КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/371/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2022 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката - ОСОБА_7 ,
потерпілого - ОСОБА_8 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який захищає інтереси обвинуваченого ОСОБА_9 , вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 травня 2022 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, без утриманців, безробітного, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до положень ст. 89 КК України не має судимості,

визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки, покладено процесуальні обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалено цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити повністю і стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_8 2 230 гривень 92 копійки у відшкодування майнової шкоди та 10 000 гривень у відшкодування завданої моральної шкоди.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 3 595 гривень 90 копійок.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнаний винуватим і засуджений за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення.

Кримінальне правопорушення вчинені при наступних обставинах.

ОСОБА_9 , 20 березня 2021 року, у денний період доби, точного часу судом не встановлено, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з гаражу, розташованого на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , та який належить ОСОБА_8 , шляхом пошкодження сітки-рабиці, проник на територію вказаного домоволодіння та пройшов до гаражу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, продовжуючи свої дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що його дії ніким не будуть помічені, ОСОБА_9 зігнув нижній дверний завіс та підтягнув нижню частину двері до верху тим самим проник до вказаного гаражу, що належить на праві власності потерпілому ОСОБА_8 , звідки таємно викрав: шість упаковок електродів Монолит Professional діаметром 3 мм., вагою 2,5 кг кожна, вартістю 1 080 грн. 00 коп., тридцять упаковок електродів РЦ ТМ MONOLITH, діаметром 3 мм., вагою 1 кг кожна, вартістю 2 574 грн. 90 коп., шість упаковок електродів Стандарт-РЦ діаметром 3 мм., вагою 2,5 кг кожна, вартістю 1 285 грн. 98 коп.

Після чого, ОСОБА_9 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 4 940 грн. 88 коп.

В апеляційній скарзі адвокат обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову потерпілого, а саме: зменшити суму стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 у відшкодування завданої моральної шкоди до 500 гривень.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Визначений розмір стягнення відшкодування завданої моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Сума стягнення у розмірі 10 000 гривень є завищеною, не є співрозмірною із завданими кримінальним правопорушенням негативними наслідками.

Обвинувачений безробітний, лікується від наслідків перелому ноги, отриманого наприкінці 2021 року, мешкає разом із престарілою матір`ю.

При цьому, не надано жодного доказу про понесену моральну шкоду саме у такому розмірі.

Крім того, не відповідають дійсності твердження суду про визнання обвинуваченим цивільного позову повністю, адже, відповідаючи на запитання головуючої, обвинувачений мав на увазі визнання цивільного позову у частині розміру відшкодування завданої майнової шкоди; тим більше, захисник обвинуваченого, одразу після цього, в судовому засіданні вказав, що захист вважає завищеною суму відшкодування завданої моральної шкоди.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку у дебатах адвоката ОСОБА_7 , який захищає інтереси обвинуваченого ОСОБА_9 , на підтримку поданої апеляційної скарги за доводів, викладених у ній, думку прокурора, потерпілого ОСОБА_8 , який заперечив задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

В апеляційній скарзі адвоката обвинуваченого не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, судом не визнано обов`язковою участь обвинуваченого під час апеляційного розгляду, клопотань про участь обвинуваченого не надійшло.

У той же час права обвинуваченого ОСОБА_9 представляє адвокат ОСОБА_7 , присутній в судовому засіданні.

Відтак, оскільки апеляційним розглядом за відсутності обвинуваченого права останнього не порушені і не обмежені, апеляційний перегляд проводиться за відсутності обвинуваченого.

Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційному порядку фактичні обставини кримінального провадження, доведеність винуватості ОСОБА_9 та кваліфікація його дій сумніву не піддані і не оскаржені.

За таких обставин колегія суддів не надає оцінки фактичним обставинам кримінального провадження; доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вважає підтвердженою, а кваліфікацію дій за ч. 3 ст. 185 КК України правильною.

Вирок суду першої інстанції оскаржений захистом в частині вирішення цивільного позову (розмір стягнення моральної шкоди).

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У відповідності до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до положень ст.1166 ЦК України, шкода, заподіяна злочинними діями, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду регламентовані ст. 1167 ЦК України, зокрема, згідно із ч. 1 цієї статті, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно із ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», п. 9 - Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Нормативно не встановлено мінімальний і максимальний розміри відшкодування моральної шкоди та методику його визначення. В той же час, при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Критерії, які суд має оцінювати при визначенні розміру моральної шкоди: характер правопорушення (це може бути адміністративний проступок, злочин як середньої тяжкості, так і тяжкий, оцінці також має підлягати об`єкт порушення, тобто на що правопорушення було спрямоване - на життя та здоров`я чи на майно самого потерпілого або близьких йому осіб тощо); глибина фізичних та душевних страждань, яка визначається в залежності від особистих властивостей психіки потерпілого та характеру шкоди, яка йому завдана; погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації (чи зазнала змін професійна працездатність потерпілого, інші навички, які втрачаються внаслідок, наприклад, заподіяння шкоди здоров`ю); ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; інші обставини, що мають істотне значення (тривалість страждань, істотність вимушених змін у способі життя потерпілого, можливість усунення негативних наслідків, які виникла в результаті посягання на права особи тощо).

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Розмір стягнення має бути співрозмірним завданій шкоді.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, потерпілим ОСОБА_8 подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Судом першої інстанції ухвалено задовольнити цивільний позов, зокрема, в частині відшкодування потерпілому ОСОБА_8 завданої моральної шкоди.
Потерпілий оцінив завдану моральну шкоду у 10 000 гривень.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про стягнення моральної шкоди потерпілому, суд першої інстанції не оцінив належно характер та тривалість заподіяних моральних втрат, беручи до уваги засади розумності, виваженості та справедливості.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції в тій частині, що кримінальним правопорушенням та протиправними діями ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_8 спричинено моральну шкоду.

Однак, колегія суддів не може погодитися із розміром стягнутої з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, обвинувачений проник до домоволодіння потерпілого, пошкодивши сітку-рабицю паркану, викрав належне потерпілому майно як-от: три види електродів по декілька упаковок.

При цьому, беруться до уваги й оцінюються критерії: характер правопорушення, характер немайнових втрат та їх тривалості, можливості відновлення, глибина фізичних і душевних, психічних страждань, тривалість страждань, істотність і тяжкістьвимушених змін у способі життя потерпілого, можливість усунення негативних наслідків, які виникла в результаті посягання на права особи, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, інші негативні наслідки.

Кримінальне правопорушення характерне вчиненням з прямим умислом обвинуваченого, об`єктом посягання у загальному сенсі є право володіння майном, стосовно потерпілого безпосередньо власність, майно потерпілого.

Зважаючи на те, що порушено майнове право потерпілого, з гаражу домоволодіння викрадено електроди, об`єктивно, потерпілий ОСОБА_8 зазнав душевних хвилювань та психічного дискомфорту з приводу проникнення сторонньої особи на територію домоволодіння, побоювань за своє майно, незручностей, пов`язаних із необхідністю полагодження паркану тощо.

Проте, зважаючи на обставини провадження, тривалість та глибина душевних страждань потерпілого, вочевидь, не має характеру довготривалих.

Істотних змін у повсякденному житті потерпілий не зазнав, наслідки від вчинення кримінального правопорушення не є тяжкими, або ж невідворотними та непоправними. Також і не порушено нормальних життєвих зв`язків потерпілого, стосунків з оточуючими людьми, буденне життя потерпілого не зазнало скільки не будь суттєвих негативних змін.

Усунення негативних наслідків кримінального правопорушення, вочевидь, не вимагає значних або тривалих зусиль. Крім того, частково викрадене майно майже одразу повернуто поліцією потерпілому, а протягом провадження у справі потерпілому частково відшкодовано вартість викраденого майна.

Поряд з тим, береться до уваги, що обвинувачений ОСОБА_9 розкаявся у вчиненому, визнавши повністю цивільний позов, частково відшкодував вартість викраденого майна, наприкінці грудня зазнав травми, через що проходив тривале лікування, не працював, вказує на відсутність доходів, мешкає із матір`ю похилого віку.

З огляду на викладене, колегія суддів, прийшла до висновку, що визначена судом першої інстанції сума стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_8 у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди є занадто великою, і підлягає зменшенню.

З урахуванням наведених вище вимог закону та положень Постанови Пленуму ВСУ, наведених обставин у сукупності, зважаючи на засади розумності, виваженості та справедливості, також з врахуванням матеріального становища обвинуваченого, колегія суддів вважає за правильне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_8 2 000 гривень у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди, що буде достатньою сатисфакцією в даному випадку і відповідатиме характеру й обсягу понесених потерпілим моральних страждань.

За означених обставин, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги сторони захисту та приходить до висновку про необхідність їх задоволення частково та зміни вироку щодо ОСОБА_9 в частині вирішення цивільного позову.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який захищає інтереси обвинуваченого ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 травня 2022 року стосовно ОСОБА_9 змінити в частині вирішення цивільного позову, зменшивши суми стягнення відшкодування завданої потерпілому моральної шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_8 2 000 (дві тисячі) гривень у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

В іншій частині вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 травня 2022 року стосовно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4