10 березня 2022 року м. Київ
Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді судді ОСОБА_1 ,
прокурора ОСОБА_2 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, який утримується в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор»,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
На підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 12 січня 2022 року вирішено застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 12.03.2022 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
У зв`язку із зазначеним суди України переведені у роботу в умовах воєнного стану та продовжують забезпечувати доступ до правосуддя.
З метою забезпечення безпеки учасників провадження, керуючись положеннями ст. 336 КПК України, на підставі ухвали суду від 04.03.2022 року суд прийшов до висновку про необхідність проведення судового засідання, призначеного на 10.03.2022 на 11 год. 40 хв., де має вирішуватись питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор», де утримується обвинувачений.
Керуючись положеннями ст. 49, 54 КПК України, у зв`язку із неможливістю вийти на зв`язок із захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 , на підставі ухвали суду від 04.03.2022 року суд призначив обвинуваченому захисника з Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в м. Києві для участі в окремій процесуальній дії вирішення питання доцільності продовження обвинуваченому тримання під вартою.
У судове засідання, призначене на 10.03.2022 р., прибув захисник ОСОБА_3 .
Відповідно до інформації начальника ВКВСР ДУ «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку із запровадженим на території України воєнним станом на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р., з метою забезпечення безпеки осіб, які утримуються в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», та у зв`язку із відсутністю технічної можливості провести судові засідання в режимі відеоконференції з Солом`янським районним судом міста Києва та неможливістю здійснити етапування обвинуваченого до зали суду, доповідається про неможливість забезпечити участь у судовому засідання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Суд також вживав усіх можливих заходів, аби забезпечити відео зв`язок із ДУ «Київський слідчий ізолятор» шляхом портативних засобів зв`язку, однак встановити з`єднання не вдалось через відсутність інтернет зв`язку із ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Також, суд довів до відому учасників провадження, що судове засідання відбудеться без участі у складі суду секретаря судового засідання, та суд візьме на себе функцію фіксації судового процесу у вказаному кримінальному провадженні, використовуючи систему Аккорд, у зв`язку із неможливістю прибути на місце роботи секретаря судового засідання.
Прокурор та захисник зазначили про можливість розгляду судом питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у відсутність обвинуваченого, із врахуванням впровадженого на території України воєнного стану та неможливістю забезпечити особисту участь обвинуваченого в судовому засіданні з боку ДУ «Київський слідчий ізолятор», де утримується обвинувачений, з мотивів збереження життя та здоров`я останнього в умовах збройної агресії, війни російської федерації проти України.
Заслухавши думки учасників провадження, суд зазначає, що норми чинного КПК України не адаптовані під обставини воєнного стану, оскільки не передбачають чіткого алгоритму дій судді під час розгляду кримінальних проваджень по суті в суді першої інстанції у випадку необхідності вирішити питання, визначене ч. 3 ст. 331 КПК України в умовах воєнного стану, коли з мотивів збереження життя та здоров`я обвинуваченого, є неможливим забезпечення його особистої участі у судовому засіданні.
Також, чинний КПК України не передбачає пряму можливість суду відійти від положень ст. ст. 73, 107 КПК України, у випадку неможливості прибути на робоче місце секретаря судового засідання з метою фіксації судового засідання технічними засобами та ведення журналу судового засідання, з об`єктивних підстав, пов`язаних із збереженням життя та здоров`я, які суд безумовно визнає поважними причинами відсутності секретаря у складі суду.
Відповідно до ст. 124 КПК України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.
Згідно зі ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом. Відмова у здійсненні правосуддя не допускається.
У відповідності до ч. 1 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово.
Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим.
Як зазначалось вище, на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з ч. 1 ст. 15 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час війни або іншої суспільної небезпеки, яка загрожує життю нації, будь-яка Висока Договірна Сторона може вживати заходів, що відступають від її зобов`язань за цією Конвенцією, виключно в тих межах, яких вимагає гострота становища, і за умови, що такі заходи не суперечать іншим її зобов`язанням згідно з міжнародним правом.
Тобто, із врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що суд не може самоусунутись від виконання своїх прямих конституційно передбачених повноважень та функцій із здійснення правосуддя на території України в умовах воєнного стану по причині відсутності в складі суду секретаря судового засідання, основним завданням якого по суті є фіксація ходу судового засідання. Тим більше, коли відсутність секретаря судового засідання є вимушеною і пов`язаною із захистом свого життя та здоров`я від небезпеки, яку несе за собою агресія російської федерації під час війни в Україні.
У даному випадку суд бере на себе всю повноту відповідальності та самостійно покладає на себе функцію здійснення фіксації судового засідання, з метою забезпечення виконання положень ч. 4 ст. 107 КПК України, і у присутності захисника та прокурора із вжиттям усіх залежних від суду заходів, спрямованих на участь у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи терміновість вирішення питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, в умовах воєнного стану, забезпечуючи безпеку обвинуваченого, приходить до висновку про виключну можливість в умовах воєнного стану здійснити розгляд питання, визначеного ч. 3 ст. 331 КПК України, у відсутність обвинуваченого ОСОБА_4 .
У судовому засіданні прокурор просив продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, так як не відпали ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Зазначила, що обвинувачений, будучи раніше судимим, останній раз 15.09.2020 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний злочин проти власності. Зазначила, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що усвідомлюючи невідворотність та суворість покарання, що може загрожувати обвинуваченому, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, з урахуванням особи обвинуваченого, який має не зняту та не погашену судимість, під час досудового розслідування перебував у розшуку, є ризик того, що обвинувачений буде переховуватись від суду; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше вже вчиняв кримінальні правопорушення, не працевлаштований, відповідно не має постійного джерела доходу.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 просив вирішити питання на розсуд суду, із врахуванням тієї обставини,що раніше обвинувачений не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він не має, де мешкати у м. Києві.
Заслухавши думки прокурора, захисника обвинуваченого стосовно доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд приходить до наступних висновків.
Так, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 12.03.2022, однак судове слідство по кримінальному провадженню не завершено та не прийнято остаточного рішення, враховуючи те, що не відпали ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК Україні, про які зазначав суд в ухвалі від 12.01.2022 р., суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів, тобто до 08.05.2022 р.
Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 вже раніше притягувався до кримінальної відповідальності на підставі вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 15.09.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, що з великою вірогідністю може свідчити про наявність ризику, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Також, суд приймає до уваги те, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, відповідно не має постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, раніше до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва 12.01.2022 р., та ризики, визначені в даній ухвалі судді, продовжують існувати і до тепер.
Виходячи з вищевикладеного, із врахуванням положень п. 5 ч. 2 ст. 183, ч. 3 ст. 331 КПК України, та враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має незняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, його сімейний стан (не одружений, малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має), а також ту обставину, що обвинувачений офіційно не працевлаштований та не зайнятий суспільно-корисною працею, обвинувачується у кримінальному правопорушенні, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, віднесено до нетяжких злочинів, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає, що вказані обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, та суд не вбачає можливості для обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого.
За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, тобто до 08 травня 2022 року включно.
Із врахуванням положень ч. 3 ст. 183, п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого визначає суму застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Розгляд кримінального провадження по суті у відсутність обвинуваченого є процесуально неможливим, а тому суд відкладає слухання справи на іншу дату, про яку додатково будуть повідомлені учасники кримінального провадження.
Керуючись ч. 3 ст. 331, ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 194, 196, 197, 376, 615 КПК України, ст. ст. 29, 124 Конституції України, ст. ст. 6, 15 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», суддя, -
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів до 08 травня 2022 року включно.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожним викликом,
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання,
- не відлучатись із міста Києва без дозволу суду,
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити 60 діб з моменту внесення застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Солом`янський районний суд м. Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.
Ухвала суду діє до 08 травня 2022 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1