Єдиний унікальний номер 205/2518/22
Провадження № 1-кп/205/734/22
У Х В А Л А

24 травня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000233 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, вдівця, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3 в режимі відеоконференції

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_5 було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому прокурор зазначив, що на його думку наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_3 перебуваючи на свободі під загрозою призначення йому суворого покарання, яке за ч.1 ст. 115 КК України передбачено до п`ятнадцяти років позбавлення волі, може вдатися до переховування від суду. Окрім того раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений 14.09.2021 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, тобто вчинив інкримінований злочин в період іспитового строку та очевидно усвідомлює про необхідність реального відбування покарання, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від суду. Також прокурор зазначив про наявність ризику того, що ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідки є давніми знайомими ОСОБА_3 та очевидцями вчинення ним злочину, що може спонукати ОСОБА_3 здійснити незаконний вплив на свідків та потерпілу з метою зміни ними своїх показів в суді для уникнення кримінальної відповідальності, тобто наявні ризики, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Окрім того, прокурор вказав, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений 14.09.2021 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, вчинив інкримінований злочин в період іспитового строку, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти продовження йому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_7 також не заперечував проти продовження ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на позицію свого підзахисного.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора, просила продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд, дослідивши клопотання про продовження запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, потерпілої, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд приходить до висновку про доведеність ризиків переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину, пов`язаного із спричиненням смерті людини, та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Суд вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу, оскільки ОСОБА_3 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні шляхом їх залякування, оскільки свідки є давніми знайомими ОСОБА_3 та очевидцями вчинення ним злочину, що може спонукати ОСОБА_3 здійснити незаконний вплив на свідків та потерпілу з метою зміни ними своїх показів в суді для уникнення кримінальної відповідальності.

Також, суд вважає доведеним ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки під час підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, не має роботи або будь-якого іншого постійного джерела доходу для підтримання свого існування, окрім того ОСОБА_3 засуджений 14.09.2021 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, вчинив інкримінований злочин в період іспитового строку.

Разом цим, суд вважає необґрунтованим та недоведеним зазначений у клопотанні прокурора ризик перешкоджання ОСОБА_3 кримінальному провадженню іншим чином, оскільки прокурором не було наведено ані обставин, які б вказували на наявність зазначеного ризику, ані надано доказів на його підтвердження.

Окрім того, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, наявність у нього соціальних зв`язків та родини, а також відсутність неповнолітніх дітей.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а саме незаконного впливу обвинуваченим на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, ризику переховування від органів досудового розслідування, суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, що унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Інші, більш м`які запобіжні заходи, на думку суду, не спроможні забезпечити належне виконання ОСОБА_3 процесуальних обов`язків обвинуваченого у кримінальному провадженні.
Крім того, з урахуванням того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого насильницького кримінального правопорушення, пов`язаного з заподіянням смерті іншій людині, суд, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України вважає недоцільним визначати ОСОБА_3 розміру застави, в якості альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 22 липня 2022 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1