Справа № 466/1897/22
Провадження № 1-кп/466/467/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2022 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0000174 від 03.02.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, розлученого, позбавленого батьківських прав, не працюючого, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_5 , 02.02.2022 року приблизно о 18 год. 20 хв., перебуваючи у приміщенні будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , на фоні неприязних відносин, умисно завдав останній численні удари кулаками обох рук та ніг в область голови, обличчя та тулуба, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у виді синців на обличчі, синців на правому стегні та садна на волосяній частині голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 один удар дерев`яною битою в область голови, чим спричинив тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно 02.02.2022 року приблизно о 18 год. 20 хв., перебуваючи у приміщенні будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , на фоні неприязних відносин, умисно завдав останній численні удари кулаками обох рук та ніг в область голови, обличчя та тулуба, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у виді синців на обличчі, синців на правому стегні та садна на волосяній частині голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Крім того, він також наніс ОСОБА_4 один удар дерев`яною битою в область голови, чим спричинив тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просила призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Оцінюючи покази обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід вірно кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до статті 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано злочини у виді штрафу.

Речові докази по справі, а саме: «DVD-R диск 16Х, на якому знаходиться папка з назвою «Проведення слідчого експерименту від 24.03.2022», слід зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000174 від 03.02.2022 року; «DVD-R диск 16Х, на якому знаходиться папка з назвою «Відео 02.02.2022», в якій розміщені 4 файли: 1. «Відео 02.02.2022»; 2. Фото 1; 3. Фото 2; 4. Фото 3, слід зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000174 від 03.02.2022 року.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

Речові докази по справі, а саме: «DVD-R диск 16Х, на якому знаходиться папка з назвою «Проведення слідчого експерименту від 24.03.2022» - зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000174 від 03.02.2022 року; «DVD-R диск 16Х, на якому знаходиться папка з назвою «Відео 02.02.2022», в якій розміщені 4 файли: 1. «Відео 02.02.2022»; 2. Фото 1; 3. Фото 2; 4. Фото 3 - зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000174 від 03.02.2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1