У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

26 серпня 2022 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0002052 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в :

До слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що Слідчим відділом Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002052 від 12 жовтня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

За твердженням слідчого, у ході досудового розслідування встановлені такі обставини.

11.10.2016 близько 15 години, ОСОБА_7 , для того щоб прибрати раніше орендовану нею квартиру АДРЕСА_1 , прибула за вказаною адресою. В цей час до вказаної квартири прибув і її колишній співмешканець ОСОБА_4 , з яким вона орендувала вказану квартиру. Після спільного прибирання квартири, близько 16 години 45 хвилин 11.10.2016 ОСОБА_4 , маючи умисел на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у спосіб, який спричинить їй втрату органу та непоправне знівечення обличчя, з мотивів помсти та ревнощів у відносинах, які склалися між ними з приводу їх розлучення, заздалегідь заготовивши для заподіяння тілесних ушкоджень пластикову ємкість із їдкою хімічною речовиною невстановленого складу, запропонував ОСОБА_7 прогулятися вулицею міста Бориспіль, щоб в подальшому вчинити відносно неї вказаний злочин. На вказану пропозицію ОСОБА_7 погодилася і вони разом направилася до Книшового меморіального паркового комплексу, який знаходиться по вулиці Степана Бандери (колишня назва - Лютнева) міста Бориспіль. З метою приховування ємкості з їдкою речовиною, з використанням якої мав намір заподіяти тілесні ушкодження, ОСОБА_4 сховав її до пакету разом із соком та поніс з собою. Приблизно о 17 годині 11.10.2016, перебуваючи на території вказаного парку поблизу приміщень автомобільних гаражів, які розташовані з тильної сторони, в безпосередній близькості до АЗС «Окко», яке знаходиться по вулиці Степана Бандери, 1, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раніше спланований злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в момент, коли ОСОБА_7 знаходилась напівсидячи спиною до нього та пила сік із пляшки, дістав із пакету вказану пластикову ємкість із їдкою речовиною невідомого хімічного складу, відкрутивши у ній кришку, схопив ОСОБА_7 лівою рукою за волосся на голові, а правою рукою вилив потерпілій на голову та обличчя вказану їдку хімічну речовину. Внаслідок цього хімічна рідина розтеклася потерпілій по голові, обличчю, шиї, плечам та рукам. Після того ОСОБА_7 вдалося вирватися із рук ОСОБА_4 та втекти. При цьому частину хімічної речовини ОСОБА_4 розлив собі на руки, тим самим спричинив собі опіки І ступеня обох рук. Вказаними умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кислотою 2б-ІІІ ст. приблизно 6% голови, шиї, обох китиць, передпліч, що супроводжувались опіковим шоком середнього ступеня тяжкості, опіки ІІІ ступеня обох повік обох очей, опік ІІ ступеня рогівки і кон`юктиви правого ока, опік ІІІ ступеня рогівки і ІІ-ІІІ ступеня кон`юктиви, перфорація рогівки лівого ока, з послідуючою евісцерацією лівого ока, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за кінцевим результатом та наслідками: втрата органу та невиправність ушкоджень (Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, п.2.1.4, п.2.1.8).

Ґрунтуючись на цих обставинах, слідчий зазначає про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий у клопотанні зазначає про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний довгий період часу переховувався від органу досудового розслідування, може продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки розуміє, що за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину загрожує реальне покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу з метою уникнення кримінальної відповідальності. Неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів обґрунтовує тяжкістю інкримінованого злочину, що обумовлює можливість тримання під вартою. Зазначає, що враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення та поведінку підозрюваного після цього, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не гарантує можливості запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою. В свою чергу, підозрюваний та його захисник вважають, що дане клопотання не підлягає задоволенню, а тому просили слідчого суддю відмовити у задоволенні будь-якого запобіжного заходу.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законодавчо передбаченим. Разом з тим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри.
Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, тому враховуючи ст. 8, 9 КПК України слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. Тривала практики ЄСПЛ сформувала позицію, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана в клопотанні фабула у сукупності з наданими підозрюваним поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Для визначення причетності ОСОБА_4 до подій вказаного кримінального правопорушення слідчим суддею досліджено витяг з ЄРДР № 0002052 від 12.10.2016 року; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 12.10.2016; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 , від 12.10.2016; протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_7 , від 13.12.2017; протокол слідчого експерименту від 13.12.2017, проведеного за участі потерпілої ОСОБА_7 ; протокол огляду речей ОСОБА_4 , від 11.10.2016; висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_4 1983 р. н., № 232 від 12.10.2016; показання свідка ОСОБА_8 , від 12.10.2016; протокол пред`явлення особи для впізнання проведеного за участі свідка ОСОБА_8 , від 12.10.2016; протокол тимчасового доступу до речей та документів, від 28.07.2017; висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , № 98д від 01.11.2017; висновок додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , № 148д від 22.12.2017. Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Щодо ризиків кримінального провадження.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Санкція ч. 1 ст. 121 КК України відносить інкримінований злочин до тяжкого і передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 в період часу з 24.01.2018 по 25.08.2022 переховувався від органу досудового розслідування, не одружений, не має джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання. Отже, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що підозрюваний може вчиняти в подальшому дії з метою переховування. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Також, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику незаконного впливу на потерпілу ОСОБА_7 , оскільки підозрюється у вчиненні щодо неї злочину, пов`язаного з насильством. Отже, слідчий суддя вважає, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.
Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (у тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків) і руху кримінального провадження. На думку слідчого судді, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення. Про обрання відносно підозрюваного особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру. Застосування до підозрюваного особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного і не зменшить наявність ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації. Отже, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Водночас, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. А тому, на думку слідчого судді, відсутні підстави для передбачення можливості призначення застави як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.10.2022 року включно.
Взяти негайно під варту в залі судового засідання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Утримувати підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою у Державній установі «Київській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 31.08.2022р. об 08.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1