У Х В А Л А
Справа № 126/1923/17

Провадження № 1-кп/126/234/2022

01 серпня 2022 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000875 від 26.11.2015 про обвинувачення ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ :
У провадженні Бершадського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000875 від 26.11.2015 про обвинувачення ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_5 , заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору з тих підстав,що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме відсутнє формулювання обвинувачення.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника та просила клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 . Вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам законодавства, а тому просила призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.

Представник потерпілого, ОСОБА_6 , в судовому засіданні підтримала думку прокурора, заперечувала проти повернення обвинувального акта прокурору та просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст. 348 КПК України), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК України).

Висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду. І саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно ст.377 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

У формулюванні обвинувачення повинні бути відображені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити в собі не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі, і об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Вищенаведене свідчить про те, що в обвинувальному акті повинен мати місце як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, так і формулювання обвинувачення.

Дослідивши та проаналізувавши зміст обвинувального акту, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки в такому відсутнє формулювання обвинувачення, в якому були б відображені всі обставини, передбачені ст. 91 КПК України, а міститься лише виклад фактичних обставин, які встановлені під час досудового розслідування та правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Передбачений ст. 367 КК України склад злочину, як і будь-який інший, містить обов`язкові елементи: суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт, об`єктивна сторона.

З суб`єктивної сторони цей злочин характеризується злочинною самовпевненістю (службова особа передбачає, що внаслідок невиконання чи неналежного виконання нею своїх службових обов`язків правам і законним інтересам може бути завдано істотну шкоду/ спричинено тяжкі наслідки, але легковажно розраховує на її відвернення) або злочинною недбалістю (службова особа не передбачає, що в результаті її поведінки може бути завдано істотну шкоду/ спричинено тяжкі наслідки, хоча повинна була і могла це передбачити).

Службова недбалість - це злочин, який може бути вчинений тільки з необережності. Проте в обвинувальному акті відсутні будь-які дані щодо форми вини обвинуваченої. Беручи до уваги той факт, що необережність і умисел є різними формами вини, що виключають одна одну, та не зазначення такої обставини, яка в силу вимог ст..91 КПК України підлягає доказуванню в кримінальному провадженні, робить обвинувачення неконкретним.

Неконкретне обвинувачення, пред`явлене обвинуваченому, призведе до порушення його прав на захист та позбавляє суд можливості роз`яснити йому суть обвинувачення, що гарантує обвинуваченому право захиститися від чітко сформованих інкримінованих обставин вчинення злочину та залежно від цього обрати певну лінії захисту.

Недотримання вказаних вимог закону при складанні обвинувального акту порушує засади кримінального провадження, зокрема принципу верховенства права та законності, які застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини; а також виключає можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення та роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення до початку дослідження доказів у судовому засіданні.

Вказані порушення, які допущені при складанні обвинувального акта прокурором та при його затвердженні, на думку суду є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів підозрюваного, зокрема, порушують його право знати у чому його обвинувачують, і у свою чергу перешкоджають суду повно та всебічно розглянути дане кримінальне провадження та можуть суттєво вплинути на постановлення законного та обґрунтованого судового рішення.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, що унеможливлює призначення його до судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-2, 7, 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 -задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000875 від 26.11.2015 про обвинувачення ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, повернути прокурору Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1