Єдиний унікальний номер № 285/1131/15-к
Провадження № 1-кп/0285/30/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Новоград-Волинський кримінальне провадження № 285/1131/21 0000145) за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, проживаючого АДРЕСА_1 , розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України
установив:
Прокурор заявив клопотання про продовження строків триманні під вартою на два місяці обвинуваченому оскільки даний строк закінчується, а розгляд кримінального провадження триває та існують ризики, які встановлені судом при обранні запобіжного заходу.
Обвинувачений заперечив проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить в задоволенні відмовити та змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 17.04.2022.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, віднесене до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавленням волі.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Суд бере до уваги, що розгляд справи продовжується, не допитані свідки, тому існує ризик впливу на них обвинуваченим, обвинувачений може переховуватися від суду, суспільну небезпечність вчинення кримінального правопорушення, обвинувачений може вчинити повторні злочини.
Твердження обвинуваченого про безпідставність продовження строку тримання його під вартою у зв`язку з недоведеністю ризиків, а також посилання на заміну запобіжного заходу на більш м`який, суд вважає необґрунтованими. Обвинуваченим не надано суду належних доказів, які б давали підстави для заміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, обвинуваченим не наведено доказів щодо зменшення ризиків, які існували під час постановлення судом ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, обвинуваченим не наведено наявність достатніх стримуючих факторів від порушень з боку обвинувачених своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Підстав змінити запобіжний захід обвинуваченим на запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою на час розгляду кримінального провадження - не має. Ризики, які зазначені в клопотанні існують і залишаються актуальними та вони виключають можливість зміни його на більш м`який.
З огляду на наведене клопотання прокурора є таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 27, 107, 177-178, 369, 371, 372, 314-316 КПК України, суд

постановив:
Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 04 серпня 2022 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуючий: ОСОБА_1