ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1216/22 Справа № 204/8768/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,(в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000624 від 22 жовтня 2021 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19 квітня 2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік;
- 16 червня 2021 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком два роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2021 року у виді одного місяця позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за таких обставин.
ОСОБА_7 , 21 жовтня 2021 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , побачив металеві двері сірого кольору товщиною 1 мм, шириною 80 см., висотою 210 см., які визначив як об`єкт свого злочинного посягання.
В подальшому, в той же день та в той же час ОСОБА_7 , перебуваючи за вищевказаною адресою, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, зняв металеві двері сірого кольору товщиною 1 мм, шириною 80 см., висотою 210 см., які належать ОСББ «Робоча 73».
Після чого, ОСОБА_7 , виніс з приміщення під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 металеві двері сірого кольору товщиною 1 мм, шириною 80 см., висотою 210 см., вартість яких згідно висновку експерта № 4335 від 29 жовтня 2021 року складає 950 гривень 00 копійок, котрі мав намір викрасти, та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою доведення свого злочинного наміру направленого на таємне викрадення чужого майна до кінця, вийшов з приміщення під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_7 , заподіяв потерпілому ОСББ, майнову шкоду у розмірі 950 гривень 00 копійок.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок змінити, пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі, внаслідок суворості. На переконання захисника, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_7 визнав свою вину, щиро розкаявся, відшкодував шкоду потерпілій. За цих умов, на переконання захисту, призначене обвинуваченому покарання є суворим.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, та кваліфікація його дій учасниками провадження не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.
Так, згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також особу ОСОБА_7 , який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, осіб на утриманні не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
В якості обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд врахував щире каяття. Обставин, які б в силу ст. 67 КК України обтяжували покарання, судом встановлено не було.
Надавши оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, а також й остаточне покарання, призначене останньому з урахуванням положень ст. 71 КК України, відповідає вимогам ст. 65 КК України та за своїм видом та розміром є справедливим по відношенню до нього.
З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього лише шляхом ізоляції від суспільства, протягом визначеного судом строку позбавлення волі, колегія суддів погоджується та не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України або призначення покарання іншого виду та розміру.
Ті обставини, що обвинувачений вчинив нетяжке кримінальне правопорушення та щиро розкаявся, хоча і мають місце, проте підстав для призначення більш м`якого покарання суду не дають.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше притягувався до відповідальності за вчинення аналогічного злочину та звільнявся від відбування покарання з випробуванням, однак належних висновків для себе не зробив та знову вчинив злочин проти власності в період невідбутого покарання за попереднім вироком.
Що стосується відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, то вони відшкодовані за рахунок повернення викраденого майна, що пом`якшувати відповідальність обвинуваченого також не може.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4