КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження № 0001186, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні з кримінальних правопорушень, передбачених, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 листопада 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою підготовчого судового засідання Ірпінського міського суду Київської області від 30 листопада 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадження №0001186 , стосовно ОСОБА_6 обвинуваченого за ч. ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків.
В обґрунтування прийнятого рішення суд, з посиланням на положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України зазначив, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Згідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт, наряду з іншим, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, проте вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, оскільки викладене в обвинувальному акті обвинувачення не містить чітко викладених обставин вчинення обвинуваченим злочинів, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є неконкретним, громіздким за викладенням, не зрозумілим та сумбурним, важким для сприйняття.
Також суд зазначив, що при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення було допущено протиріччя, так як спочатку зазначено, що у ОСОБА_6 спільно з особами, кримінальне провадження стосовно яких виділено в окреме провадження, без попередньої змови виник умисел на вчинення хуліганства із спричиненням тілесних ушкоджень незнайомим чоловікам, а потім зазначається, що наносячи удари потерпілим, вони діяли узгоджено. При цьому не зазначено коли і за яких обставин.
За результатами розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку, що такий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення, яке міститься в даному обвинувальному акті є не зрозумілим, а його положення суперечать одне одному, викладені сумбурним не зручним для сприйняття текстом, оскільки з викладеного не можливо встановити обставини злочину, які потребують доказування під час судового розгляду, а тому повернув обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.

В апеляційній скарзі прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 30 листопада 2021 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України та постановлення апеляційним судом нової ухвали, якою призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону України, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та вважає доводи суду першої інстанції безпідставними.

З посиланням на постанову Верховного суду України від 24.11.2016 року по справі №5-328кс16, відповідно до якої важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, а отже при складані та затвердженні обвинувального акту у даному кримінальному провадженні прокурором дотримано вимоги закону щодо викладу в обвинувальному акті як фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, так і правової кваліфікації, а також формування обвинувачення.

Окрім того, вказує, що відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб. Відповідно до ч.1 ст.28 КК України злочин визначається таким, що вчинений групою осіб, якщо в ньому брали участь декілька виконавців без попередньої змови між собою.

Отже, на переконання апелянта, суд, при постановленні оскаржуваної ухвали та визначенні обсягу висунутого прокурором обвинувачення, як неконкретного, вийшов за межі наданих йому повноважень у підготовчому судовому засіданні та фактично припустився оцінки правильності викладу обвинувачення щодо його суті, оскільки висування обвинувачення є виключною компетенцією прокурора і не може покладатися на суд.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги прокурора Вишгородської окружної прокуратури
Київської області ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження № 0001186 стосовно ОСОБА_6 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору може бути лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.

Як убачається з обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 , в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд зазначив, щовикладене в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_6 обвинувачення не містить чітко викладених обставин вчинення ним злочинів, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є неконкретним, громіздким за викладенням, не зрозумілим та сумбурним, важким для сприйняття. Також вказав, що при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення було допущено протиріччя, так як вказуючи, що у ОСОБА_6 без попередньої змови з особами, кримінальне провадження стосовно яких виділено в окреме провадження, виник умисел на вчинення хуліганства з спричиненням тілесних ушкоджень незнайомим чоловікам, не зазначено коли і за яких обставин ОСОБА_6 спільно з особами, кримінальне провадження стосовно яких виділено в окреме провадження, наносячи удари потерпілим діяли узгоджено.

Проте, висновки суду щодо невідповідності формулювання обвинувачення вимогам ст. 291 КПК України, є безпідставними, передчасними та такими, що порушують, передбачений статтею 26 КПК України, принцип диспозитивності, згідно до якого суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, що є неприпустимим та призводить до затягування розгляду кримінального провадження, а тому колегія суддів вважає, що повертаючи обвинувальний акт прокурору з підстав неконкретності викладеного в ньому обвинувачення, а також допущеного протиріччя при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження. При цьому твердження суду про те, що викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення не містить чітко викладених обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 злочинів, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є неконкретним, громіздким за викладенням, не зрозумілим та сумбурним, важким для сприйняття взагалі є безпідставними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що на стадії підготовчого провадження, суд передчасно вдався в оцінку змісту обвинувального акту та наведених судом в оскаржуваній ухвалі протиріч при викладенні прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення.

За викладеним, доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного повернення судом першої інстанції обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 є обгрунтованими і підлягають задоволенню, ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 30 листопада 2021 року про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків як така, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, - скасуванню, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001186 стосовно ОСОБА_6 - поверненню в суд першої інстанції для розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 листопада 2021 року у кримінальному провадженні №0001186 стосовно ОСОБА_6 ,обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3