Провадження №1-кп/463/303/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 р. Личаківськийрайонний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження № 0000077 від 26.11.2012 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, -

встановив:
Прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова в порядку вимог ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження № 0000077 від 26.11.2012 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.357 КК України.

Клопотання мотивує тим, що згідно матеріалів кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_4 04.10.2003 близько 15.00 год., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_5 вчинив крадіжку, умисно таємно викрав з піджака ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Алкатель 525», вартістю 750 грн., закордонний паспорт та паспорт громадянина України, видані на ім`я ОСОБА_6 . 06.09.2003 у встановленому законом порядку ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185, ч .3 ст. 357 КК України. 06.10.2003 слідчим СВ Галицького РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області обвинуваченому ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді підписка про невиїзд та покладення на нього відповідних обов`язків: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; не відлучатись із населеного пункту. Незважаючи на зазначене ОСОБА_4 з 06.10.2003 і по даний час не повідомив свого місця проживання, на виклики до слідчого не з`являється, місце знаходження його невідоме. У зв`язку із наведеним 11.12.2003 досудове слідство у кримінальній справі зупинено на підставі ст. 206 п. 1 КК України та оголошено в розшук обвинуваченого ОСОБА_4 26.11.2012 кримінальну справу порушену відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000077. А також 10.12.2012 ОСОБА_4 заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, а досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000077 зупинено. З урахуванням положень ст. 49 КК України та зважаючи на те, що з часу вчинення 04.10.2003 ОСОБА_4 злочину пройшло понад 15 років, ОСОБА_4 відповідно до довідки про судимість за вказаний проміжок часу нового злочину не скоїв, злочин, у вчиненні якого він підозрюється не є особливо тяжким, не є злочином проти основ національної безпеки України, передбачених статтями 109-114-1 КК України, проти миру та безпеки людства, передбачених статтями 437-439, ч.1 ст.442 КК України, прокурор вважає, що ОСОБА_4 відповідно до ч.2 ст.49 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а тому звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Від потерпілого ОСОБА_6 у судове засідання надійшла заява про розгляд клопотання прокурора без його участі.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому, та просив таке задовольнити

Заслухавши думку прокурора, оглянувши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що подане прокурором клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
З матеріалів клопотання судом встановлено, що прокурор, звертаючись до суду із вимогою про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження № 0000077 від 26.11.2012 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, обґрунтовує мотивованість та під ставність такого тим, що з часу вчинення 04.10.2003 ОСОБА_4 злочину пройшло понад 15 років, ОСОБА_4 відповідно до довідки про судимість за вказаний проміжок часу нового злочину не скоїв, злочин, у вчиненні якого він підозрюється не є особливо тяжким, не є злочином проти основ національної безпеки України, передбачених статтями 109-114-1 КК України, проти миру та безпеки людства, передбачених статтями 437-439, ч.1 ст.442 КК України, прокурор вважає, що ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст.49 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Положеннями ст. 49 КК України закріплено підстави та умови звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловленої у Постанові від 05.04.2021 у справі № 328/1109/19, провадження № 51 - 5464 кмо 20, щодо застосування положень ст. 49 КК України: особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.
Перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, котра вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цьому разі перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. Одночасно факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК України. В цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: п`ятнадцять років з часу вчинення злочину, п`ять років - з часу вчинення кримінального проступку. За таких обставин час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Крім того, до загального строку також зараховується період такого ухилення, а також проміжок часу, що пройшов із дня з`явлення особи із зізнанням або затримання до дня набрання вироком законної сили.
Приписами ст. 285 КПК України, встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачено можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.
Частиною 8 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення підозрюваного/обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода підозрюваного/обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах, а відтак, наявність в сукупності таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Вказане відповідає й позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, висловленій у Постанові від 29.07.2021 у справі № 552/5595/18, провадження № 51-5289км19.
Зважаючи на вищенаведене, а також враховуючи те, що прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності можливе за наявності в сукупності зазначених вище умов, суд приходить до висновку, що оскільки підозрюваний ОСОБА_4 своєї згоди на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження з цієї підстави не надавав, оскільки на час розгляду клопотання прокурора така особа перебуває у розшуку, а тому відсутні правові підстави для задоволення клопотання прокурора.
Керуючись ст.ст.284, 285, 286, 288 КПК України, ст.49 КК України, суд, -

постановив:
в клопотанні прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження № 0000077 від 26.11.2012 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1