Справа № 445/989/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/443/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Золочівського районного суду Львівської області від 21 березня 2022 року,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
встановила:
цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 04 грудня 2013 року та визначено ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року), зараховано ОСОБА_9 в строк відбування покарання строк тримання під вартою за ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 11 квітня 2014 року з 11 квітня 2014 року до 18 квітня 2014 року, а також за ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 10 серпня 2021 року з 10 серпня 2021 року по дату вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 залишено до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів майнового характеру, на шлях виправлення не став, а здійснив новий злочин. Так, 10 квітня 2014 року, близько 13 год. 35 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в адміністративній будівлі Золочівської обласної державної податкової інспекції, що по вул. Лермонтова, 1 в м. Золочеві, Львівської області, повторно, таємно від оточуючих, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи з корисливого мотиву, користуючись тим, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, безперешкодно зайшов до службового кабінету № 19, звідки із крісла викрав жіночу сумочку темного кольору марки "ESPRIT", вартістю 180 грн., у вказаній сумочці знаходились паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_10 , службове посвідчення працівника Золочівської ОДПІ у Львівській області, видане на ім`я ОСОБА_10 , чотири банківські картки, що належать ОСОБА_10 , косметична сумочка чорного кольору, вартістю 54 грн., косметична сумочка білого кольору, вартістю 349,60 грн., косметичний виріб марки "Mary Kay", в якому міститься дзеркало, щітка, помада, жіноча пудра, вартістю 123,50 грн., косметичний виріб (пудра), вартістю 102 грн., жіноча помада рожевого кольору із маркуванням "Mary Kay", вартістю 96 грн., туш для вій марки "Veryme Funky extendlash", вартістю 59,40 грн., косметичний виріб із порошком сірого кольору марки "Oriflame", вартістю 59,40 грн., косметичний виріб із порошком синього кольору марки "Oriflame", вартістю 51,60 грн., туш для вій марки "GIORDANI GOLD", вартістю 33,60 грн., гроші в сумі 143 грн., всього майна, що належить ОСОБА_10 на загальну суму 1252,10 грн. В подальшому, сховавши майно під шкіряну куртку, направився в сторону виходу. Охоронець ОСОБА_11 , виконуючи свої посадові обов`язки, зупинив останнього з метою перевірки, оскільки запідозрив вчинення крадіжки, однак ОСОБА_6 , маючи при собі викрадені речі, на прохання його не відреагував та умисно, діючи відкрито, усвідомлюючи, що охоронцю стало відомо про заволодіння чужим майном, не бажаючи припинити свої дії, намагався довести свій злочинний намір до кінця та почав втікати з місця вчинення злочину із викраденими речами потерпілої ОСОБА_10 від ОСОБА_11 , який його переслідував. ОСОБА_6 не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин не залежних від його волі, так як згодом, був затриманий працівником Золочівської ОДПІ ОСОБА_12 .

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що вирок суду є надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного.

Зазначає, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є визнання вини, щире каяття та сприяння у розкритті кримінального правопорушення. Обставин, які б обтяжували покарання останньому судом не встановлено.

Наголошує, що обвинувачений жалкує про вчинене, крім цього, звертає увагу на те, що потерпіла ОСОБА_10 просила суд суворо не карати ОСОБА_6 , оскільки не має до нього претензій.

Просить змінити вирок Золочівського районного суду Львівської області від 21 березня 2022 року та призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вина ОСОБА_6 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, а саме як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Відтак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію.

Згідно вимог ст.ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначення покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення та інші обставини.

Так, колегія суддів вважає, що в даному випадку, суд першої інстанції належним чином врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 під час іспитового строку кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, іпризначив таке в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України, яке відповідає вимогам ст.ст. 65, 71 КК України, що, на думку колегії суддів, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання івважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника з цього приводу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Золочівського районного суду Львівської області від 21 березня 2022 року відносно ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4