ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3470/22 Номер провадження 11-сс/814/654/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем

судового засідання ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24 травня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_8 та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 червня 2022 року підозрюваному:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Харківської області, м.Балаклея, українцю, громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, без реєстрації, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
з одночасним визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 грн та з покладенням на підозрюваного таких обов`язків:

1) Прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду;
2) Не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора та суду.
3) Повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) Утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними по кримінальному провадженні;
5) Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Приймаючи таке судове рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; особу підозрюваного; неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати дану ухвалу та постановити нову, якою визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 грн.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що ОСОБА_7 із-за військових дій Російської Федерації у м.Харків втратив місце роботи, та змушений був знаходити можливість для свого утримання.

Вказує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, а підозра ОСОБА_7 встановлена на свідченнях осіб, які не були очевидцями подій.

Зазначає про грубі порушення процесуального права під час досудового розслідування, а саме призначення та проведення експертиз службовою особою, яка не мала на це права, оскільки місцем вчинення злочину є Шевченківський район м.Харкова, а не Московський.

Стверджує про відсутність таких ризиків: впливати на свідків у кримінальному провадженні, переховуватися від правоохоронних органів, перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилась, завчасно надіславши клопотання про проведення апеляційного розгляду без її участі.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
У свою чергу, при розгляді клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що слідчим відділом Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001251 від 26.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 незаконно придбав наркотичні засоби та (або) психотропні речовини, у невстановленому під час досудового розслідування місці та розмірі, які почав незаконно зберігати з метою подальшого збуту.
В подальшому протиправні дії ОСОБА_7 були викриті працівниками поліції та 26 квітня 2022 року о 14 год. 40 хв. за адресою: м.Харків, вул. Маршала Батицького, 3 було фактично затримано на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223, ст. 236 КПК України, та за адресою: м. Харків, вул.М. Батицького, 3 здійснено обшук затриманого ОСОБА_7 , під час якого виявлено та вилучено: 33 згортки, обгорнуті синьою ізоляційною стрічкою з невідомою порошкоподібною речовиною біло-синього кольору всередині, 14 згортків, обгорнутих чорною ізоляційною стрічкою з невідомою порошкоподібною речовиною біло-синього кольору всередині, яка містить у своєму складі наркотичний засіб або психотропну речовину, обіг яких заборонено чи обмежено згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №770 від.06.05.2000, та яку ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів або психотропних речовин з метою збуту.
26.04.2022 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_7 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.
28.04.2022 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова повідомлено про підозру ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.
28.04.2022 року першим заступником керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харків ОСОБА_10 стосовно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб-до 25 травня 2022 року.
19.05.2022 прокурор Салтівської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_8 звернулася до Октябрського районного суду м.Полтава з клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 30 діб, у межах строків досудового розслідування, тобто до 28.06.2022.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора, продовжив підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 червня 2022 року з визначенням застави у розмірі 198 480 грн.

Слідчий суддя вказав, що заявлені ризики не зменшилися, обставини, які слугували підставою для обрання стосовно підозрюваного саме такого запобіжного заходу не змінилися, а подальше тримання ОСОБА_7 під вартою цілком виправдане.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
Розглядаючи клопотання про продовження застосованого виняткового запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме від 4 до 8 років позбавлення волі, соціальні зв`язки, неодружений, офіційно не працевлаштований, не зареєстрований; неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, що пов`язані із необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

Доводи захисника про необгрунтованість підозри, про відсутність ризиків є неспроможними, оскільки обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного тяжкого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, даними протоколів: - рапортом працівника поліції; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 26.04.2022; протоколами допитів свідка;вилученими речовими доказами.
Крім того, слід зазначити, що стороною захисту в апеляційному суді не оспорюється необхідність застосування запобіжного заходу, а оспорюється лише розмір застави, визначений районним судом.
Та колегія суддів погоджується з визначеним районним судом розміром застави, оскільки, враховуючи положення п.2 ч.4 ст.182 КПК України ,розмір застави щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні всіх зазначених у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не мінімізувалися.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів з урахуванням встановлених вище обставин, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.
На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, що виключає можливість обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, про що просив захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні в апеляційній інстанції.
Відносно доводів сторони захисту про те, що підозра ОСОБА_7 грунтується на свідченнях осіб, які не були очевидцями подій та про порушення процесуального права під час досудового розслідування, слід зазначити, що суд, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
З огляду на викладене, підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_7 , про що йдеться в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 24 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4