Дата документу 10.03.2022 Справа № 336/553/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/553/22 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/192/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який не працевлаштований, неодружений, має середню спеціальну освіту, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 26 травня 2017 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області, за ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді штрафу 850 гривень; 21 березня 2018 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області, за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21 січня 2022 року, якою клопотання слідчого відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096 від 19 січня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, задоволено та застосовано підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 21 березня 2022 з визначенням розміру застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та тим, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки підозрюваного.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та обрати ОСОБА_6 інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що стороною захисту у судовому засіданні було заявлено про наявність постійного місця проживання, про те, що у ОСОБА_6 наявні стійкі соціальні зв`язки , оскільки він мешкає з родиною.

Крім того, ОСОБА_6 співпрацює зі слідством, розкаюється у вчиненому. У підозрюваного відсутні мотиви впливати на потерпілого, свідків та інших учасників провадження. З огляду на позицію підозрюваного, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення або ухилитись від слідства або суду, є малоймовірними.

Разом з тим, захисником було вказано на недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Також до матеріалів кримінального провадження було надано матеріали, що характеризують підозрюваного, Відповідно до даних матеріалів, ОСОБА_6 позитивно характеризується, проходив військову службу, приймав участь у антитерористичній операції, неодноразово був нагороджений за проявлений героїзм та мужність.

Крім того, стороною обвинувачення не було надано жодних доказів того, що ОСОБА_6 має намір перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятись від органів досудового розслідування та суду або вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчим суддею не було враховано на наведені захисником відомості.

Згідно з ухвалою слідчого судді, до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання слідчого відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096 від 19 січня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не працевлаштованому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 26 травня 2017 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області, за ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді штрафу 850,00 грн.; 21 березня 2018 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області, за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.296 КК України, з таких підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень, судимості за які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин: 19 січня 2022 року приблизно о 18:00 ОСОБА_6 , на зупинці громадського транспорту «вул. Іванова» в м.Запоріжжі зайшов в салон маршрутного таксі №4, яка рухалася за маршрутом Аеропорт пр. Металургів, тримаючи у лівій руці скляну пляшку з відбитим горлом. Водій ОСОБА_10 зробив зауваження ОСОБА_6 , який, проявляючи явну неповагу до суспільства, загальноприйнятих норм моралі та правил поведінки, незважаючи на присутність інших пасажирів, ОСОБА_6 почав виражатися на адресу ОСОБА_10 грубою нецензурною лайкою, чим грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю в маршрутному таксі. ОСОБА_10 висловив ОСОБА_6 вимогу про припинення протиправних дій, у відповідь на що останній, продовжуючи вчиняти хуліганські дії, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, наніс два удари кулаком в область обличчя потерпілому ОСОБА_10 та намагався витягнути його з маршрутного таксі. Коли ОСОБА_6 не вдалося витягти потерпілого, він, вийшовши з автомобіля, обійшов його, підійшов до водійської двері, відкрив її та витягнув потерпілого ОСОБА_10 на вулицю. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 , тримаючи в лівій руці надбиту пляшку, а правою рукою дістав з карману куртки розкладний ніж, яким намагався нанести удар в область тулуба потерпілому ОСОБА_10 , однак останній ухилився та вибив ніж з руки ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, що кваліфікується як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство) вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших учасників провадження, у цьому ж кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу захисника; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177,178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України); негативного впливу на повноту досудового розслідування (п.2 ч.1 ст. 177 КПК України).
З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя врахував ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та його фактичні обставини, дані про особу підозрюваного, який не обтяжений стійкими соціальними зв`язками: проживає окремо від батьків, неодружений, не перебуває у фактичних шлюбних відносинах, веде досить вільний спосіб життя, заробіток мав мінливий, не прив`язаний до постійного місця перебування або роботи, раніше проживав у іншій області, там вчинював кримінальні правопорушення та був засуджений.
Також, слідчий суддя врахував обставини, зазначені в ст.178 КПК України, та прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановлених ризиків.
Ці висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.
Також, з урахуванням положень ст.183 КПК України та встановлених ризиків, при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано визначив розмір застави.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі, яка є належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту самої ухвали та матеріалам провадження.
Доводи захисника про наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, оскільки він мешкає з родиною, співпрацює зі слідством, розкаюється у вчиненому, позитивно характеризується, проходив військову службу, приймав участь у антитерористичній операції, неодноразово був нагороджений за проявлений героїзм та мужність, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки суттєво не зменшують встановлених ризиків та в даному випадку не свідчать про достатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення його належної процесуальної поведінки і запобігання встановлених ризиків, з огляду на ступінь тяжкості і фактичні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, та інші відомості про його особу.
Відомостей про те, що ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО, в матеріалах провадження немає.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.
Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21 січня 2022 року, якою клопотання слідчого відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096 від 19 січня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, задоволено та застосовано підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 21 березня 2022 з визначенням розміру застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4