Справа № 287/236/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1
секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олевськ кримінальне провадження № 0000003 від 24.01.2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Дроньки, Хойнікського району, Гомельської області, Білорусь, громадянка України, українка, освіта середня, не працююча, не інвалід, одружена, на утриманні має двоє малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , не депутат, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
23.01.2021 року близько 10 години, ОСОБА_4 прийшла до будинку свого знайомого ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з метою отримання стоматологічних послуг.
В цей же ж день та час перебуваючи на подвір`ї даного домогосподарства за вище вказаною адресою, проходячи повз приміщення сараю, через незачинені вхідні двері помітила в середині приміщення сараю жіночу сумку коричневого кольору в якій знаходився гаманець з грошовими коштами, яку напередодні залишила ОСОБА_6 . Скориставшись тим що поблизу нікого не було у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, а саме даної жіночої сумки, яка належить ОСОБА_6 .
Впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, через не зачинені двері, зайшла в середину приміщення сараю звідки, таємно, викрала жіночу сумку коричневого кольору торгівельної марки «ТНЕ BRIDGE», бувша у використанні, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи №146/162/21-25 від 26 січня 2021 року становить 799,50 гривень, в якій знаходився жіночий гаманець чорного кольору торгівельної марки «BRILLIANT», бувший у використанні вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи №146/162/21-25 від 26 січня 2021 року становить 207,20 гривень в якому знаходились грошові кошти в сумі 3100 гривень, купюрою 1000 гривень АЕ5918140, купюрою 1000 гривень АБ6149709, купюрою 1000 гривень АГ9965780, купюрою 100 гривень УГЗ802868 та одна купюра номіналом 100 доларів США LB 02232967L, які відповідно Національного банку України курс валют станом на 23 січня 2021 становить 1 долар СІЛА - 28,2561 грн., 100 доларів СІЛА-2825 гривень після чого з місця скоєння злочину зникла та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд та таким чином завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжку), суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, у вчиненому щиросердно розкаялась, підтвердила факт і обставини вчинення злочину, як це вказано в обвинувальному акті.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Вина обвинуваченого у вчиненні вище зазначених кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.
Отже, вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, доведена в повному обсязі та її дії правильно кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Частиною шостою статті 368 КПК України визначено, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Матеріали кримінального провадження містять дані на підтвердження того, що обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою винуватість у вчинені проступку та всі обставини, які ставляться їй у провину, щирий жаль з приводу цього, осуд своєї поведінки та бажання виправити ситуацію, яка склалася, і нести кримінальну відповідальність за вчинене.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття обвинуваченою ОСОБА_4 визнається судом обставинами, які пом`якшують її покарання.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Так, враховуючи ступінь тяжкості ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про обвинувачену - яка на утриманні має двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима, збитки в повному обсязі відшкодовані потерпілій, і вилучене майно повернуто потерпілій; разом з тим, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття - суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт.
Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Статтею 65 КК України визначені загальні засади призначення покарання, відповідно до яких суд призначає покарання: у межах,установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу,що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.
При цьому, враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Верховний Суд у своїй постанові від 02 листопада 2021 року (справа №750/5031/18, провадження № 51-2761км21) зазначив, що процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Водночас, визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України
Цивільний позов по справі не заявлено.
Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Згідно ст. 126 КПК України стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної товарознавчої експертизи у розмірі 3268,80 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов по справі відсутній
Речові докази по справі жіночу сумку коричневого кольору, гаманець чорного кольору, гроші в сумі 3100,00 грн. та 100 доларів США - передати потерпілій ОСОБА_6 , у якої дане майно і знаходиться.
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної товарознавчої експертизи у розмірі 3268,80 грн.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського Апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1