Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/646/21
Провадження № 1-в/499/2/22
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні подання

05 вересня 2022 року смт.Іванівка

Іванівський районний суду Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представник органу пробації ОСОБА_4 , у режимі відеоконференції з засудженим ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Березівського району подання провідного інспектора Березівського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбуття призначеного покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Северинівка Іванівського району Одеської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , засудженого 11.06.2020 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.263 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2021 року провідний інспектор Березівського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області звернувся до Іванівського районного суду Одеської області з поданням про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування покарання ОСОБА_5 , призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, однак ОСОБА_5 15.02.2021 року був ознайомлений з підпискою про порядок та умови відбування покарання та з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію під особистий підпис, однак ОСОБА_5 з метою ухилення від контролю за його поведінкою, систематично не з`являвся на реєстрацію до районного сектору пробації та зник з місця проживання, не повідомивши орган пробації про зміну місця свого проживання.

У судовому засіданні представник органу пробації та прокурор просили подання задовольнити, оскільки матеріалами справи в повній мірі підтверджено невиконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків відповідно до вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2020 року.

Засуджений ОСОБА_5 у режимі відеоконференції у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні подання та по факту обставин, на які посилався представник органу пробації як на підставу скасування звільнення від відбування покарання надав наступні покази: його дійсно було засуджено Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.263 КК України, при розгляді справи в суді він відзначав на ту обставину, що не проживає за місцем реєстрації в Іванівському районі, оскільки житло по даній адресі не придатне для життя, після винесення вироку він розраховував, що вирок до виконання направлять до м. Одеси, оскільки також відносно нього там був становлений адміністративний нагляд. Коли він дізнався що вирок на виконанні перебуває в смт. Іванівка, він вже знаходився в Дніпропетровській області та працював там. Після того, як він з`явився до Іванівського сектору пробації та його було повідомлено про умови відбування іспитового строку, він повідомив місце своєї роботи та попросив направити вирок до виконання у дану місцевість. Однак цього зроблено не було, оскільки коли він повернувся на роботу, там дізналися що він раніше судимий та звільнили його, надавши відповідь у орган пробації що він там не працює, втративши роботу та засоби до існування у нього не було можливості приїхати до смт. Іванівка, він проживав у м. Одесі та займався бродяжництвом, хотів назбирати кошти, щоб поїхати до якогось реабілітаційного центру. Потім він захворів та потрапив до Іванівської ЦРЛ за місцем реєстрації, після чого, будучи вже в лікарні двічі з`явився на реєстрацію. Після виписки з лікарні, враховуючи, що йому не було куди йти, він познайомився з людьми, які обіцяли йому організувати його перебування в реабілітаційному центрі, забравши його з лікарні, дані особи його ввели в оману та нікуди не помістили. Він знову бродяжничяв в м. Одесі, телефон у нього відібрали і в телефонному режимі він не міг повідомити про це орган пробації. При цьому коштів на приїзд до смт. Іванівки та можливості у нього не було, він перебував в інвалідному візку. Приблизно за три місяці, назбиравши кошти, він поїхав до Дніпропетровської області в м. Новомосковськ в реабілітаційний центр, де пройшов курс лікування від наркотичної залежності, та наразі проживає там, займається волонтерською діяльністю. Просив не позбавляти його волі, оскільки він виправився та не з`являвся на відмітку до сектору пробації з причин що від нього не залежали, умисно ухилятися від виконання обов`язків визначених вироком суду наміру не мав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши засудженого, прокурора, представника органу пробації, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання у зв`язку з наступним.

Відповідно до наданих матеріалів справи, судом було встановлено:

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2020 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину та виконає покладення на нього обов`язки. На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Місцем реєстрації та проживання засудженого вказано АДРЕСА_2

Згідно наявної в матеріалах справи копії ухвали Малиновського районного суду м. Одеса від 28.02.2020 року, відносно ОСОБА_5 також на період з 28.02.2020 року 28.02.2021 року було встановлено адміністративний нагляд, відповідно до змісту ухвали, місцем проживання ОСОБА_5 було на той час м. Одеса та адміністративний нагляд здійснював Хмельницький ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Даний вирок, після набрання законної сили, 24.07.2020 року надійшов до виконання в Іванівський РС філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області (нині Березівський РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області), що підтверджується супровідним листом з відміткою про отримання.

Після прийняття вироку на виконання, центром пробації, було направлено засудженому ОСОБА_5 за адресою, вказаною у вироку суду, а саме АДРЕСА_2 , 2 виклики до уповноваженого органу з питань пробації. Відповідно до наявного в матеріалах справи конверту, останні не були вручені адресу через відсутність його за місцем проживання.

При цьому, згідно з довідкою, наявною в матеріалах справи, адреса, за якою зареєстрований ОСОБА_5 являється гуртожитком, але останні п`ять років воно не є жилим та не функціонує.

Згідно доповідної записки від 09.02.2021 року, а також наявних письмових пояснень ОСОБА_5 від 15.02.2021 року, під час проведення першочергових розшукових заходів було встановлено номер телефону засудженого ОСОБА_5 , викликано його до органу пробації, куди він з`явився 15.02.2021 року та відібрано в нього підписку про ознайомлення з обов`язками, покладеними судом, пояснення та прийнято постанови про встановлення днів явки на реєстрацію, яку ОСОБА_5 підписав 15.02.2021 року.

При цьому, досліджуючи надані ОСОБА_5 пояснення 15.02.2021 року, вони є ідентичними тим, які були надані ним у судовому засіданні щодо повідомленням представника органу пробації про обставини неотримання ним викликів до органу пробації, повідомлення про зміну місця проживання та роботи, а також клопотання про направлення вироку до виконання за місцем його проживання в Дніпропетровській області.

Згідно довідки №121 від 17.02.2021 року ОСОБА_5 не проживає та не зареєстрований за місцем вказаним ним органу пробації у Дніпропетровській області.

Згідно наданого листка реєстрації, вбачається, що ОСОБА_5 15.02.2021 року з`явився на реєстрацію 15.02.2021 року, 17.05.2021 року та 07.06.2021 року. При цьому засуджений не з`явився на реєстрацію 01.03.2021 року, 15.03.2021 року, 05.04.2021 року, 19.04.2021 року, 05.05.2021 року, 22.06.2021 року, 05.07.2021 року, 19.07.2021 року та 02.08.2021 року на реєстрацію не з`явився.

Відповідно до довідки з Іванівської ЦРЛ, ОСОБА_5 з 17.04.2021 року по 10.06.2021 року перебував на лікуванні в смт. Іванівка.

Згідно наданих ОСОБА_5 письмових пояснень 12.05.2021 року органу пробації, останній надав ідентичні наданим суду покази.

12.05.2021 року ОСОБА_5 було вручено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання через невиконання покладених на нього обов`язків.

При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що при наданні письмових пояснень органу пробації, засуджений ОСОБА_5 неодноразово вказував, що не має постійного місця мешкання, роботи, зазначав, що не має на мені ухилятися від виконання покладених на нього обов`язків, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Вказував на нестабільність свого соціального положення та потребу у допомозі.

Як відзначив у судовому засіданні представник органу пробації, вони малим надати ОСОБА_5 допомогу у вирішенні даних питань шляхом поставлення його на облік до центру зайнятості, однак з невідомих для суду причин цього зроблено не було. При цьому також враховується та обставина, що у разі поставлення ОСОБА_5 на облік у центрі зайнятості, останній би мав можливість пройти відповідне навчання та отримати роботу з наданням житла.

Згідно матеріалів особової справи ОСОБА_5 , останній у розшук органом пробації не оголошувався.

Під час надходження даного подання до суду, ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 04.10.2021 року було оголошено засудженого ОСОБА_5 в розшук через неможливість встановити його місцезнаходження. Розшукові дії позитивного результату не дали.

При цьому згідно наявного в матеріалах справи рапорту від 24.06.2022 року поліцейського Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 самостійно з`явився до Новомосковського ВРП ГУНП в Дніпропетровській області, від нього було відібрано пояснення та останній надав заяву, відповідно до якої зобов`язався з`явитися до ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області, тобто до відділку, який здійснював розшукові дії відносно нього.

Після чого ОСОБА_5 сам вийшов на зв`язок з секретарем судового засідання Іванівського районного суду Одеської області, повідомив про своє місцезнаходження та заявив клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції з Новомосковським районним судом Дніпропетровської області.

В подальшому у всі призначені судові засідання з`являвся та брав участь у них у режимі відеоконференції.

Згідно довідки, наданої ГО «Милосердя Новомосковськ» ОСОБА_5 успішно пройшов курс реабілітації від наркотичної залежності за адресою АДРЕСА_3 з 15.12.2021 року по 16.06.2022 року. З 16.06.2022 року ОСОБА_5 займається волонтерською діяльністю, він зарекомендував себе з позитивного боку, чуйний, ввічливий, добрий, навчився приймати зважені рішенні та завжди допомагає іншим.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_5 після винесення вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2020 року до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Згідно вимог ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Аналізуючи вимоги ст.166 КВК України, слід дійти висновку, що для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Дані положення містяться, зокрема і в п.5.3 п.5 розд. IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 19.12.2003 року № 270/1560, зареєстровано в МЮУ 09.01.2004 за № 16/8615, відповідно до якої, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами), то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Згідно з положенням ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

При розгляді питання про скасування звільнення від покарання з випробовуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього судом обов`язки, у чому полягали правопорушення, чи відбувалися вони систематично, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення. У судовому засіданні суд зобов`язаний дослідити докази, які підтверджують наявність обставин, що мають значення для правильного вирішення питань, які виникли в процесі виконання вироку.

Разом з тим, матеріалами подання та у судовому засідання не доведено факт умисного ухилення засудженого від призначеного випробування, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основною метою іспитового терміну є виправлення засудженої особи, про що може свідчити процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженої особи та створюють готовність до самокерованої правової слухняної поведінки.

З пояснень ОСОБА_5 встановлено, що неявку на реєстрацію до органу пробації він допустив через своє скрутне матеріальне становище, повідомляв органу пробації про причини своєї неявки, які були ним допущенні не з метою ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків. Разом з тим, в матеріалах подання є позитивна характеристика на засудженого, інформація про те, що протягом іспитового строку він до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, а також той факт, що пройшовши курс реабілітації, маючи наразі постійне місця мешкання засуджений ОСОБА_5 навпаки виражає прагнення до виправлення, введення соціально-активного способу життя, тобто поведінка засудженого під час розгляду подання в суді демонструє розуміння ним своєї неналежної поведінки, наведення причин такої поведінки, що свідчить про бажання його стати на шлях виправлення без ізоляції від суспільства.

Отже, проаналізувавши суть та причини невиконання обов`язків, покладених на засудженого вироком суду, та вивчивши дані про його особу, суд з урахуванням встановлених при розгляді подання обставин, керуючись засадами справедливості, що поряд з правами та свободами людини визнаються найвищими цінностями й визначають зміст і спрямованість діяльності держави, приходить до висновку про відсутність підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_5 .

Сукупність встановлених судом обставин дає підстави вважати, що сам факт невиконання обов`язків, покладених на ОСОБА_5 вироком суду, не може бути безумовним свідченням його небажання стати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Окрім вищевказаного, суд звертає увагу на ту обставину, що направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання до місць позбавлення волі призведе до невиправданого зведення нанівець його зусиль щодо проходження реабілітації від залежності, зайняття активної соціальної позиції та покращення умов його життя.

Таким чином, на підставі наведеного вище, та беручи до уваги, що поведінка засудженого не вказує на його умисне ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього судом, небажання останнього стати на шлях виправлення, а в матеріалах справи відсутні докази, які б поза розумним сумнівом вказували на наявність підстав направлення засудженого для відбуття покарання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання, отже особову справу №17/2020 слід повернути до Березівського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання провідного інспектора Березівського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбуття призначеного покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Северинівка Іванівського району Одеської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , засудженого 11.06.2020 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.263 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.

Повний текст ухвали проголошено 08.09.2022 року о 14:00 год.

СуддяОСОБА_1