Справа № 415/1162/21
Провадження № 1-в/188/174/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора Лисичанської окружної прокуратури ОСОБА_3 в режимі відео конференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Петропавлівка клопотання начальника Сєвєродонецького районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Луганській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_4 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська Луганської області, громадянина України, з професійно - технічною освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 07.04.2021р. Лисичанським міським судом Луганської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік; відповідно до ст.76 КК України суд поклав на засудженого обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації;

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання начальника Сєвєродонецького районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Луганській області (далі уповноважений орган пробації) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_4 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку ОСОБА_5 , (далі засудженого) .

В обґрунтування клопотання вказано наступне :

Вирок Лисичанського міського суду Луганської області стосовно ОСОБА_5 надійшов на виконання до уповноваженого органу пробації 27.05.2021 року.

Засуджений обов`язки, покладені на нього судом, ч.3 ст. 164 КВК України, ст. 17 Законом України «Про пробацію» виконав повністю.

До адміністративної та кримінальної відповідальності засуджений в період перебування на обліку уповноваженого органу пробації не притягувався.

Згідно з вимогою УІАП ГУНП в Луганській області від 31.05.2022р. відомості про вчинення засудженим в період іспитового строку нового кримінального правопорушення станом на 18.05.2022р. відсутні.

Інформація щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення про підозру стосовно засудженого під час перебування на обліку уповноваженого органу пробації не надходила.

В період іспитового строку із засудженим систематично проводилась профілактична та соціально-виховна робота. Заходи, передбачені індивідуальним планом, засуджений виконав.

Іспитовий строк засудженого закінчився 07.04.2022р. Згідно з ч.1 ст. 163 КВК України контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом пробації.

Таким чином, на думку уповноваженого органу пробації, його функції стосовно засудженого закінчені.

Відповідно до ч. 7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами, може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06.03.2022р. №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність Лисичанського міського суду Луганської області передана до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області.

Згідно з п.3 ч. 2 ст. 539 КПК України під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, відповідно до пункту 9 ч.1 ст.537 КПК має право вирішувати питання про звільнення від призначеного України покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор, повідомляються інші особи.

В судове засідання засудженого ОСОБА_5 викликати не представляється можливим через те, що місцем його реєстрації та місце проживання у клопотанні вказане м. Лисичанськ, Луганської області. В поданні іншого місця його перебування, можливо як переміщеної особи, не вказане.

Дана територія, згідно Переліку територіальних громад , які розташовані в районі проведення воєних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації , оточенні (блокуванні) станом на 08 липня 2022 року, який був затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 14 липня 2022 року № 152, є тимчасово окупованою. Адреси перебування засудженого на іншій території суду не надано.

Начальник Сєвєродонецького РВ №2 філії ДУ «Центру пробації» в Луганській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав вважає, що його розгляд можливий без участі засудженої особи у разі задоволення клопотання суд не погіршить його становище. Щодо надання суду особової справи та доказів того, що засуджений дійсно виконав покладені на нього обов`язки суду зазначив, що таки докази надати неможливо, але на його думку це не заважає суду задовольнити подання.

Вислухавши прокурора, вивчивши матеріалі надані до клопотання суд поважав за можливе та розглянув подання без участі в судовому засіданні засудженої особи.

Суд вважає, що неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, оскільки немає підстав для визнання їх участі обов`язковою(ч. 5 ст. 539 КПК).

Дослідивши подання та додані до нього документи, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації веде облік засуджених протягом іспитового строку, роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

Згідно ч.3 ст.164 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані виконувати обов`язки, які покладені на них: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації . У разі неприбуття до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органами внутрішніх справ. Поважними причинами неявки засудженого до уповноваженого органу з питань пробації в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба на інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання (ч. 1 ст. 78 КК України). При цьому, як зазначено у п. 6 постанови Пленуму Верхов¬ного Суду України від 30.05.1997 р. № 7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина», суддя несе особисту відповідальність за своєчасний і якісний розгляд справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Суд враховує, що з даним поданням начальник Сєвєродонецького районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Луганській області звертається повторно. Ухвалою Петропавлівського районного суду від 16.06.2022 року у задоволенні подання було відмовлено через відсутність доказів не порушення з боку засудженого обов`язків покладених на нього судом, але при повтором зверненні уповноважена особа також не надає зазначених доказів.

Суд не може погодитися з думкою прокурора який вважає, що у разі неможливості надання уповноваженим органом доказів не порушення з боку засудженої особи покладених на нього судом обов`язків а також не передача в судове засідання, для огляду та вивчення, особової справи засудженого , суд має підстави для задоволення подання.

Така позиція, як уповноваженої особи так і прокурора є хибною тому, що звертаючись до суду ( ПОВТОРНО) з подібними клопотаннями ( подання) не надаючи належних доказів суду, не маючі взагалі доказової бази щодо обґрунтування їх доводів, при цьому посилаючись на неможливість надання таких доказів, вони повинні розуміти яким може бути рішення суду у даному разі.

Крім того, що до подання не долученні матеріали особової справи щодо засудженої особи, на думку суду подання не достатньо і не в повній мірі аргументоване, без посилання на докази.

Така позиція суду обумовлюється врахуванням практики ЄСПЛ у справі "Ушаков та Ушакова проти України" від 18.06.2015 року, де вказано на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Окрім цього, суд наголошує, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження.

Тобто, вказуючи у зверненні про певного роду факти, заявник має довести, що вони дійсно мали і мають місце.

Отже, постільки суду повторно не надані докази того, що засуджений не порушував обов`язку, встановленого вироком суду у вигляді явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації у встановлені постановою цього органу дні, а саме: копії листка реєстрації в якому повинні бути вказані данні про явку, або неявку засудженого до вказаного органу для реєстрації у встановлені постановою цього органу дні, ознайомлення з якою засудженого підтверджується його підписом, то суд вважає, що подання про звільнення від покарання ОСОБА_5 є необґрунтованим і підстав для його задоволення немає і у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 78 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника Сєвєродонецького районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Луганській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_4 про звільнення від покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по закінченню іспитового строку, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1