Справа № 761/9702/22
Провадження № 1-кп/761/2474/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі - головуючого судді ОСОБА_3, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4, прокурора ОСОБА_5, обвинуваченого ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_6, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 221 001 000 011 19 від 13.05.2022, у якому

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Станиця Луганська Луганської обл., громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , не судимий,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 314, ч. 1 ст. 315 КПК України у разі, якщо відсутні підстави для прийняття інших рішень, суд у підготовчому судовому засіданні призначає судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Прокурор вважав за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду, вважаючи вказаний процесуальний документ таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК. Крім того, державний обвинувач просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може вчинити дії, спрямовані на переховування від суду, здійснити незаконний вплив на потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник не заперечувала проти вирішення питання щодо призначення акту до судового розгляду, однак просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначаючи, що наведені державним обвинувачем ризики необґрунтовані, оскільки обвинувачений не має наміру переховуватись чи іншим чином перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження, тому просила застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_1 підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, клопотання прокурора, дійшов висновку про таке.

Інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення мало місце на території Шевченківського району м. Києва, тобто кримінальне провадження підсудне суду, на розгляд якого надійшло.

Статтею 314 КПК визначено, що обвинувальний акт повертається прокурору у разі невідповідності цього документу вимогам КПК.

Відповідно до ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити, серед іншого, викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З огляду на зазначене суд вважає, що прокурором дотримані вимоги ст. 291 КПК, обвинувальний акт містить дані, обов`язкова наявність яких визначена законом.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, у силу ч.6 цієї статті суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

На підставі вказаних засад кримінального провадження, а також згідно з ч.2 ст.318 КПК, суд, з`ясовуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вважає, що такими особами мають бути прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, обвинувачений, його захисник, а також потерпілий ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суддя бере до уваги, що частиною 1 статті 194 КПК на суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу під час досудового розслідування покладений обов`язок встановити існування таких складових:

- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК;

- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас Главою 28 КПК визначено, що судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведена вина особи поза розумним сумнівом. Тобто, оцінка обґрунтованості підозри на цій стадії судового провадження виключається.

Таким чином, суд, розглядаючи питання щодо доцільності застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи, а також, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Зокрема, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, що свідчить про наявність ризику вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від суду.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Характер інкримінованого обвинуваченому злочину, що вчинений з метою заволодіння майном потерпілого шляхом нападу на останнього та застосуванням до нього насильства, що є небезпечним для його здоров`я, вказує на антисоціальну спрямованість обвинуваченого, що дає підстави для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_1 .

Крім того, враховуючи, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця мешкання на території м. Києва, постійного місця роботи, сім`ї, утриманців, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити його від вчинення дій з метою переховування, суд вважає, що наведений вище ризик є актуальним.

Також, не виключено, що обвинувачений з метою уникнення покарання може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного впливу на потерпілого, з метою зміни останнім раніше наданих показань.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_1 не має офіційного та стабільного джерела доходу, обґрунтованим є висновок, що існує ризик повторного вчинення останнім кримінальних правопорушень.

Сукупність викладеного, приводить суд до переконання, що доводи сторони обвинувачення про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК суд вважає за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 , вчинений шляхом застосуванням насильства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 22, 177, 182, 183, 194, 291, 309, 314, 315, 334 КПК України, суд

у х в а л и в :

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням гр. ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 187 КК України призначити на 10.00 год. 04.07.2022 у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва за адресою - м. Київ, вул. Дегтярівська, 31-А.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_1 запобіжний заходу у виді тримання під вартою строком по 26 серпня 2022 року включно.

Про час та місце судового розгляду повідомити сторони кримінального провадження.

Забезпечення присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у частині рішення щодо застосування до гр. ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою упродовж п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_3