Справа № 206/5140/19
Провадження № 1-кп/206/12/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" травня 2022 р. в залі суду в місті Дніпрі Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2019 під № 0001667 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської облаті, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2019 року о 21 годині 50 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ TF699P» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , мешкає: АДРЕСА_2 , рухався у Самарському районі м. Дніпро, по вул. Сахарова з боку вул. Псковської в напрямку вул. Марійської.
Під час руху ОСОБА_3 , грубо порушуючи Правила дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, рухаючись з перевищенням дозволеної в населених пунктах швидкістю руху, виїхав на зустрічну смугу дороги із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху у кожному напрямку, та рухаючись по ній, в районі е/о № Л-14, 28/06 здійснив зіткнення з мопедом «Honda Rio АЕ35», під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі для руху.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2250е від 17 липня 2019 року, спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани в тім`яній області праворуч, саден правої половини обличчя (в лобній області по центру з переходом на волосисту частину голови, в лобній області праворуч, в скроневій області праворуч з переходом в величну область та далі вниз на щоку з переходом на підборіддя, в проекції кута нижньої щелепи праворуч), забою передньої поверхні черевної стінки, масивної ділянки осадження на передній поверхні черева по центру з переходом праворуч до середньо-ключичної лінії та з переходом ліворуч до задньо-пахвової лінії від краю реберної дуги до гребнів клубових кісток, закритих переломів лонних кісток праворуч та ліворуч з відносно задовільних стоянням уламків, тупої травми лівої половини калитки, з розривом лівого яєчка та його придатку, синця лівої половини калитки, забійної рани статевого члену (з приводу чого було проведено оперативне втручання (видалення лівого яєчка)), закритого багатоуламкового перелому лівої стегнової кістки у нижній третині зі значним зміщенням уламків, численних саден обох верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6 - термін зрощення кісткової тканини понад 21 добу.
Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «ЗАЗ TF699P» р.н. НОМЕР_1 порушив вимоги п. п. 11.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, які свідчать:
- п. 11.3 «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу»;
- п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах не визнав в повному обсязі, заперечував проти задоволення цивільного позову потерпілого, зазначив суду, що винним себе не вважає та показав, що 30.06.2019 року близько 22 год. 50 хв. він їхав по вул. Сахарова у м.Дніпро на автомобілі LANOS з м.Дніпра в напрямку м.Синельникове, рухався зі швидкістю не більше 50 км/год. Інших транспортних засобів на дорозі не було, їхав по своїй полосі, ближче до середини, напрямок руху не змінював. Траса була порожня, машин не було. Біля заправки його осліпило різке світло, мопед вилетів із-за перехрестя та сталось зіткнення, потерпілий перелетів через машину, вибивши лобове скло, яке вилетіло на обвинуваченого. Мопед опинився під машиною та машина зупинилась сама, тобто без застосування гальмівної системи. Коли ОСОБА_3 вийшов з машини, побачив потерпілого та викликав швидку допомогу. Також повідомив, що напередодні виконував роботи зі зварювання, але був у захисних окулярах. Спиртні напої не вживав. ДТП сталась у темну пору доби, але освітлення було гарне від заправки, дорожнє покриття було сухе, асфальтоване.
Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що у день ДТП виїхав з вул. Марійської на вул. Сахарова у м.Дніпрі та рухався у напрямку центру міста. Рухався у своїй полосі зі швидкістю 30 км/год., перед поворотом пригальмував перед трасою, подивився по сторонам, оскільки на його полосі нікого не було повернув на вул. Сахарова. Метрів за 10 побачив, що LANOS при русі змінив напрямок та виїхав на його смугу. Намагався уникнути зіткнення, але не вдалось. Зіткнення відбулось на полосі руху ОСОБА_6 . В день ДТП вживав пиво.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив, що бачив момент ДТП. З його слів, мопед виїжджав з провулку, на вулицю, прилеглої до заправки. Мопед виїхав та їхав по своїй полосі зі швидкістю до 40 км/год., з іншої сторони їхав автомобіль. Після того, як автомобіль проїхав магазин «Вітерець» по своїй полосі, метрів за 30 від заправки, автомобіль змінив траекторію руху та різко виїхав на зустрічну смугу. Мопед виїхав з провулку навпроти заправки. Світло горіло у обох транспортних засобах. Навпроти в`їзду до заправки автомобіль виїхав на зустрічну смугу та збив мопед. ОСОБА_6 впав на дорогу, а машина потягла мопед далі до сміттєвих баків. Інших транспортних засобів на дорозі у той момент не було, дорога була суха.
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_9 підтвердив висновки експертизи №11/10.1/680 від 23.07.2019 року. Дії обох водіїв знаходились у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. ДТП сталась на смузі руху мопеда. Вихідні дані для проведення експертиз експерт брав з постанов про призначення експертиз, з матеріалів справи, які були надані на дослідження. Даних про відстань від місця зіткнення до місця зупинки транспортних засобів у експерта не було. Щодо схеми місця ДТП, експерт повідомив, що для даного виду експертизи йому необхідні тільки місце зіткнення, інші параметри він не розглядав.
Обставин, регламентованих ст. 87 КПК України, щодо допитаного свідка та експерта в ході судового розгляду встановлено не було. Даних передбачених ч. 2 ст. 96 КПК України, стороною захисту відносно допитаного судом свідка та експертіа для доведення недостовірності їх показань, як то показання, документи, які підтверджують їх репутацію, зокрема, щодо засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність останніх, як про те вказував захист під час судового розгляду, надано не було. Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки та експерти, які були допитані судом під присягою, з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у зазначеному злочині.

Крім вищезазначених показів допитаних судом потерпілого, свідка, експерта винність обвинуваченого ОСОБА_3 , також підтверджується дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.07.2019 з фото-таблицями та схемою ДТП, проведеного в період з 01 год. 10 хв. до 01 год. 52 хв. слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та за участю двох понятих, у присутності ОСОБА_3 встановлено, що огляд проводився у м. Дніпро від вул. Псковська до вул. Марійської, обстановка на місці пригоди до початку огляду не змінювалась, дорожньо-транспортна пригода сталась за адресою: м. Дніпро, вул. Андрія Сахарова, 80а, на горизонтальный ділянці вулиці, вид та стан покриття - асфальтобетонне, сухе чисте, нерівностей та пошкоджень дорожнього покриття не виявлено, дорожнє покриття загальною шириною 9,7 м призначено для руху у двох напрямках, дорожня розмітка відсутня, до проїзної частини примикають праворуч бордюрний камінь, ліворуч узбіччя, далі праворуч розташована АЗС «Авіас плюс», ліворуч- лісосмуга, регулювання руху на цій ділянці регулюється ПДР України, видимість не обмежена, відсутні об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку ліворуч та праворуч, слідів, що свідчать про переміщення транспортних засобів на місці пригоди після ДТП до початку огляду не виявлено. Зафіксовано пошкодження транспортного засобу «ЗАЗ TF699P» р.н. НОМЕР_1 , а саме: пошкоджено передній бампер, капот, лобове скло, передні фари, передні крила, пошкодження транспортного засобу «Хонда» - пошкодження всього пластикового обвісу, деформація металевих частин, передня фара, транспортні засоби на момент огляду не завантажені, гальмові системи та регульове керування встановлюється, колеса і шини транспортного засобу «ЗАЗ TF699P» р.н. НОМЕР_1 в нормі, транспортного засобу «Хонда» - не встановлено, на дорожньому покритті наявна подряпина на асфальті, сліди бурого кольору. Автомобіль та мопед вилучені на майданчик тимчасового тримання за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22 (т. 1, а.п. 9-19).
Відповідно до довідки Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна лікарня .№6» Дніпровської міської ради, ОСОБА_6 був доставлений до лікарні 01.07.2019 року з діагнозом: «Політравма» (т. 1 а.п.20).
За результатами хіміко-токсикологічного аналізу на вміст алкоголю №7339 від 01.07.2019, у ОСОБА_6 вміст алкоголю в крові становив 0,70‰ (т.1 а.п.38).
З висновку КП «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під № 2369, складеного о 03 год. 00 хв. 02.07.2019 вбачається, що ознак сп`яніння у ОСОБА_3 не виявлено (т. 1 а.п.22).

Актом огляду та прийому-передачі тимчасово затриманого (вилученого) транспортного засобу встановлено, що на тимчасове зберігання на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22 було прийнято транспортний засіб легковий седан «Деу Ланос», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Здійснивши комісійний огляд тимчасово затриманого транспортного засобу встановлені наступні візуально видимі пошкодження: повністю розбита передня частина авто, розбите лобове скло, відсутня частина заднього сидіння, розбито лівий стоп, подряпини, зім`ятість всього кузову. Транспортний засіб мопед «Хонда» повністю деформовано (т. 1 а.п. 24, 25).
З висновку судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 2250е від 17.07.2019 року, вбачається, що за даними медичної документації та при огляді у останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани в тім`яній області праворуч, саден правої половини обличчя (в лобній області по центру з переходом на волосисту частину голови, в лобній області праворуч, в скроневій області праворуч з переходом в виличну область та далі вниз на щоку з переходом на підборіддя, в проекції кута нижньої щелепи праворуч); забію передньої поверхні черевної стінки, масивної ділянки осаднення на передній поверхні черева по центру з переходом праворуч до середньо- ключичної лінії та з переходом ліворуч до задньо-пахвової лінії від краю реберної дуги до гребнів клубових кісток; закритих переломів лонних кісток праворуч та ліворуч з відносно задовільним стоянням уламків; тупої травми лівої половини калитки, з розривом лівого яєчка та його придатку, синця лівої половини калитки, забійної рани статевого члену (з приводу чого було проведено оперативне втручання (видалення лівого яєчка); закритого багатоуламкового перелому лівої стегнової кістки у нижній третині зі значним зміщенням уламків; численних саден обох верхніх та нижніх кінцівок. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини рухомих транспортних засобів (мото- та авто-), з послідуючим падінням обстеженого на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини рухомих транспортних засобів (мото- та авто-), з послідуючим падінням обстеженого на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди. На момент проведення судово-медичної експертизи виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 - термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини рухомих транспортних засобів (мото- та авто-), з послідуючим падінням обстеженого на дорожнє покриття за умов дорожньо-транспортної пригоди (т. 1 а.п. 56-61).
З протоколу проведення слідчого експерименту з фото-таблицями та схемою ДТП від 11.07.2019 за участю свідка ОСОБА_8 , у присутності двох понятих, із застосуванням цифрової відеокамери «Canon», вбачається, що ОСОБА_8 показав, що 01.07.2019 року приблизно о 22 год. 00 хв. він знаходився на території АЗС «Авіас» та став свідком ДТП, а саме: бачив як автомобіль «ЗАЗ TF699» р.н. НОМЕР_1 рухався по вул. Сахарова з боку вул. Псковської в напрямку вул. Марійської із приблизною швидкістю 70 км/год. по центру проїзної частини, згідно замірів на відстані 5,10 м до правого краю проїзної частини по ходу його руху. На зустріч вказаному автомобілю по вул. Сахарова з боку вул. Марійської в напрямку вул. Псковської рухався мопед «Хонда» з приблизною швидкістю 30 км/год. Рухався на своїй смузі руху, згідно замірів на відставні 6,08 м до лівого краю. Свідок вказав на місце зіткнення автомобіля «ЗАЗ» та мопеда «Хонда», згідно замірів 6,10 м від правого краю проїзної частини по ходу руху автомобіля «ЗАЗ TF699». Також пояснив, що мопед «Хонда» виїзжаючи з вул. Марійської на головну дорогу проїзної частини вул. Сахарова зупинок не здійснював, а продовжував свій рух. Зіткнення відбулось передньою частиною автомобіля ЗАЗ з передньою частиною мопеда на смузі руху мопеда. Швидкість руху мопеда складала 30 км/год. та швидкість руху автомобіля ЗАЗ складала 70 км/год., зміг це визначити, так як сам є водієм. На момент ДТП дальність та оглядовість обмежені не були (т. 1 а.п. 66-71).
З висновків судової транспортно-трасологічної експертизи №11/10.4/687 від 23.07.2019 року та таблиць зображень до неї, вбачається, що в процесі порівняння слідів та пошкоджень, виявлених на досліджуваних ТЗ, а також в процесі суміщення ТЗ по їх пошкодженням, під час натурного моделювання, приходимо до висновку, що мало місце повздовжнє, зустрічне, блокуюче зіткнення автомобіля «ЗАЗ TF699P» та мопеду «Honda Rio АЕ35» при якому їх поздовжні осі були розташовані під кутом близько 185° ±10° відносно напрямку руху автомобіля «ЗАЗ TF699P». З урахуванням установлених частин транспортних засобів, які контактували під час зіткнення, а так само напрямків дій деформуючих сил, проводилося порівняння ушкоджень на автомобілі «ЗАЗ TF699P» з мопедом «Honda Rio АЕ35». При цьому встановлена відповідність ушкоджень на передній частині автомобіля «ЗАЗ TF699P» та передній частині мопеду «Honda Rio АЕ35» по розмірах, характеру, приблизних формах, взаємному розташуванні, що дозволяє стверджувати про контактування під час ДТП саме цих частин ТЗ. Визначити експертним шляхом розташування місця зіткнення як геометричну крапку щодо меж проїзної частини й нерухомих орієнтирів (у метрах) - не надається можливим. Однак, можливо стверджувати, що зіткнення автомобіля «ЗАЗ TF699P» та «Honda Rio АЕ35» мало місце на зустрічній смузі руху автомобілю «ЗАЗ TF699P» в напрямку руху до вул. Марійська та в повздовжньому напрямку на деякій відстані перед місцем розташування плями бурого кольору (т.1 а.п.79-85).
За висновками судової автотехнічної експертизи № 11/10.1/680 від 23.07.2019 року вбачається, що у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ЗАЗ ТР699Р» ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимог п.п. 11.3 та 12.4 Правил дорожнього руху. Водій автомобіля «ЗАЗ TF699P» ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення з мопедом «Honda Rio АЕ35» шляхом дотримання швидкісних обмежень та поверненням на свою смугу руху з моменту виїзду мопеда на вул. Сахарова. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ЗАЗ TF699P» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 11.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. У даній дорожній обстановці водій мопеду «Honda Rio АЕ35» ОСОБА_6 повинен був діяти згідно вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху. Технічна можливість уникнути зіткнення для водія мопеда «Honda Rio АЕ35» ОСОБА_6 встановлювалася виконанням ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху та для чого не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати. У даній дорожній обстановці дії водія мопеда «Honda Rio АЕ35» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.п.91-95).
Відповідно до протоколу слідчого експерименту з фото-таблицями та схемою ДТП від 08.08.2019, проведеного з 17 год. 30 хв. до 18 год. 45 хв. за участю потерпілого ОСОБА_6 , у присутності двох понятих, із застосуванням камери «Айфон». ОСОБА_6 вказав, що на момент ДТП він рухався на мопеді по вул. Марійської , під`їхав до вул. Сахарова, повернув праворуч та став рухатись в сторону вул. Псковської зі швидкістю 30 км/год. по своїй смузі руху. В цей час побачив світло фар, після чого трапилось зіткнення з автомобілем. Зіткнення трапилось на його смузі руху без гальмування. На момент ДТП проїзна частина дороги була суха, видимість та оглядовість обмежені не були. Під час слідчого експерименту потерпілий вказав місце зіткнення проведеними замірами була встановлена відстань від переднього колеса мопеда «Хонда» до лівого краю проїзної частини за напрямком його руху склала 6,5 м. Потерпілий вказав, що рухався на відстані 6,5 м до лівого краю проїзної частини за напрямком його руху. Також за його показами замірами встановлено, що автомобіль, з яким відбулось зіткнення від переднього правого габариту до правого краю проїзної частини за напрямком його руху був на відстані 5,7 м. Після ДТП потерпілий лежав на проїзній частині і його з тілесними ушкодженнями госпіталізували до лікарні. З якої причини автомобіль виїхав на його смугу йому не відомо (т. 1 а.п. 108-115).
22.02.2021 року адвокат ОСОБА_11 подав до канцелярії Самарського районного суду м. Дніпропетровська клопотання про проведення слідчих дій, яке обґрунтовано тим, що під час судового розгляду було встановлено, що експерт під час проведення судово-автотехнічної експертизи врахував дані, які не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, що у свою чергу ставить під сумніви його дослідження та в цілому висновок експерта№11/10.1/680 від 23.07.2021 в частині порушення ПДР України в діях учасників події. Висновок судово-автотехнічної експертизи слідчим було покладено у основу обвинувального акту, а отже матеріалів, які було виділено та направлено до УПП в Дніпропетровській області для складання адміністративного протоколу у відношенні потерпілого ОСОБА_6 . В ході досудового розслідування також не був проведений слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_3 . Проведення слідчого експерименту має істотне значення для кримінального провадження та проводиться з метою перевірки показань, що не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом. В даному випадку потерпіла сторона по справі вважає за необхідним провести слідчий експеримент, згідно якого перевірити покази учасників та свідків пригоди, а також встановити інші обставини дорожньо-транспортної пригоди, які необхідні для вирішення питання щодо порушення ПДР України учасниками події та для повного і об`єктивного судового розгляду даної справи (т. 2 а.п. 184-187).
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2021 року клопотання представника потерпілого ОСОБА_11 про проведення слідчого експерименту по кримінальному провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001667 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задоволено. Доручено проведення слідчого експеремента слідчому відділу Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Провести слідчий експеримент за участі підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника, потерпілого ОСОБА_6 та його представника, свідка ОСОБА_8 , сторони обвинувачення та експерта авто техніка Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України (т. 2 а.п. 190-191).
Відповідно до протоколу слідчого експерименту та схемою ДТП від 13.05.2021, проведеного з 11 год. 15 хв. до 12 год. 15 хв. за участю потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , за участю спеціаліста ОСОБА_12 , у присутності двох понятих, у зв`язку із тим, що на час проведення слідчого експерименту ширина проїзної частини в місці ДТП змінилась, було прийнято рішення про припинення проведення слідчого експерименту до встановлення ширини проїзної частини, яка була на час ДТП (т.2 а.п. 239-242).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.07.2021 зі схемою та фототаблицею, за участю потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , за участю спеціаліста головного експерта ОСОБА_13 у присутності двох понятих, встановлено, що на проїзній частині АДРЕСА_3 , згідно схеми ДТП було відображено подряпину, яка розташована на відстані 76,6 м від електроопри, до якої зроблені прив`язки при оформленні ДТП, а саме до кінця подряпини, з урахуванням довжини подряпини, було встановлено, що подряпина, а саме її початок розташований на відстані 114,5 м, потім з урахуванням схеми ДТП до протоколу огляду місця ДТП було відображено початок речовини бурого кольору, який розташований на відстані 5,6 м до подряпини, а саме її початку. Проведеними вимірами було встановлено, що проїзна частина вул. А.Сахарова в місці ДТП змінила свою ширину, та становить 10,8 м. На момент ДТП ширина дороги складала 9,7 м. Від лівого краю проїзної частинибули відміряні 9,7 м за напрямом автомобіля і взяті за основу, як ширина проїзної частини. Згідно висновку транспортно-трасологічної експертизи, місце контакту на передній частині автомобіля з мопедом розташоване на відстані 0,54 м від лівого габарита автомобіля. Згідно показів потерпілого ОСОБА_6 , місце зіткнення ТЗ розташоване на відстані 3,5 м до лівого краю проїзної частини за напрямом руху авто ЗАЗ та 69,5 м до перетину з вул. Марійською. Потерпілий показав траекторію виїзду з вул Марійської та вул. А.Сахарова до місця зіткнення. Проведеними вимірами було встановлено, що траекторія становить 73,5 м. Далі ОСОБА_6 показав як він рухався відносно межі проїзної частини після виїзду на вул. А.Сахарова. Вимірами було встановлено, що мопед рухався на відстані 3,4 м до правого краю проїзної частини за напрямком свого руху.Потерпілий показав також як авто ЗАЗ рухався до моменту та в момент зміни напрямку руху ліворуч. Вимірами було встановлено, що авто ЗАЗ рухався на відстані 2,6 м до правого краю проїзної частини за напрямком свого руху. ОСОБА_6 вказав, яку траекторію мав авто ЗАЗ з моменту початку зміни напрямку руху до моменту зіткнення, яка склала 24,9 м. ОСОБА_6 була вказана швидкість руху мопеда, яка становить 35 км/год. та швидкість руху автомобіля ЗАЗ, яка складала 70 км/год. Далі, з урахуванням швидкостей руху та траекторій руху транспортних засобів, були встановлені відстані, на яких вони знаходились до місця зіткнення та відстані в момент виїзду мопеда з вул. Марійської. У вказаний момент авто ЗАЗ знаходився на відстані 147,8 м до місця зіткнення, а мопед на вістані 73,5 м до місця зіткнення: (73,5/35х3,6=7,6 с; (7,6+70)/3,6=147,8).

Згідно показів обвинуваченого ОСОБА_3 , він показав місце, де відбулось зіткнення авто ЗАЗ та мопеда, вимірами було встановлено, що місце зіткнення розташоване на відстані 5,55 м до лівого краю проїзної частини за напрямком руху авто ЗАЗ та 66,3 м до перетину з вул. Марійською. ОСОБА_3 показав, як він рухався на авто ЗАЗ до моменту та в момент зміни напрямку свого руху. Вимірами було встановлено, що авто ЗАЗ рухався на відстані 2,2 м до правого краю проїзної частини за напрямом свого руху. Далі він показав траекторію, яку він подолав від моменту початку зміни свого напрямку руху ліворуч до моменту зіткнення, яка склала 16,2 м.Швидкість руху авто ЗАЗ становила 50 км/год. Швидкість руху мопеда вказати не може. Також не може вказати траекторію руху мопеда з моменту виїзду з вул. Марійської, оскільки він не бачив як виїхав мопед, бачив, що мопед змінює траекторію свого руху зліва направо по ходу руху авто у смугу руху авто ЗАЗ (т.2 а.п. 214-219, 228-237).

З висновків судової автотехнічної експертизи №КСЕ-19/104-21/38917 від 10.02.2022 року вбачається, що небезпека для руху водію моторолера «НОNDА» ОСОБА_6 в момент виїзду з другорядної дороги на проїзну частину дороги вул. А. Сахарова не виникала. У даній дорожній обстановці небезпека для руху водію моторолера «НОNDА» ОСОБА_6 виникала в момент зміни автомобілем «ЗАЗ ТF699Р» напрямку руху ліворуч для виїзду на зустріну смугу руху, і саме з цього моменту водій ОСОБА_6 повинен був застосувати заходи до гальмування по уникненню ДТП. Покази водія моторолера «НОNDА» ОСОБА_6 в частині того, що місце зіткнення розташовувалось на відстані 3,5 м від лівого краю проїзної частини за напрямком руху автомобіля «ЗАЗ ТF699Р» з технічної точки зору не позбавлені технічного сенсу. Покази водія автомобіля «ЗАЗ ТF699Р» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 в частині того, що місце зіткнення з моторолером було розташоване на відстані 5,55 м від лівого краю проїзної частини за напрямком його руху, з технічної точки зору не спроможні і тому не використовувались для подальшого дослідження. Встановити швидкість руху автомобіля «ЗАЗ ТF699Р» реєстраційний номер НОМЕР_1 перед зіткненням не надається можливим. Покази свідка ОСОБА_8 в частині того, що місце зіткнення моторолера «НОNDА» з автомобілем «ЗАЗ ТР699Р» було розташоване на смузі для руху моторолера «НОNDА» з технічної точки зору не позбавлене технічного сенсу. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «ЗАЗ ТF699Р» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимог п.п. 10.1, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху. Технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля «ЗАЗ ТF699Р» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 визначалася виконанням ним вимог п. 10.1 ПДР України, і в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, що не дозволили б йому їх виконати. Дії водія автомобіля «ЗАЗ ТF699Р» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху. Встановлена невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з даною ДТП. В даній дорожній обстановці водій моторолера «НОNDА» ОСОБА_6 повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. При заданих вихідних даних технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем «ЗАЗ ТF699Р» не визначалась односторонніми діями водія моторолера «НОNDА» ОСОБА_6 . При заданому механізмові пригоди в діях водія моторолера «НОNDА» ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку з даною ДТП. Дії водія автомобіля «ЗАЗ ТF699Р» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху. Встановлена невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з даною ДТП (т. 3 а.п.28-33).
Судом у ході судового розгляду порушень вимог ст.ст. 7, 104, 159-165, 223, 237, 240, 242, 243 КПК України не встановлено та стороною захисту не доведено.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Статтями 84, 86 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

З приводу клопотання захисника обвинуваченого щодо недопустимості доказів, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №00001667 відомості до даного ДТП внесені 02.07.2019 року о 09:44:17, а схема ДТП до протоколу огляду місця події складалась 02.07.2019 року о 01 год. 10 хв., тобто не в рамках кримінального провадження. Тож, захисник вважає, що протокол огляду місця ДТП і схеми до нього не можуть бути допустими доказами, а відповідно і всі проведені експерти, оскільки вихідні дані взяті зі схеми, отриманої поза кримінальним провадженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається. Огляд місця події в невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після завершення огляду. З урахуванням наведеного огляд місця події є єдиною слідчою дією, що в невідкладних випадках може проводитися до початку внесення даних про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Отже, підстав вважати протокол огляду місця події від 02.07.2019 року недопусимим доказом немає.
Також, судом за клопотанням сторони захисту до матеріалів справи були долучені копії постанов відносно ОСОБА_6 та оглянуті справи про адміністративне правопорушення. Так, відповідно до постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересеня 2019 року (справа №206/4668/19, провадження 3/206/1621/19), 01.07.2019 року о 21 год. 50 хв. в м. Дніпрі по вул. Сахарова в районі Е/о № 11-14 28/06, громадянин ОСОБА_6 , керуючи моторолером Хонда РІО, при зміні напрямку руху не переконався що це буде безпечним, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ ТF699Р», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , що слідував у попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджено, громадянин ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст 124 КУпАП. ОСОБА_6 визнанно винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортним засобом на строк 6 місяців. Постанова набрала законної сили 11 березня 2021 року (т. 3. а.п. 43-45). Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересеня 2019 року (справа №206/4861/19, провадження 3/206/1688/19), за цією ж подією, ОСОБА_6 визнанно винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що скаладає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом стоком на 1 рік (т. 3 а.п. 46). З цього приводу суд зазначає наступне. Дійсно, за вищезазначеними протоколами про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 , збігається час і місце події, але інші обставини правопорушення є протилежним як за постановою суду, так і за змістом протоколу про адміністративне правопорушення, а саме напрям руху транспортних засобів. Крім того наявність порушень ПДР потерпілим і його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не включають наявності тих же чи інших порушень ПДР обвинуваченим, а відтак і винуватості останнього в кримінальному правопорушенні. Щодо ст. 130 КУпАП, вина потерпілого за даним адміністративним правопорушенням не знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Слід зазначити, що покази допитаного судом потерпілого та свідка ОСОБА_8 , узгоджуються з проведеним слідчим експериментом від 14.07.2021 року, висновком судової автотехнічної експертизи №КСЕ-19/104-21/38917 від 10.02.2022 року, відповідно до яких встановлено, що зіткнення транспортних засобів відбулось на смузі руху мопеду під керуванням потерпілого. Натомість, твердження обвинуваченого ОСОБА_3 в частині того, що місце зіткнення з моторолером було розташоване на відстані 5,55 м від лівого краю проїзної частини за напрямком його руху, не знайшли свого підтвердження та є неспроможними з технічної точки зору.
Таким чином, суд вважає, що експертизи призначені слідчим та надані ним матеріали для проведення дослідження, слідчий експеримент та судова автотехнічна експертиза, призначені під час судового розгляду надали можливість експертам врахувати викладені обставини ДТП в повному обсязі, враховуючи покази потерпілого, обвинуваченого, свідка та інші вхідні дані, що надало змогу, хоча не завжди і в категоричній формі, але все ж таки встановити та перевірити важливі для правильного вирішення даної справи фактичні дані.
Суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_3 та відкидає намагання обвинуваченого вказати на свою невинуватість, оскільки така позиція обвинуваченого нічим об`єктивно не підтверджується. Встановлена невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з даною ДТП.
Оцінюючи досліджені судом докази у кримінальному провадженні, суд, звертає увагу, що оцінюючі їх реальний зміст, суд виходить саме з практики Європейського Суду з прав людини, яка орієнтує, що під час розгляду кримінального провадження суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії справи, а не тільки її зовнішню сторону («Девеер проти Бельгії» від 27.02.1980).
Докази, які покладені в основу обвинувального вироку, суд визнає належними і допустимими, оскільки останні відповідають вимогам КПК України. Судом не встановлено допущення істотних порушень прав та свобод обвинуваченого ОСОБА_3 , та інших осіб під час досудового розслідування, та збирання і фіксування доказів по даному кримінальному провадженню, а інформація, яка в них міститься, не дає суду жодних обґрунтованих підстав, щоб сумніватися у їх допустимості та достатності.
Так, з досліджених в судовому засіданні доказів, які взяті судом до уваги при ухваленні вироку та наданих суду показів потерпілого, свідка, експерта та обвинуваченого в їх сукупності, суд вважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 є всі елементи складу вказаного кримінального правопорушення.
Зроблені судом висновок повністю узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові по справі № 682/956/17 від 21.08.2019, в постанові Верховного Суду від 24.03.2020 по справі № 130/720/17 та у постанові Верховного Суду від 21.09.2019 по справі № 682/956/17.
Повне невизнання свої вини обвинуваченим ОСОБА_3 , суд розцінює як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливої для нього судово-слідчій ситуації. Обвинувачений ОСОБА_3 , не визнаючи своєї вини, дійсно допустив зіткнення на зустрічній смузі на відносно незначній відстані від середини ширини проїжджої частини, що вказує на його неуважність та помилку в розташуванні транспортного засобу на проїждій частини під час руху. Ці обставини цілком вкладаються в диспозицію правової норми обвинувачення.
Тож суд, враховуючи вищевикладені докази вини ОСОБА_3 , які були надані суду у ході розгляду провадження та визнанні належними і допустимими, вважає висловлені стороною захисту доводи про недопустимість доказів, які ґрунтувалися на суб`єктивних твердженнях захисника та обвинуваченого, сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», та є намаганням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене у даний спосіб.

Отже, суд приходить до обґрунтованого висновку, що стороною обвинувачення доведена винуватість ОСОБА_3 поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження, кваліфікуються за ч. 1 ст.286 КК України.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 20 Постанови № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
За змістом п. 21 цієї постанови Пленуму ВСУ у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.
В той же час, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.09 року (заява № 10249/03) ЄСПЛ зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування суспільством від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке суд вважає пропорційним тяжкості порушених суспільних інтересів, їх наслідкам з урахуванням всіх встановлених судом обставин конкретного провадження.
В той же час, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України також не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким, наслідки у виді тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_6 , особу обвинуваченого, який характеризується задовільно (т. 1 а.п.35, раніше не судимий (т. 1 а.п. 34), на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (т.1. а.п.36), однак у вчиненому не розкаявся. Крім того, завдані злочином збитки не відшкодував.

У рішенні, ухваленому 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин на думку суду виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів можливо шляхом застосування до нього основного покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України та додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами.
Вирішуючи питання про розмір відшкодування спричиненої потерпілому шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпілий вказує та з чого при цьому виходить.
Так, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 звернувся з позовною заявою про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка обґрунтована тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад три тижні. Кримінальним правопорушенням потерпілому було спричинено матеріальну шкоду (лікування, придбання медикаментів, медпрепаратів, операцію, медичного інвентарю, медичного обстеження) у розмірі 35374,78 грн. Також потерпілому завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, та в порушенні стосунків з оточуючими його людей. Це пов`язано з тим, що у теперішній час потерпілий є фізично обмеженою особою у зв`язку з неможливістю вільно пересуватись. Цей факт утворює перешкоди для спілкування зі своїми знайомими та зустрічей з ними. Він не може так ефективно, як раніше вирішувати побутові проблеми своєї сім`ї. Після вказаної трагедії він веде закритий спосіб життя, не може працювати, рідко виходить з дому, у нього погіршився стан здоров`я, погано спить вночі, стала занижена самооцінка його як особистості, втратив віру у справедливість. Внаслідок отриманої травми в результаті ДТП, потерпілому проведена операція по видаленню лівого яєчка, що ставить під загрозу можливості в подальшому мати дітей. Також він обурений цім фактом і розірвав тривалі стосунки з дівчиною. Ця новина стала відома колу його оточення, що призвело до численних насмішок, та ставить нормальне соціальне життя ОСОБА_6 під сумніви. ОСОБА_6 є дитиною-сиротою та проживає з бабусею -пенсіонеркою, на теперішній час внаслідок стану здоров`я, він не має можливості працювати та заробляти кошти для життєвих потреб, родина понесла непередбачені витрати на лікування, внаслідок чого виникли численні борги. Дотепер продовжуються проблеми зі здоров`ям у вигляді періодичних болів, запаморочення. Суму компенсації за моральну шкоду оцінює у 75000 грн. (т. 2 а.п.16-21).
Судом при вирішенні питання, щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 , до уваги беруться положення ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.
Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ч. 1 п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 3,9 своєї постанови №4 від 31 березня 1995 року, із відповідними змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, в порушенні стосунків з оточуючими людьми. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, матеріального стану обвинуваченого.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» страждання не можуть бути компенсовані лише констатацією порушення. (заява № 60750/00, ECHR, 2004, п. 62).

Суд приходить до висновку, що протиправними діями обвинуваченого безсумнівно були завдані моральні страждання потерпілому та матеріальні збитки. При цьому, суд, керуючись засадами розумності, виваженості та справедливості, враховуючи ступінь глибини та тривалості душевних страждань потерпілого, характер, обставини скоєного правопорушення, ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень.

З урахуванням наведеного, суд вважає можливим стягнути з обвинуваченого заподіяну моральну шкоду потерпілому ОСОБА_6 в розмірі 50000,00 грн. На переконання суду, вказана сума кореспондує глибині та силі страждань, про які потерпілий повідомив суду.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_6 у розмірі 35374,78 грн., суд зазначає наступне. Згідно з положенням ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Потерпілим на підтвердження понесених витрат надано квитанції та чеки на придбання медикаментів, медичних матеріалів та ін. (т. 1 а.п.33-43) на загальну суму 35374, 78 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового ордеру №3777 від 08 липня 2019 року ОСОБА_6 здійснив безповоротну фінансову допомогу благодійній організації «Благодійний фонд «Розквіт» на суму 500,00 грн. та згідно квитанції до прибуткового ордеру №4085 від 23 липня 2019 року на суму 3000,00 грн., які суд не може взяти до уваги при розрахунку суми матеріальної шкоди. Отже, суд вважає необхідним стягнути на його користь з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 31874,78 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експертів.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про накладення арешту на речові докази: а саме транспортні засоби.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 369-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) 50000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 31874,78 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- транспортний засіб «ЗАЗ TF699P» д.н.з. НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_7 ;
- транспортний засіб «Honda Rio АЕ35» рама НОМЕР_4 - повернути власнику ОСОБА_14 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) наступні витрати на залучення експертів для проведення експертиз:
- судової транспортно-трасологічної експертизи №11/10.4/687 від 02.07.2019 року у розмірі 1256,08 грн.; судової автотехнічної експертизи № 11/10.1/680 від 23.07.2019 у розмірі 1256, 08 грн., судової автотехнічної експертизи №КСЕ-19/104-21/38917 від 10.02.2022 року у розмірі 4118,88 грн на користь держави. (код бюджетної класифікації 24060300).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1