
Як встановлено апеляційним судом, за змістом заяви засуджений ОСОБА_8 , на підставі рішень Європейського Суду «Петухов проти України», «Лопата та інші проти України», рішення Конституційного суду України від 16.09.2021, просить визнати факт катування, нелюдського та такого, що принижує гідність, поводження і покарання у виді довічного позбавлення волі та призначення компенсації від держави України. Одночасно, рахує, що зазначені питання мають бути розглянуті судом в порядку п.14 ч.1 ст.537 КІІК України, хоча відповідних вимог передбачених зазначеною статтею, а саме вимог щодо вирішення сумнівів або протиріч, не висуває.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, за змістом заяви засуджений ОСОБА_8 , посилаючись на порушення державою Україна Міжнародних договорів, фактично просить визнати факт катування, нелюдським, що принижує гідність, поводження і покарання у виді довічного позбавлення волі, із стягненням відповідного розміру відшкодування моральної шкоди, що може розглядатися, як за правилами норм Цивільно-процесуального Закону, так і Адміністративного судочинства.
Вище зазначені вимоги засудженого ОСОБА_8 об`єктивно не можуть бути розглянуті в порядку п.14 ч.1 ст.537 КПК України, оскільки порушені останнім питання не є всякого роду сумнівами і протиріччями, що виникають при виконанні вироку, а є іншим різновидом заяв, розгляд яких, регулюється не нормами Кримінального процесуального кодексу України.
З урахуванням цього, повернення заяви засудженого ОСОБА_8 судом першої інстанції для належного оформлення, є правильним та відповідним вимогам КПК України.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 24 грудня 2021 року, якою повернуто для належного оформлення заяву засудженого ОСОБА_8 про визнання катуванням, нелюдським та таким, що принижує гідність, поводження і покарання у виді довічного позбавлення волі та стягнення моральної шкоди 100 000 000 грн., без змін.
Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :