Справа № 458/281/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2022 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржник - ОСОБА_3 ,

представник відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області начальник сектору дізнання ОСОБА_4 ,

прокурори Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Турківського районного суду Львівської області в порядку ст. 303 КПК України скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Турківського відділення поліції №2 ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

30.05.2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Турківського відділення поліції №2 ГУ НП у Львівській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви від 19.05.2022 року про вчинення групою жителів с.В.Яблунька Самбірського району Львівської області злочинів, передбачених КК України.
Суть питання, що вирішується ухвалою.

Згідно вимог ст.ст.127,129 Конституції України правосуддя здійснюють професійні судді і судочинство провадиться суддею одноособово.

Згідно ч.1 ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється професійним суддею одноособово. Суддя для розгляду конкретного кримінального провадження визначається у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

У відповідності до вимог ч.3 ст.35 КПК України визначено суддю для розгляду кримінального провадження, оскільки 30.05.2022 року до слідчого судді Турківського районного суду Львівської області надійшла скарга.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду від 30.05.2022 року справу було зареєстровано, після чого передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Скарга розглядається за ініціативою заявника (скаржника) - ОСОБА_3 .
Скарга обґрунтована тим, що 19.05.2022 року ОСОБА_3 звернувся із заявою до начальника Турківського відділення поліції №2 із заявою про вчинення групою жителів с.Верхня Яблунька Самбірського району Львівської області злочинів, передбачених КК України. В поданій 19.05.2022 року заяві ОСОБА_3 зазначив, що 18.05.2022 року о 12.15 год група осіб в складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші (близько 15 осіб) увірвались в приміщення школи - Верхнєяблунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня, зірвали навчально-виховний процес, вчиняли протиправні насильницькі дії по відношенню до нього, як директора Верхнєяблунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня, цькували його, вчиняли над ним фізичне та психологічне насильство, принижували його честь і гідність, обмежували його свободу, позбавляли його можливості звернутись в поліцію, намагались побити, змушували йлшл до написання заяви про звільнення та виселення з села, в противному разі погрожували вбити його та родину і спалити хату. Вбачаючи в діях вказаних в заяві осіб ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.129 (погроза вбивством), 146 (незаконне позбавлення волі), 195 (погроза знищення майна), 293 (групове порушення громадського порядку), 296 (хуліганство), 341 (захоплення державних або громадських будівель чи споруд), 356 (самоуправство) КК України, таку заяву надіслав рекомендованим листом через державне підприємство «Укрпошта» на імя начальника Турківського ВП ОСОБА_11 .

В поданій 19.05.2022 року заяві ОСОБА_3 просив у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомити про результати розгляду даної заяви.

Зі скарги вбачається, що 25.05.2022 року скаржнику стало відомо від старшого дільничного Турківського ВП ОСОБА_12 , що кримінальне провадження за заявою не відкрито, досудове розслідування не розпочато, витягу про внесення моєї заяви про вчинення злочинів до Єдиного реєстру досудових розслідувань не надано, потерпілим його не визнано та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки не вручено, а заяву про кримінальні правопорушення вчинені групою осіб за вказівкою начальника Турківського ВП скеровано для розгляду і вжиття заходів вказаному дільничному.

Вбачаючи в діях уповноважених осіб Турківського відділення поліції №2 ГУ НП у Львівській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань порушення, ОСОБА_3 звернувся 30.05.2022 року зі скаргою в суд.

Позиції сторін кримінального провадження.

При розгляді скарги суд вжив заходи до повідомлення сторін, а також осіб, які зазначені в ухвалі в дозволений і в передбачений законом порядок.

Судові засідання призначалися 01.06.2022 року, 02.06.2022 року.

В судове засідання прибув скаржник ОСОБА_3 , заявив клопотання, яке було задоволено, про долучення до матеріалів скарги письмового додаткового пояснення в підтримання поданої скарги. Просив задовольнити скаргу, додатково пояснив, що відповіді з відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області не отримував, зазначивши, що органом, бездіяльність якого оскаржується є слідче відділення, йому не відомо що у відділенні поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області відсутнє слідче відділення, вважає, що має право на оскарження бездіяльності слідчого Турківського відділення поліції №2 ГУ НП у Львівській області і зобов`язання службових осіб Турківського відділення №2 ГУ НП у Львівській області у відповідності до вимог ч.1 ст. 214 КПК України внести до ЄРДР відомості, викладені у заяві від 19.05.2022 року про вчинені кримінальні правопорушення, розпочати досудове розслідування, надати відповідь заявнику у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні прокурор Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області просив відмовити в задоволенні скарги з наступних мотивів. Скарга стосується бездіяльності слідчого Турківського відділення поліції №2 ГУ НП у Львівській області. Як на час звернення в правоохоронний орган поліції, так і на час розгляду скарги в суді відсутня така посада у відділенні поліції як «слідчий». Оскільки скарга стосується визнання незаконними дій службових осіб Турківського відділення поліції №2 ГУ НП у Львівській області, то ні на час звернення в правоохоронний орган поліції, так і на час розгляду скарги в суді не існує такої юридичної установи як Турківськое відділення поліції №2 ГУ НП у Львівській області, натомість за відомостями, внесеними до ЄДРЮОФОПГФ зареєстроване відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області. Саме у Самбірському районному відділі поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області є посада слідчого, в компетенцію якого входить реєстрація заяв про вчинення злочинів і внесення їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Представник відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області у судовому засіданні підтримав позицію прокурора, просив відмовити в задоволенні скарги, додатково пояснив, що рішення по заяві ОСОБА_3 від 19.05.2021 року не прийнято, проводиться перевірка викладених фактів в заяві в порядку вимог Закону України «Про звернення громадян», про прийняте рішення ОСОБА_3 буде повідомлено, у відділенні поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, куди надійшла заява ОСОБА_3 на ім`я начальника відділення, слідче відділення відсутнє, а діє тільки сектор дізнання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступні обставини справи, із посиланням на докази, з врахуванням положень закону.

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, а також мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ст. 303 ч. 2 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається зі змісту поданої скарги, ОСОБА_3 оскаржує рішення, яке по його заяві від 19.05.2022 року на час поступлення скарги в суд і її розгляду судом не приймалося.

Окрім цього, зі змісту поданої скарги, а також з отриманих пояснень судом в сторін по справі, ОСОБА_3 оскаржує рішення, дії бездіяльність слідчого в той час, коли у відділенні поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області посада слідчого або слідчого відділення відсутня.

Також зі змісту поданої скарги, а також з отриманих пояснень судом в сторін по справі, правоохоронний орган, до якого ОСОБА_3 висуває претензії є Турківське відділення поліції №2 ГУ НП у Львівській області, хоча висунення претензій, а одже суб`єктом оскарження, може бути тільки відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Як вбачається з доданих до скарги документів, а також з отриманих пояснень судом в сторін по справі, суб`єкт оскарження - відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, інтереси якого представляв в суді начальник сектору дізнання ОСОБА_4 , на час розгляду справи в суді рішення по заяві ОСОБА_3 від 19.05.2022 року, яка надійшла у відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області 21.05.2022 року, не приймалося, по заяві проводиться перевірка, відповідь заявнику після прийнятого рішення буде надано.

ОСОБА_3 не надано документів, які б підтвердили отримання ним відповіді з приводу його заяви від 19.05.2022 року. В судовому засіданні скаржник підтвердив той факт, що на момент звернення в суд і на час розгляду його скарги судом, у нього відсутні докази отримання відповіді з приводу прийнятого правоохоронним органом рішення по його заяви від 19.05.2022 року.

Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст..318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.

Реалізація вказаних завдань здійснюється шляхом забезпечення кожній особі права на звернення до уповноважених органів із заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Зазначене право породжує відповідний обов`язок компетентних державних органів відреагувати на такі звернення у передбаченому законом порядку.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. За змістом цієї норми бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР, та їх перелік, визначені ч. 5 ст. 214 КПК України.

Разом з тим, на підставі ст. 25 КПК України проголошено засаду публічності. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. З вказаною нормою кореспондується вимога п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, у відповідності до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також п.6 ч.5 ст.214 КПК України, де зазначаються прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування.

Визначений ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язок слідчого, дізнавача або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності в ній в момент подання всіх ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Виходячи із нормативного закріплення, ключовим в питанні внесення відомостей до ЄРДР є наявність в заяві (повідомленні) інформації про вчинене кримінальне правопорушення. Встановлення ж події кримінального правопорушення та ознак зазначеного в заяві складу злочину є обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ст. 91 КПК України, а тому здійснюється органом досудового розслідування після внесення відповідних відомостей до ЄРДР. У разі ж встановлення відсутності події кримінального правопорушення або відсутності у діях осіб ознак складу злочину КПК України передбачає можливість закриття кримінального провадження (п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Разом з тим, системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

За змістом процесуального закону обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття.

Кримінально-процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях.

На думку слідчого судді, відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, у яке надійшла заява ОСОБА_3 від 19.05.2022 року не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.

Крім того, відповідно до висновків 1-3 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» за 2017 рік під час розгляду скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, слідчим суддям необхідно враховувати, що КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Разом з тим, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин щодо ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних даних навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Саме тому апелювати на цьому етапі до положень ст. 2 КК України, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно.

Відповідно до ч. 3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11.09.1997 року закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист, як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04.12.1995 року у справі «Беллет проти Франції»).

Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Також, слідчий суддя враховує те, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії", п. 74, від 20.05.2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають інтереси (рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" п. 128, та "Беєлер проти Італії" п. 119) сторін цих відносин, відповідно.

У цьому випадку, запроваджені внутрішні процедури щодо порядку та строків унесення даних до ЄРДР кореспондуються з нормами ст. 214 КПК України.

Як наслідок, з вище зазначеної правової норми ст. 214 КПК України та запроваджених внутрішніх процедур випливає, що нормами кримінального процесуального законодавства України встановлюється імперативний обов`язок після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внесення за нею відомостей до ЄРДР так, як згідно ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Норми процесуального закону не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження, оскільки як зазначив ЄСПЛ у п.39 справи "Устименко проти України", принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (рішення у справі «Домбо Бехер проти Нідерландів» від 27.10.1993 року, п. 33).

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Водночас ст..215 КПК України передбачено, що досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя вважає і дійшов висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Турківського відділення поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити, що передбачено вимогами п.4 ч.2 ст.307 КПК України.

Окрім цього, незважаючи на те, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди мотивувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (п. 30 рішення ЄСПЛ від 27.09.2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", заява №49684/99).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.25,110,214, 216, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя , -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Турківського відділення поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено та виготовлено 07.06.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1