465/3241/19
1-в/465/38/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої розглядається подання ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

представника органу пробації ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові подання представника Франківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 , суд-

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває подання представника Франківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 .

Подання обгрунтоване тим, що до Франківського РВ філії ДУ "Центр пробації" у Львівській області надійшов до виконання 01.04.2020 року. 24.04.2020 року засуджений поставлений на облік та ознайомлений з правами та обов`язками на період відбуття призначеного покарання з випробуванням, винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрації. Вказують, що 06.07.2020 року засуджений не з`явився на реєстрацію до Франківського РВ філії ДУ "Центр пробації" у Львівській області, 13.07.2020 року надав пояснення, що не з`явився на реєстрацію у зв`язку з тим, що знаходився за містом по скеруванні з роботи. В цей ж день оголошено застереження у виді письмового попередження за ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків. Окрім цього, 03.08.2020 року засуджений ОСОБА_4 вдруге не з`явився на реєстрацію, пояснивши це тим, що був на похороні свого друга. Зазначається, що до кримінальної та адміністративної відповідальності за час перебування на обліку не притягувався.

Представник Франківського РВ філії ДУ "Центр пробації" у Львівській області в судовому засіданні просила подання задоволити.

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні подання.

ОСОБА_4 в судовому засіданні просив в задоволенні подання відмовити. Пояснив, що не з`явився двічі на реєстрацію до органу пробації, оскільки займався похоронами свого друга. Окрім цього, зазначив, що на даний момент працює на двох роботах, став на шлях виправлення.

Захисник в судовому засіданні також просив відмовити в задоволенні подання, оскільки у ОСОБА_4 є на утриманні особи, такий є єдиним годувальником у сім`ї, став на шлях виправлення, за місцем проживання характеризується позитивно.

Всебічно та повно дослідивши обставини подання, суд приходить до переконання про доцільність відмови у його задоволенні з огляду на наступне.

За змістом пункту 8 частини 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Правилами частини 2 статті 78 КК України визначено, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Так, відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у статті 166 КВК України. Зокрема якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, відділ з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання. При цьому, невиконання обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

За цим законом направлення засудженого впродовж іспитового строку для відбування призначеного покарання настає у двох випадках:

-коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених на нього судом одного чи кількох обов`язків (при цьому суд у кожному випадку повинен з`ясувати причини їх невиконання);

-якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, що дає суду підстави для висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання.

Суд повинен керуватися вимогами статті 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений за вироком Франківського районного суду м.Львова від 19 лютого 2020 року за частиною 2 статті 309 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком тривалістю два роки, а також на підставі частини 1 статті 76 КК України на засудженого ОСОБА_4 були покладені судом обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

З матеріалів особової справи №24/2020 вбачається, що вищевказаний вирок відносно ОСОБА_4 надійшов до Франківського РВ філії ДУ "Центр пробації" у Львівській області 01.04.2020 року та прийнято до виконання.

Постановою старшого інспектора Франківського РВ філії ДУ "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_6 від 24.04.2020 року ОСОБА_4 встановлено дні явки на реєстрацію.

Разом з тим, доказами по справі підтверджено, що за період іспитового строку засуджений покладені на нього обов`язки не виконав, а саме: на неодноразові повідомлення про виклик до уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_4 не з`являвся, доказів, які б підтверджували поважність причин нез`явлення до органу пробації не надав.

Водночас, як вбачається із доказів по справі засуджений ОСОБА_4 нових кримінальних чи адміністративних правопорушень не вчинив, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. Скарги на його поведінку відсутні.

Окрім цього, суд бере до уваги, що на його утриманні перебувають інші особи, що підтверджується довідкою ЛКП "Південне" №508 від 17.02.2022 року.

Вирішуючи питання про скасування звільнення засудженого від відбуття покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбуття призначеного покарання за вироком суду, суд виходить із того, що ОСОБА_4 засуджено за вироком Франківського районного суду м.Львова від 19.02.2020 року, що свідчить про те, що протягом більш, як двохрічного періоду засуджений жодних нових кримінальних правопорушень не вчинив. Після вчинення кримінального правопорушення працевлаштувався на двох роботах.

Такі обставини на думку суду свідчать про те, що ОСОБА_4 , після вчинення кримінального правопорушення та понесення кримінального переслідування від держави, почав вчиняти дії до активної соціалізації та адаптування до належного життя у суспільстві. Від проявів девіантної поведінки відійшов, під час випробувального терміну дотримувався належної поведінки та взаємодії у громаді. Це безумовно свідчить про те, що ОСОБА_4 отримав міцні соціальні зв`язки, став на шлях виправлення. Висновки суду також стверджуються отриманими усними поясненнями ОСОБА_4 під час судового засідання.

Завданнями кримінального судочинства є зокрема те, що до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура. Суд не покликаний бути бездумно каральним органом під час кримінального судочинства. Навпаки, суд зобов`язаний здійснювати контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Належне дослідження усіх обставин справи у свої сукупності призводить до диференціації висновків суду у кожній конкретній справі, під час застосування норм закону.

Дійсно, судом під час судового засідання встановлено, що засуджений ОСОБА_4 належним чином покладених на нього обов`язків за вироком Франківського районного суду м.Львова від 19 лютого 2020 року не виконав, однак в судовому засіданні судом встановлено поважність причин такого невиконання покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, за період більш, як двох років здобув міцні соціальні зв`язки, цілком позбувся девіантної поведінки, усвідомив належні правила співжиття у суспільстві, жодних нових кримінальних правопорушень не вчинив, станом на час розгляду подання у суді строк, який встановлений судом у вироці на підставі ст.75 КК України закінчився, що свідчить про досягнення мети застосованого судом покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить правових підстав для скасування звільненнязасудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням та направлення засудженого для реального відбуття призначеного покарання за вироком суду, відтак подання представника Франківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання представника Франківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 відмовити повністю.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1