ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1507/22 Справа № 201/2609/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000257, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2022 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвали новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років, за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 13 років з конфіскацією всього майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього майна. В іншій частині вирок залишити без змін.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_11 просять оскаржуваний вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та виправдати, а також скасувати у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років, за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання вирішено рахувати з 30 березня 2022 року. Зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23 грудня 2019 року по 30 березня 2022 року. Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили. Вирішено питання про долю речових доказів та процесуальні витрати.
ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що останній за обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у мотивувальній частині оскаржуваного вироку, з метою отримання грошової винагороди, еквівалентної 10 000 доларів США, вступив у попередню змову з невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, та 29.01.2019 року в вечірній час доби придбав для себе без передбаченого законом дозволу від іншої невстановленої особи вибуховий пристрій РПГ-26 з маркуванням 7/1ТРВА15-90К. В подальшому, з невстановленими двома особами, на перехресті вул. Ламаної та узвозу Крутогорного в м. Дніпрі, направився до покинутої будівлі, де зайняв свою позицію. Дочекавшись, коли автомобіль Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебувають ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , прибуде до визначеного місця, ОСОБА_8 близько 20:50 год. 29.01.2019 року, діючи з метою умисного вбивства, здійснив постріл у передню ліву частину автомобіля Тoyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_12 та на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_13 , в результаті чого відбувся вибух, від якого вказані особи ушкоджень не отримали, після чого ОСОБА_8 покинув місце вчинення злочину.
Своїми діями у цій частині ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на вчинення умисного вбивства, тобто протиправного заподіяння смерті двом особам, вчинений способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з корисливих мотивів, вчинений на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.
Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_8 придбав вогнепальну зброю та бойові припаси, а саме пістолет Walter PPK» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм., та сім патронів калібру 32 А11ТО 7,65 мм., що у подальшому 23.12.2019 року в період часу з 09:25 год. до 09:35 год. в ході проведення обшуку ОСОБА_8 , який був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, було вилучено у останнього.
Своїми діями у цій частині ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме носіння та придбання вогнепальної зброї та бойових припасів до неї без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, з урахуванням доповнень до неї, захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 вважають рішення суду незаконним, необгрунтованим і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження та істотними порушеннями норм кримінального процесуального закону.

Зазначають, що судом необгрунтовано було визнано допустимими доказами частину доказів, зокрема безпідставно прийнято постанови про визначення групи прокурорів, які були не підписані уповноваженою особою, внаслідок чого всі зібрані стороною обвинувачення докази є недопустимими, оскільки не відбулося належного визначення прокурора. Тим самим суд відступив від правової позиції, висловленої у Постанові ОП ККС ВС від 22.02.2021 року у справі №754/7061/15.

Крім того зазначають, що судом було безпідставно визнано допустимими частину речових доказів, а саме: три фрагменти, виконані із гуми чорного кольору, схожі на задню кришку РПГ-26, фрагмент пластику чорного кольору, схожий на задню кришку в тубусі від РПГ-26, фрагмент полімерного матеріалу білого кольору, схожий на фіксатор ракети в тубусі від РПГ-26, хвостову частину моторного двигуна реактивної протитанкової гранати РПГ-26 з маркуванням 7/1ТРВА15-90К, один стабілізатор від реактивного двигуна, два фрагменти металу сірого кольору від двигуна, конусоподібний, з нерівними краями, фрагмент металу округлої форми сірого кольору хакі. Недопустимість вказаних доказів обумовлюється тим, що вони не були сфотографовані при вилученні, тобто вилучені в порушення норм КПК України, а також ці докази не були належним чином опечатані, оскільки відповідний протокол підписаний невстановленою особою ОСОБА_14 , який не зазначений в його вступній частині, а на пакетах, в яких було упаковано та опечатано вказані докази, підпис ОСОБА_14 відсутній.
Також вважають, що недопустимими доказами є і протоколи огляду від 29.01.2019 року з огляду на зазначення у них не існуючої адреси проведення відповідних слідчих дій, а також висновки експерта від 05.04.2019 року, оскільки експертизу призначено ухвалою слідчого судді на підставі розгляду клопотання слідчого ОСОБА_15 , не погодженого з прокурором.
Зазначають, що судом безпідставно було визнано допустимими доказами відомості, відображені у протоколі огляду предмета та перегляду відеозапису від 09.12.2019 року, оскільки вказаний диск було вилучено слідчим у працівника оперативного підрозділу, який не має права без відповідного доручення вчиняти процесуальні дії, а тому наявні копії відеофайлів є виготовленими в порушення вимог КПК України.

Одночасно вказують, що під час проведення слідчого експерименту від 28.12.2019 року, слідчим було порушено право ОСОБА_8 на захист, оскільки вказану слідчу дію було проведено за участю призначеного захисника за відсутності належного обгрунтування такої потреби, оскільки на той час інтереси ОСОБА_8 представляв адвокат ОСОБА_16 згідно договору від 28.12.2019 року.

Також зазначають, що пред`явлення ОСОБА_17 особи для впізнання за фотознімком, було проведене із використанням персональних даних ОСОБА_8 , наданих ним до Державної міграційної служби для виготовлення закордонного паспорту, - відповідної фотокартки, яка була отримана у порушення вимог Закону України «Про захист персональних даних», - а тому цей доказ є недопустимим.

Крім того вказують, що протокол затримання обвинуваченого від 23.12.2019 року також є недопустимим доказом, оскільки він не містить прізвищ всіх учасників процесуальної дії, а саме у ньому не зазначені працівники поліції, що здійснювали фізичне затримання ОСОБА_8 .

Також, на думку апелянтів, причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого злочину, а саме замаху на вбивство, є лише припущеннями, а його перебування о 21.00 год. 29.01.2019 року, біля буд. 1 по вул. Поля при виході на вул. Набережну в м. Дніпрі, що вбачається в протоколі пред`явлення ОСОБА_17 для впізнання за фотознімком, з огляду на недопустимість цього доказу не може вважатися таким, що підтверджене дослідженими доказами поза розумним сумнівом.

Крім того зазначають, що із заяви ОСОБА_13 про вчинення щодо нього замаху на вбивство не вбачається, що він був пасажиром автомобіля Тoyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 ., при цьому місце вчинення цього замаху за адресою по узвозу Крутогірному 11 не зазначено в обвинувальному акті і у вироку.
Одночасно вказують, що судом було порушено межі судового розгляду та взято на себе функцію обвинувачення, з викладенням нових фактичних обставин, оскільки в обвинувальному акті місце вчинення злочину визначено за адресою: площа Успенська 11/1 в м. Дніпрі, а у вироку зазначено інше місце, а саме перший поверх покинутої будівлі за адресою: перехрестя вул. Ламаної та узвозу Крутогірного в м. Дніпрі, що у свою чергу унеможливлює ідентифікацію місця вчинення злочину поза розумним сумнівом.
Також зазначають, що судом визнано встановленим факт вилучення в обвинуваченого пістолету моделі Walter PPK № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм 23.12.2019 року в період часу з 09:25 год. по 09:35 год, що співпадає з часом, зазначеним в обвинувальному акті, втім фактично ОСОБА_8 було затримано 23.12.2019 року о 07:55 год, та в період часу з 09:25 год. по 09:35 год. складався протокол, при цьому відомості до ЄРДР за фактом виявлення пістолета внесено було 23.12.2019 року о 08:13 год., та доручення адвокату видано о 08:57 год.
Вказують, що в матеріалах кримінального провадження за фактом вилучення вогнепальної зброї, яке в подальшому 24.12.2019 року було об`єднане з кримінальним провадженням № 0000257, відсутня копія постанови про визначення групи прокурорів від 23.12.2019 року, що в свою чергу призвело до незаконності процесуальних рішень в ньому, в тому числі і рішення про об`єднання кримінальних проваджень.
Зазначають, що судом необгрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про допит у якості свідка слідчого ОСОБА_18 , який 23.12.2019 року затримував ОСОБА_8 та вилучав зброю, а тому залишилися недослідженими відомості, які мають значення.
Також вказують, що судом у формулюванні обвинувачення зазначено як пристрій, з якого здійснено постріл, тубус РПГ 26 з маркуванням 7/1ТРВА15-90К, який було визнано недопустимим доказом, із посиланням на те, що протокол огляду, яким було його виявлено та вилучено, має його опис і цей протокол є допустимим доказом. Разом із тим відомості, зазначені у протоколі від 29.01.2019 року стосовно тубусу РПГ 26 з маркуванням 7/1ТРВА15-90К, є похідними від цього речового доказу, який визнано недопустимим, і як наслідок також є недопустимими.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини, у той же час зазначає, що призначене судом покарання є недостатнім, оскільки судом не враховано належним чином ступінь суспільної небезпеки злочину, скоєного обвинуваченим проти життя та здоров`я осіб, а також не враховано відомості про потенційну суспільну небезпеку обвинуваченого, зокрема те, що останній вчинив злочин способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

Крім того вказує, що ОСОБА_8 офіційно не працює, що слугує причиною вчинення ним злочинів проти життя та здоров`я з корисливих мотивів, а також забезпечення власного існування за рахунок протиправного заволодіння чужим майном.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який на задоволенні апеляційної скарги прокурора, що брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, наполягав, проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту заперечував; обвинуваченого та захисника, які на задоволенні апеляційної скарги сторони захисту наполягали, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували;перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши повторно частину доказів у справі та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів з урахуванням положень ст. 404 КПК України, згідно яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, приходить до наступного.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, є ґрунтовним та підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, що узгоджуються між собою, в тому числі:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.02.2019 (т. 3 а.с. 1), згідно з яким 29.01.2019 року о 22-36 до ЄРДР за № 0000257 внесена заява ОСОБА_19 про те, що 29.01.2019 року о 20-50 хвилин не встановлені особи, перебуваючи на перехресті вул. Ливарної, 2 та узвозу Крутогірного в м. Дніпро здійснили закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_20 , вчинений способом, небезпечним для життя багатьох осіб, а саме за допомогою гранатомету здійснили один постріл по автомобілю марки TOYOTA LAND CRUISER 200, чорного кольору, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_21 , та в якому знаходились дві особи;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (т. 4 а.с. 34), згідно з яким 23.12.2019 о 08-13 год. в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження № 0003200 за фактом виявлення у ОСОБА_8 при затриманні 23.12.2019 року предмету, схожого на пістолет;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 30.01.2019 року (т. 3 а.с. 6), згідно з яким ОСОБА_20 повідомив, що 29.01.2019 невідома особа намагалася його вбити шляхом пострілу із гранатомету в його автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, чорного кольору, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , на узвозі Крутогірному;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується (т. 4 а.с. 149), згідно з яким ОСОБА_13 повідомив про те, що 29.01.2019 року о 20-50 годин по узвозу Крутогірному, 11 невідомі особи вчинили замах на його вбивство;

- протоколом огляду від 29.01.2019 року (т. 3 а.с. 7-18), згідно з яким слідчим ОСОБА_22 за участі двох понятих в період з 21:10 годин до 00:25 годин була оглянута ділянка місцевості, розташована по вул. Дем`яна Бідного, б. 11/1 у напрямку від вул. Січеславської Набережної до вул. Рогальова, між житловими будинками вул. Рогальова та вул. Ливарній, буд. 4А, 5, 7,11, на якій виявлено автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200 чорного кольору, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , з пошкодженнями. В лівому лонжероні автомобіля виявлено фрагменти обшивки циліндричного предмету, окрашеного кольором ХАКІ, неподалік пластикові фрагменти від автомобіля, хвостову частину моторного двигуна НОМЕР_4 , 1 стабілізатор від реактивного двигуна, 2 фрагменти металу від двигуна;

- висновком експерта від 05.04.2019 року № 1/5.1/1137 (т. 3 а.с. 131-141), згідно з яким на наданій на експертизу 26.03.2019 року хвостовій частині моторного двигуна реактивної протитанкової гранати РПГ-26 з маркуванням 7/1ТРВА15-90К, у межах чутливості застосованих методів, виявлено нітрат-іони, які можуть входити до продуктів вибухового перетворення нітратовмісних сполук та дифеніламін (стабілізатор нітроцелюлозних порохів);

- протоколом огляду від 29.01.2019 року (т. 3 а.с. 19-21), згідно з вступною частиною якого огляд проведено слідчим ОСОБА_22 в період з 22:30 по 23:30 годину, а в кінці протокол підписано слідчим ОСОБА_23 . Об`єктом огляду є нежитлова двоповерхова будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , в якій відсутні двері вікна, дах, підлога завалена сміттям та снігом. В ході огляду навпроти 2-го вікна зліва на відстані близько 5-ти метрів виявлено фрагмент пластику чорного кольору, швидше за все - задній фіксатор в тубусі від РПГ-26. Далі на відстані близько 7 метрів від другого вікна виявлено 3 фрагменти, виконані з гуми чорного кольору, скоріш за все - кришка від РПГ-26. Далі на відстані близько 4-х метрів від другого вікна виявлено фрагмент полімерного матеріалу білого кольору, схожий на фіксатор ракети в тубусі від РПГ-26. Далі під 2-м вікном на відстані 20 см. від стіни на снігу виявлено об`ємний слід низу взуття, а поряд ще два нечітких сліди взуття. На задній ділянці будівлі на відстані 28 метрів на даху одноповерхової шлакоблочної споруди розміром 1,5*2 м. виявлено циліндричний предмет зеленого кольору з маркуванням РПГ-26 254-2-91 ОКФСЛ 7В20 533-0120-90 7/1 ТР ВА 15-90-К, з ремінцем. На відстані близько 25 метрів від одноповерхової споруди в бік буд. АДРЕСА_4 на території, огородженій металевим парканом, виявлено чорну «балаклаву».

- речовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме трьома фрагментами, виконаними з гуми чорного кольору, схожими на задню кришку РПГ-26; фрагментом пластику чорного кольору, схожим на задню кришку в тубусі від РПГ-26; фрагментом полімерного матеріалу білого кольору, схожим на фіксатор ракети в тубусі від РПГ-26; об`єктом із тканини чорного кольору, схожим на «Балаклаву»; хвостовою частиною моторного двигуна реактивної протитанкової гранати РПГ-26 з маркуванням 7/1ТРВА15-90К; одним стабілізатором від реактивного двигуна; двома фрагментами металу сірого кольору від двигуна; конусоподібним, з нерівними краями, фрагментом металу округлої форми сірого кольору та кольору хакі;

- довідкою Департаменту роботи з активами Головного архітектурно-планувального управління Дніпровської міської ради від 17.11.2020 (т. 5 а.с. 139), згідно з якою 24.11.2015 року площу Дем`яна Бідного було перейменовано на площу Успенську, а вулицю Рогальова на узвіз Крутогірний. Адреси площа Успенська, 11/1 та узвіз Крутогірний 11/1 відсутні;

- протоколом огляду предмета та перегляду відеозапису від 09.12.2019 року (т. 3 а.с. 177-204), згідно з яким об`єктом огляду є жорсткий диск чорного кольору об`ємом 1 Тб, із програмним забезпеченням та відео файлами, який наданий працівником Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області по вул. Шевченко, 7, м. Дніпро. На даному диску мається зображення з камер відеоспостереження «Безпечне місто», які спрямовані на місце вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_3 , можливі шляхи відходу злочинців та пересування містом потерпілого;

- вказаним відеозаписом, яким зафіксовано, як ОСОБА_20 о 20:49 годин виходить з приміщення кафе «33», розташованого на вул. Набережна Січеславська, 33. Також вбачається, що о 19:10 автомобіль Мерседес темного кольору рухався по вул. Малиновського в напрямку Нового мосту, о 19:22 з`їхав з Нового мосту у напрямку цирку та повернув на вул. Січеславська Набережна в напрямку ж/м Перемога. О 19:24 автомобіль проїхав повз готель «Дніпропетровськ» та о 19:26-19:28 повернув на узвіз Крутогірний, зупинився на парковці та після двохвилинної зупинки продовжив рух по узвозу Крутогорому в бік вул. Ливарної. О 19:29 автомобіль зупинився біля вул. Ламаній, 17 та висадив чоловіка і продовжив рух, а чоловік пішов у напрямку Січеславської Набережної, де звернув у напрямку Нового мосту та біля готелю «Дніпропетровськ» перейшов на інший бік проїжджої частини по пішоходному переходу. Далі, протягом 19:34 19:48 автомобіль Мерседес зупинився на парковці біля перехрестя узвозу Крутогірного та вул. Набережна Січеславська, через чотири хвилини з автомобіля вийшов водій, який перейшов проїжджу частину вул. Січеславська Набережна, а потім повернувся до автомобіля і автомобіль продовжив рух по узвозу Крутогорному в зворотному напрямку та зупинився на парковці біля офісу по вул. Ламана, 17. О 20:49 автомобіль відновив свій рух по узвозу Крутогірному в бік вул. Ливарної. Далі о 20:50 видно той же Мерседес, за яким слідує автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», а о 20:48 на перехресті вул. Ливарна на узвозу Крутогірного відбувся вибух автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», відразу після чого автомобіль Мерседес повернув на вул. Ливарну, зупинився біля будинку № 6, розвернувся і на узвозі Крутогорному повернув ліворуч, де опинився в зоні дії відеореєстратора свідка ОСОБА_24 . Далі, автомобіль Мерседес з узвозу Крутогірного повернув на вул. Барикадну, з якої повернув на вул. Якова Самарського, потім повернув на площу Успенську, 5 та зупинився. Після трихвилинної зупинки продовжив рух на вул. Якова Самарського, вул. Павла Ніренберга, вул. Ламана, виїжджає на Новий міст і потім камера фіксує автомобіль на вул. Малиновського. Також камерами спостереження відслідковано відхід особи, яка, можливо, причетна до вибуху, а саме, о 20:52 вказана особа рухається по вул. Ламаній в бік вул. О. Поля, 2, де зупиняється, телефонує та рухається в бік пішоходного переходу вул. Січеславська Набережна, який переходить і направляється в бік кафе.

- показаннями свідка ОСОБА_24 , який в судовому засіданні пояснив, що точну дату та час події він не пам`ятає, однак події відбувались в холодну пору року ввечері. В той час він надавав послуги таксі і на своєму автомобілі рухався по вул. Рогальова (нова назва узвіз Крутогірний) зверху вниз з двома незнайомими йому пасажирами. Коли він знаходився в районі ВІП відділення «ПриватБанку», то став свідком пострілу з гранатомету і бачив слід польоту снаряду, який почав свій політ на відстані близько 600 метрів від свідка в районі перехрестя вул. Рогальова (узвозу Крутогірного) та вул. Ливарної, чи то з будівлі, чи то з автомобіля, з правого боку від свідка по ходу його руху, по діагоналі, і потрапив в автомобіль джип, що був попереду свідка. Також свідок звернув увагу, що назустріч йому рухається автомобіль «Мерседес» з відчиненим багажником. Після попадання в джип, з нього вибіг водій. В цей момент свідок вже доїхав до пошкодженого джипа, вони переглянулись з водієм і той махнув знак «проїжджай». Свідок проїхав, відвіз людей і повернувся на місце, де розповів поліцейським, що став свідком подій, та надав запис з відеореєстратора;

- протоколом огляду від 30 січня 2019 року (т. 3 а.с. 43-44), згідно з яким у приміщенні Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було оглянуто відеореєстратор Xiaomi з картою пам`яті «Kingston», наданий для огляду ОСОБА_24 ;

- протоколом перегляду відеозапису від 02.03.2020 року (т. 4 а.с. 189-190), згідно з яким об`єктом огляду є карта пам`яті Micro SD 16 GB, яку вилучено 30.01.2019 року з реєстратора, добровільно наданого ОСОБА_25 . На карті наявний один відео-файл. При перегляді відеозапису на екрані з`являється зображення проїжджої частини у темний час доби. Під час руху автомобіля, за кадром є голос чоловіка, який каже про те, що він зняв, як вибухнув автомобіль, та жіночий голос коментує це, вказуючи при цьому на праву сторону на стоячий автомобіль чорного кольору із увімкненим аварійним сигналом;

- записом з відеореєстратора, на якому зафіксовано дату 29.01.2019 року та час 20:51. З зображення видно, що зйомка ведеться з автомобіля, який рухається вниз по вул. Рогальова, і голос коментує, що щойно бачив вибух. Також видно зустрічний автомобіль марки «Мерседес». Після цього автомобіль перетинає перехрестя з вул. Ливарною та повертає ліворуч на площу Успенську. При цьому далі, по вул. Рогальова, видно автомобіль, з якого йде дим;

- показаннями свідка ОСОБА_26 , анкетні данні якого були змінені з метою забезпечення безпеки, який пояснив, що він живе тим, що збирає по місту макулатуру і металобрухт, які здає на переробні пункти. Ввечері 29.01.2019 року він знаходився і районі цирку, пройшов по ОСОБА_27 , де повернув у двори елітних будинків. Там він знайшов пошкоджений телевізор, з якого вирвав дроти і пішов до вул. Рогальова (узвозу Крутогірного). По дорозі він зайшов у напівзруйнований будинок, сів в кущах, де почав чистити дроти. Зненацька він почув вибух, схожий на петарду, а тому не придав йому значення. Однак через хвилину в 50-60 метрах від нього з`явився чоловік, який швидко пішов в його бік. Свідок злякався і сховався. Далі він побачив, що чоловік щось викинув на дах будинку і пройшов повз свідка. Свідок посидів ще 5 хвилин, вийшов з будинку і пішов в бік вул. Набережної Січеславської, де його зупинили поліцейські і він їм розповів про те, що бачив;

- показаннями свідка ОСОБА_28 , анкетні данні якого були змінені з метою забезпечення безпеки, який пояснив, що 29.01.2019 близько 20-21 години, коли на вулиці вже було темно, він знаходився в районі цирку і на перехресті вул. Ламаної та вул. Рогальова зайшов на подвір`я закинутої будівлі справити природні потреби. Зненацька він почув звук вибуху і побачив чоловіка середньої комплекції, зросту вище середнього, який вибіг з будівлі, кинув тубус на дах невисокої прибудови і побіг в бік вул. Набережної. Свідок після цього пішов в бік цирку, де його зупинили поліцейські і він розповів, що саме він бачив;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , анкетні данні якого були змінені з метою забезпечення безпеки, який пояснив, що в той вечір він рухався по вул. Ливарній в бік цирку, коли почув гучний вибух. Через деякий час з дворів вийшов кремезний чоловік з капюшоном на голові, а ще через деякий час свідка зупинили поліцейські і він розповів, що бачив. Після цього свідка допитали в поліції, а через деякий час його повторно викликали і він по фотознімках впізнав особу, яку зустрів на вул. Ливарній;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2019 року (т. 3 а.с. 144-145), згідно з яким свідок ОСОБА_17 серед пред`явлених фото осіб впізнав ОСОБА_8 , якого він бачив 29.01.2019 року о 21-00 год. після вибуху близько 21-00 год., коли останній вибіг із двору по АДРЕСА_5 ;

- висновком експерта від 04.03.2020 року № 19/104-11/1/52 (т. 4 а.с. 175-181), згідно з яким на місці події по АДРЕСА_3 , за участю автомобіля Тойота Ленд Крузер 200, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , стався вибух вибухового пристрою. Для вибуху було використано промислово виготовлену реактивну протитанкову гранату РПГ-26. Наданими на дослідження предметами є: пусковий пристрій реактивної протитанкової гранати РПГ-26; частини задньої резинової кришки; фрагмент герметизуючого кільця вузла кріплення гранати в пусковому пристрої; уламок кільця вузла кріплення гранати в пусковому пристрої; реактивний двигун протитанкової гранати ПГ-26, після спрацювання; перо стабілізатора реактивного двигуна; уламки головної частини протитанкової гранати ПГ-26; головна частина протитанкової гранати ПГ-26, після вибуху. Надані на дослідження предмети є частинами (уламками) реактивної протитанкової гранати РПГ-26;

- протоколом слідчого експерименту, проведеного з 20:40 години до 21:55 години 28.12.2019 року за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_29 та понятих (т. 4 а.с. 109-114). В ході експерименту в районі цирку в м. Дніпро ОСОБА_8 вказав на будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , пояснивши, що це саме та будівля, біля якої його 29.01.2019 року його висадив ОСОБА_30 у вечірній час доби з автомобіля «Мерседес» на іноземних номерах. Після чого ОСОБА_8 з сумкою, в якій знаходився РПГ, попрямував в покинуте приміщення через отвір, схожий на двері, повернув ліворуч та пройшов до першого вікна, розташованого з лівого від входу боку будівлі, пояснивши, що саме з цього вікна він 29.01.2019 року здійснив постріл з РПГ-26 по автомобілю потерпілого. Після того, як ОСОБА_8 дали відстріляний тубус від РПГ-26, він поклав його на праве плече та пояснив, що в той день він стріляв по автомобілю потерпілого, стоячи приблизно на відстані 50 см від стіни вікна, тубус тримав на правому плечі, а автомобіль потерпілого зупинився саме навпроти його вікна, так як ОСОБА_30 на автомобілі «Мерседес», їхавши попереду автомобіля потерпілого, зупинив його саме навпроти вікна, де перебував ОСОБА_8 , тим самим дав знак для здійснення пострілу. Далі, за допомогою автомобіля статиста «Тойота Ленд Крузер 200», ОСОБА_8 вказав місце, де знаходився автомобіль потерпілого, та за допомогою лазерної указки було вказане місце попадання снаряду, а саме переднє водійське колесо. Потім ОСОБА_8 вказав, що після пострілу він вийшов з будівлі, повернув ліворуч і пішов у напрямку дороги, однак на момент слідчого експерименту на проході на дорогу стояв паркан, якого на момент скоєння злочину не було. Куди подів тубус від РПГ-26 - обвинувачений не зміг сказати, оскільки кинув його з замахом руки вгору через плече та вийшов з покинутої будівлі. Вийшовши з покинутого будинку, ОСОБА_8 опинився на вул. Ламаній і пішов в бік Січеславської Набережної, де перейшов на світлофорі через дорогу та попрямував в бік цирку, де згідно їх попередньої домовленості його на автомобілі «Мерседес» чекали ОСОБА_31 і ОСОБА_30 та вони попрямували через Новий міст в бік м. Синельникове;

- відеозаписом вказаного слідчого експерименту, з якого видно, що ОСОБА_8 спокійний, дає показання добровільно, послідовно, детально, і при цьому будь-яких підказок від учасників слідчої дії не отримує;

- протоколом затримання ОСОБА_8 від 23.12.2019 року, згідно з яким останнього затримано о 07:55 годин біля будинку № 71 по вул. Бараболкіна в м. Сінельникове Дніпропетровської області за участю адвоката ОСОБА_32 та в ході особистого обшуку виявлено предмет, схожий на пістолет «Walther», № НОМЕР_5 , з сьома патронами. З пістолета зроблено змиви та знято сліди пальців рук;

- показаннями свідків ОСОБА_33 і ОСОБА_34 , які пояснили, що поліцейські запросили їх прийняти участь у слідчій дії в статусі понятих, на що вони погодились і поїхали з останніми в м. Синельниково. Коли вони приїхали на місце, то побачили чоловіка, що лежав вниз обличчям, біля якого стояли троє поліцейських в масках. Свідкам повідомили, що чоловіка підозрюють у вчиненні злочину і будуть проводити його обшук. Під час обшуку знайшли ключи, незначні грошові кошти, пістолет Вальтер, при цьому чоловік говорив, що пістолет йому підкинули;

- висновком експерта від 24.12.2019 року № 7/3.1/930 (т. 4 а.с. 58-62), згідно з яким предмет, наданий на дослідження, є бойовою нарізною вогнепальною зброєю, придатний до стрільби пістолетними патронами калібру 7,65 мм (Br), виготовлений промисловим способом (виробництво Німеччина), та є самозарядним пістолетом «Walther PPK», № НОМЕР_5 , калібру 7,65 мм (Br). Сім предметів, наданих для дослідження, є боєприпасами - шість патронів є пістолетними патронами калібру 7,65 мм (Br), один патрон є пістолетним патроном калібру 32 AUTO 7,65 мм (Br). Надані патрони виготовлені промисловим способом. Патрони призначені для стрільби з пістолетів «Browning» моделей 1900, 1912, 1922 рр., «Mauser» М.1944, М.38 (Н), «Walther PP», «Walther PPК», «Beretta» М.1939, М1945 та ін.;

- висновком експерта від 10.01.2020 № 19/104-7/3/9 (т. 4 а.с. 75-78), згідно з яким слід пальця руки розмірами 20х19 мм., вилучений з пістолета Walther НОМЕР_6 , залишений середнім пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 ;

- висновком судово-психіатричного експерта № 56 від 07.02.2020 року (т. 4 а.с. 146-148), згідно з яким ОСОБА_8 на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованих йому діянь, не страждав і в теперішній час не страждає. Він міг у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, і може у теперішній час усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Дослідивши з дотриманням вимог закону та детально проаналізувавши у вироку вищезазначені та інші докази, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, який колегія суддів вважає правильним та з ним погоджується, оскільки суд першої інстанції дав належну оцінку дослідженим доказам не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, і ці докази в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і є достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень та доведеності вини останнього у їх вчиненні, а також для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, вказаними та іншими дослідженими судом доказами поза розумним сумнівом підтверджується як факт вчинення о 20:50 годин 29.01.2019 року на перехресті вул. Ламаної та узвозу Крутогірного в м. Дніпрі закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_12 та ОСОБА_13 шляхом пострілу з гранатомету РПГ-26 в автомобіль Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого останні перебували, так і те, що вказане кримінальне правопорушення було вчинено саме обвинуваченим ОСОБА_8 . Також цими доказами поза розумним підтверджується факт придбання та носіння ОСОБА_8 вогнепальної зброї та бойових припасів до неї без передбаченого законом дозволу.

Визначену в оскаржуваному вироку кваліфікацію дій обвинуваченого у вказаній частині за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та за ч. 1 ст. 263 КК України колегія суддів вважає правильною і з нею погоджується.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги сторони захисту, колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки вони випливають з власного тлумачення обвинуваченим та захисником норм процесуального закону та суб`єктивного аналізу і переоцінки окремих доказів, головною мірою з формальних процесуальних міркувань, що не стосуються їх суті та фактичних обставин, які ними підтверджуються. При цьому оцінка і тлумачення таких доказів здійснюються тенденційно, вибірково, спотворюючи їх зміст та відокремлено від інших обставин та доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність. Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що апеляційні доводи в цілому повторюють доводи сторони захисту, висловлені у межах судового розгляду в суді першої інстанції, які були досліджені, проаналізовані у вироку та грунтовно відкинуті як неспроможні.

Доводи сторони захисту про те, що судом було із відступленням від правової позиції, висловленої у Постанові ОП ККС ВС від 22.02.2021 року у справі №754/7061/15, безпідставно прийнято до уваги постанови про визначення групи прокурорів, які були не підписані уповноваженою особою, внаслідок чого всі зібрані стороною обвинувачення докази є недопустимими, оскільки були набуті за відсутності належного процесуального керівництва, колегія суддів вважає неспроможними.

Так, вказаний правовий висновок суду касаційної інстанції стосується випадків відсутності постанови про призначення (визначення) прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, або її не підписання керівником відповідного органу прокуратури.

Натомість з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що попри те, що дійсно при виконанні вимог ст. 290 КПК України стороні захисту були відкриті екземпляри постанов про визначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, які не містили підпису посадової особи, яка приймала відповідні рішення, втім на той час безумовно існували і інші екземпляри тих самих процесуальних рішень, підписані вказаною особою, що підтверджується дослідженими судом матеріалами клопотань про проведення обшуків.

На переконання колегії суддів, надання стороні захисту у межах виконання вимог ст. 290 КПК України екземплярів постанов про визначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, не підписаних керівником прокуратури, за умови наявності інших підписаних екземплярів тих самих процесуальних рішень, які на той час поза розумним сумнівом існували, належить відрізняти від випадків, коли такі документи повністю відсутні або взагалі не підписувалися керівником відповідного органу прокуратури, у зв`язку із чим підстав для визнання недопустимими всіх доказів у справі, як на цьому наполягає сторона захисту, не вбачається.

Доводи сторони захисту щодо безпідставного визнання судом допустимими частини речових доказів, а саме трьох фрагментів, виконаних із гуми чорного кольору, схожих на задню кришку РПГ-26, фрагменту пластику чорного кольору, схожого на задню кришку в тубусі від РПГ-26, фрагменту полімерного матеріалу білого кольору, схожого на фіксатор ракети в тубусі від РПГ-26, хвостової частини моторного двигуна реактивної протитанкової гранати ПГ-26 з маркуванням 7/1ТРВА15-90К, одного стабілізатора від реактивного двигуна, двох фрагментів металу сірого кольору від двигуна, конусоподібного, з нерівними краями, фрагменту металу округлої форми сірого кольору хакі з огляду на те, що вони не були сфотографовані при вилученні, тобто вилучені в порушення норм КПК України, а також ці докази не були належним чином опечатані, оскільки відповідний протокол підписаний невстановленою особою ОСОБА_14 , який не зазначений в його вступній частині, а на пакетах, в яких було упаковано та опечатано вказані докази, підпис ОСОБА_14 відсутній, колегія суддів оцінює критично.

Так, вказані речі було виявлено та вилучено під час проведення оглядів місця події, результати яких було оформлено протоколами від 29.01.2019 року (т. 3 а.с. 7-18, 19-21). За правилами ч. 7 ст. 237 КПК України при проведенні даної слідчої дії слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право, але не зобов`язаний проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Таким чином, фототаблиці до вказаних протоколів із зображенням вилучених предметів мали факультативний характер і той факт, що вони були визнані недопустимими доказами з міркувань виконання їх не тими слідчими, що проводили огляд, а іншим співробітником поліції, не впливає ані на законність самих слідчих дій та її протоколів, ані на можливість використання виявлених та вилучених речей як доказів.

Що стосується відсутності на пакетах, в які було поміщено та опечатано зазначені докази, підпису слідчого ОСОБА_35 , то дана обставина була предметом обговорення у межах судового розгляду в суді першої інстанції, який у вироку грунтовно зазначив, що даний процесуальний документ був складений на бланку, в якому було надруковане прізвище слідчого ОСОБА_35 , втім решта інформації внесена до нього рукописним способом слідчим ОСОБА_23 , який і проводив дану процесуальну дію за участю понятих та підписав її протокол, а залишення надрукованого на бланку прізвища слідчого ОСОБА_35 є технічним недоліком, який не має істотного значення.

Доводи сторони захисту щодо недопустимості як доказів протоколів огляду від 29.01.2019 року з огляду на зазначення у них не існуючої адреси проведення відповідних слідчих дій, оскільки у них місце огляду було зазначене як «нежитлова двоповерхова будівля, розташована за адресою АДРЕСА_3 » та « АДРЕСА_3 », в той час як фактично таких поштових адрес не існує, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки локалізація місця подій і фізичне розташування об`єктів огляду як таких сумнівів не викликають і підтверджуються низкою інших доказів, зокрема показаннями свідків і протоколом слідчого експерименту від 28.12.2019 року, проведеного за участю самого обвинуваченого, а апеляційні доводи у цій частині зводяться до маніпулювання неточністю встановлення при проведенні первинних слідчих дій, з доступних на той час джерел, орієнтовної адреси місць огляду.

З тих самих міркувань, а також приймаючи до уваги, що уточнення судом поштової адреси місця скоєння злочину, фізичне розташування якого сумнівів не викликає, не може вважатися виходом за межі обвинувачення, колегія суддів критично оцінює доводи сторони захисту щодо викладення судом нових фактичних обставин, не встановлених стороною обвинувачення, і неможливості ідентифікації місця вчинення злочину поза розумним сумнівом.

Посилання апелянтів на недопустимість висновків експерта від 05.04.2019 року, оскільки експертизу було призначено ухвалою слідчого судді на підставі розгляду клопотання слідчого ОСОБА_15 , не погодженого з прокурором, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ст. ст. 243, 244 КПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, чинній станом на 01.01.2019 року, - на час звернення слідчого до слідчого судді із вказаним клопотанням (т. 3 а.с. 126), - передбачали звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи саме сторони кримінального провадження, якою за правилами п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України вважається зокрема слідчий.

Доводи сторони захисту щодо безпідставного визнання судом допустимими доказами відомостей, відображених у протоколі огляду предмета та перегляду відеозапису від 09.12.2019 року, оскільки вказаний диск було вилучено слідчим у працівника оперативного підрозділу, який не має права без відповідного доручення вчиняти процесуальні дії (т. 3 а.с. 205), а тому наявні копії відеофайлів є виготовленими в порушення вимог КПК України, колегія суддів оцінює критично.

Так, вищезазначений огляд було проведено слідчим ОСОБА_36 у межах повноважень, визначених процесуальним законом (т. 3 а.с. 177-204). При цьому положеннями ст. 237 КПК України не обмежене коло осіб, в яких можуть бути вилучені речі і документи, що мають значення для кримінального провадження, а сторона захисту не посилається на будь-які конкретні процесуальні дії, що були вчинені працівником поліції ОСОБА_37 без доручення слідчого або прокурора.

Посилання сторони захисту на те, що під час проведення слідчого експерименту від 28.12.2019 року було порушено право ОСОБА_8 на захист, оскільки вказану слідчу дію було проведено за участю призначеного захисника за відсутності належного обгрунтування такої потреби, оскільки на той час інтереси ОСОБА_8 представляв адвокат ОСОБА_16 згідно договору, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, за правилами ч. 1 ст. 53 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд залучають захисника для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, виключно у невідкладних випадках, коли є потреба у проведенні невідкладної процесуальної дії за участю захисника, а завчасно повідомлений захисник не може прибути для участі у проведенні процесуальної дії чи забезпечити участь іншого захисника або якщо підозрюваний, обвинувачений виявив бажання, але ще не встиг залучити захисника або прибуття обраного захисника неможливе.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою слідчого від 28.12.2019 року було залучено захисника для проведення окремої процесуальної дії - допиту підозрюваного ОСОБА_8 та проведення з ним слідчого експерименту (т. 4 а.с. 102). У той самий день підозрюваному було роз`яснене його право на захист, при цьому в протоколі останній зазначив, що бажає давати покази за участю безоплатного захисника, визначеного державою (т. 4 а.с. 107), а також окремо подав заяву про вжиття заходів безпеки з огляду на загрозу для життя і здоров`я його та його родини (т. 4 а.с. 108), із чим могла бути пов`язана невідкладність проведення процесуальних дій. У той самий день слідчий експеримент за участю ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_29 було проведено (т. 4 а.с. 109-140).

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що висловив бажання брати участь у слідчих діях за участю безоплатного захисника, визначеного державою, сам підозрюваний; поведінка ОСОБА_8 та захисника у межах слідчого експерименту не дає підстав для висновку про те, що на обвинуваченого чинився будь-який тиск, його дії не були добровільними або допомога захисника надавалася йому у неналежному обсязі; протокол проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 та захисник підписали без зауважень; у подальшому будь-яких скарг або заперечень з цього приводу не заявили ані обвинувачений, ані його захисники ОСОБА_38 та ОСОБА_29 ; позицію щодо незаконності проведення слідчого експерименту за участю залученого захисника сторона захисту висловила лише на фінальній стадії судового розгляду в суді першої інстанції.

На думку колегії суддів, вищенаведені обставини у сукупності свідчать про те, що право обвинуваченого на захист та на вільний вибір захисника при проведенні з ним слідчого експерименту не було порушене, а доводи апеляційної скарги у цій частині є лінією захисту, спрямованою на уникнення ОСОБА_8 кримінальної відповідальності.

Посилання апелянтів на пред`явлення ОСОБА_17 особи для впізнання за фотознімком, із використанням персональних даних ОСОБА_8 , наданих останнім до Державної міграційної служби для виготовлення закордонного паспорту, - відповідної фотокартки, яка була отримана у порушення вимог Закону України «Про захист персональних даних», - колегія суддів, погоджуючись з оцінкою, наданою судом першої інстанції аналогічним доводам сторони захисту, вважає безпідставними, оскільки матеріалами справи не підтверджується отримання вказаної фотокартки саме від Державної міграційної служби.

Апеляційні доводи щодо не зазначення у протоколі затримання обвинуваченого від 23.12.2019 року учасників процесуальної дії - працівників поліції, що здійснювали фізичне затримання ОСОБА_8 , колегія суддів не вважає такими, що тягнуть визнання цього протоколу недопустимим, оскільки таке порушення не має істотного характеру і не впливає ані на законність самої процесуальної дії, ані на її перебіг та результати.

Посилання апелянтів на те, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого злочину, а саме замаху на вбивство, є лише припущеннями, а також на неповноту дослідження судом фактичних обставин справи у зв`язку з тим, що не був допитаний свідок слідчий, який затримував обвинуваченого, колегія суддів оцінює критично з міркувань, наведених вище щодо повноти і правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень та доведеності його вини. Також приймається до уваги, що у межах апеляційного розгляду сторона захисту не навела переконливих міркувань з приводу того, які істотні для справи обставини, які не висвітлені іншими доказами, може підтвердити або спростувати зазначений свідок.

Апеляційні доводи про те, що із заяви ОСОБА_13 про вчинення щодо нього замаху на вбивство не вбачається, що він був пасажиром автомобіля Тoyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , є неспроможними, оскільки дана обставина підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та заявою про залучення до провадження як потерпілого (т. 4 а.с. 149, 150).

Посилання сторони захисту на неузгодженість часу затримання обвинуваченого та часу внесення до ЄРДР відомостей про виявлення в нього вогнепальної зброї, що, на думку апелянтів, свідчить про недоведеність вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Так, з протоколу затримання ОСОБА_8 від 23.12.2019 року вбачається, що останнього було фактично затримано о 07:55 годин вказаного дня біля будинку АДРЕСА_6 (т. 4 а.с. 23-25). При поверхневій перевірці було виявлено наявність в обвинуваченого предмету, схожого на пістолет, про що о 08:14 годин того ж дня внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 263 КК України (т. 4 а.с. 33), а о 08:57 годин того ж дня видано адвокату ОСОБА_39 доручення про надання ОСОБА_8 безоплатної вторинної правової допомоги (т. 4 а.с. 37).

Після прибуття захисника на місце затримання обвинуваченого, у період часу з 09:25 до 09:35 годин 23.12.2019 року, було складено протокол затримання, згідно якому у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено зокрема предмет, схожий на пістолет «Walther», № НОМЕР_5 , з сьома патронами, з якого зроблено змиви та знято сліди пальців рук.

Колегія суддів не вбачає будь-якої непослідовності та/або нелогічності вказаного перебігу подій. Приймаючи до уваги, що вилучення в обвинуваченого пістолета з патронами відбулося у належній процесуальній формі, у присутності понятих та захисника, при цьому ані сам обвинувачений, ані захисник будь-яких зауважень або заперечень із цього приводу на той час не висловили, колегія суддів критично оцінює доводи сторони захисту у цій частині.

Посилання сторони захисту на те, що в матеріалах кримінального провадження № 0003200 за фактом вилучення вогнепальної зброї, яке в подальшому 24.12.2019 року було об`єднане з кримінальним провадженням № 0000257, відсутня копія постанови про визначення групи прокурорів від 23.12.2019 року, що в свою чергу призвело до незаконності процесуальних рішень в ньому, в тому числі і рішення про об`єднання кримінальних проваджень, є неспроможними, оскільки фактично така постанова в матеріалах справи наявна (т. 4 а.с. 35).

Доводи апелянтів про те, що судом у формулюванні обвинувачення зазначено як пристрій, з якого здійснено постріл, тубус РПГ 26 з маркуванням 7/1ТРВА15-90К, який визнано недопустимим доказом, з посиланням на те, що протокол огляду, яким було його виявлено та вилучено, має його опис і цей протокол є допустимим доказом, проте фактично зазначені у протоколі від 29.01.2019 року відомості стосовно тубусу РПГ 26 з маркуванням 7/1ТРВА15-90К є похідними від речового доказу, який визнано недопустимим, і як наслідок також є недопустимими, колегія суддів оцінює критично.

Так, огляд місцевості є невідкладною слідчою дією, що полягає в установленні, фіксації та дослідженні обстановки місця події, слідів злочину та злочинця, інших фактичних даних, на підставі яких у сукупності з рештою доказів можна робити висновок про механізм розслідуваної події та про інші її обставини. За правилами ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Таким чином, протокол огляду і викладені у ньому відомості є самостійним джерелом доказів, на допустимість яких не впливає подальше визнання окремих вилучених при огляді речових доказів з міркувань порушення процедури їх пакування, а отже використання судом відомостей, викладених у протоколі огляду, процесуальному закону не суперечить.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та захисника.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів не знаходить їх обґрунтованими.

Так, відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегією суддів встановлено, що при призначенні ОСОБА_8 покарання судом належним чином виконані вимоги ст. ст. 50, 65 КК України та враховані характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно ст. 12 КК України є закінченим замахом на скоєння умисного особливо тяжкого злочину та умисним тяжким злочином; відсутність обставин, що як пом`якшують покарання, так і обтяжують його; відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що останній раніше не судимий у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей; обставини скоєння злочинів та причини, внаслідок яких злочин, передбачений ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 15 КК України, не було доведено до кінця.

Взявши до уваги та належним оцінивши всі вищенаведені обставини у сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 15 КК України у виді позбавлення волі на строк, який істотно перевищує мінімальну межу, передбачену санкцією частини статті закону про кримінальну відповідальність, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк, наближений до максимальної межі, передбаченої санкцією частини статті закону про кримінальну відповідальність, та остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Колегія суддів з правильністю цього висновку погоджується та вважає призначене покарання законним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_8 і попередження нових злочинів.

Апеляційна скарга прокурора вказаних висновків суду не спростовує, оскільки відомості, наведені на її обгрунтування, були відомі суду, проаналізовані у вироку та, на думку колегії суддів, достатньою мірою враховані при призначенні покарання, зокрема вчинення злочину способом, небезпечним для багатьох осіб, було прийняте до уваги при кваліфікації дії обвинуваченого у тому числі за п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та призначення ОСОБА_8 більш суворого покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2022 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4