Справа № 740/21/22
Провадження № 1-кс/740/454/22
УХВАЛА

17 червня 2022 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту,

встановила:
14.06.2022 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якому останній просить скасувати арешт накладений на його транспортний засіб марки ВАЗ моделі 2114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

В обгрунтування вимог посилається на те, що він є власником транспортного засобу марки ВАЗ моделі 2114, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 05.01.2022 на вказаний транспортний засіб було накладено арешт. До теперішнього часу даний транспортний засіб знаходиться на майданчику зберігання речових доказів, на його думку, в неналежних умовах, що призводить до зниження його вартості.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, в поданому клопотанні просить судове засідання проводити без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Від слідчого ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд поданого клопотання за його відсутності, в якій останній, крім того, зазначив, що наразі досудове слідство у вказаному кримінальному провадженні триває, заявлені в клопотанні вимоги просить задовольнити частково, просить надати дозвіл власнику транспортного засобу користуватися ним, заборонивши останньому відчужувати та розпоряджатися транспортним засобом.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до частини першої ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, ознайомившись з клопотанням та доданими до нього документами дійшла до наступного висновку.

Ніжинським РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 01.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, з тих підстав, що 31.12.2021 до Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення від диспетчера "103" про те, що за адресою: Ніжинський район, на ділянці дороги між селами Талалаївка та Погребець сталася дорожно-траспорнтна пригода за участі двох автомобілів KIA «Сerato» д.н.з. НОМЕР_3 та ВАЗ 2114 д.н.з. НОМЕР_1 . В результаті ДТП водій автомобіля ВАЗ 2114 отримав тілесні ушкодження.

Постановою про визнання предметів речовими доказами від 01.01.2022 автомобіль марки ВАЗ моделі 2114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, та транспортний засіб марки КІА моделі Cerato, реєстраційний номер НОМЕР_3 номер шасі НОМЕР_4 чорного кольору, визнано речовими доказами та поміщено їх на зберігання до майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.01.2022 у справі №740/21/22, було накладено арешт, на транспортний засіб ВАЗ моделі 2114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору.

Як вбачається зі змісту ухвали, арешт на зазначене в клопотанні майно було накладено у зв`язку із забезпеченням збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000001, внесеного до ЄРДР 01.01.2022, яке здійснюється Ніжинським РВП ГУНП в Чернігівській області.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 2 встановлено, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу).

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Враховуючи ту обставину, що на момент розгляду даного клопотання пройшов тривалий час з моменту вилучення та арешту автомобіля марки ВАЗ-2114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , доказі того, що транспортний засіб на даний час потребує додаткових експертних досліджень в межах кримінального провадження, слідчому судді не надані.

Слідчий суддя вважає, що транспортний засіб марки ВАЗ-2114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, можливо передати власнику ОСОБА_3 на відповідальне зберігання в порядку, визначеному ст.100 КПК України, що забезпечить збереження речового доказу, заборонивши вприховувати, пошкоджувати, знищувати, перетворювати та відчужувати вказаний транспортний засіб до скасування арешту у встановленому законом порядку.

З огляду на наведене, слідчий суддя прийшла до висновку про часткове задоволення клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.170-174, 309, 376 КПК України, -

постановила:
клопотання задовольнити частково.

Автомобіль марки ВАЗ моделі 2114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , повернути власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 під розписку для відповідального зберігання.

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України, заборонивши йому та будь-яким іншим особам приховувати, пошкоджувати, знищувати, перетворювати та відчужувати вказане майно до ухвалення вироку по кримінальному провадженню або до закриття кримінального провадження.

Зобов`язати ОСОБА_3 надавати транспортний засіб для потреб слідства за першою вимогою.

В решті накладений арешт на майно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1