Справа №585/2149/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/598/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
Іменем України

06 травня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 585/2149/21 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.09.2021, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий

визнаний винним за ч. 2 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявності у нього умислу на викрадення майна.

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.09.2021 ОСОБА_10 визнаний винним за ч. 2 ст. 185 КК, і йому призначене покарання у виді арешту строком 3 місяці. На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК до призначеного покарання приєднано покарання за попереднім вироком та остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць. Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 514,86 грн.

Згідно вироку, 12.07.2021 близько 15:00 ОСОБА_10 , знаходячись на подвір`ї загального користування по АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрав велосипед, чим завдав збитків потерпілій ОСОБА_11 на суму 3163 грн.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце апеляційного розгляду кримінального провадження, ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився та не повідомив про поважні причини свого неприбуття, при цьому участь обвинуваченого не є обов`язковою (ч. 4 ст. 401 КПК), тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд у відсутність ОСОБА_10 , що відповідає положенням ч. 4 ст. 405 КПК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, суд першої інстанції визнав доведеним, що останній вчинив таємне викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою чого є повторність, що відповідає матеріалам кримінального провадження, ґрунтується на досліджених у суді першої інстанції доказах і є вмотивованим.

На підтвердження визнаного доведеним обвинувачення суд першої інстанції у вироку послався на докази, які визнав належними, допустимими, достовірними і які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_10 поза розумним сумнівом.

Потерпіла ОСОБА_11 надала показання, згідно яких 12.07.2021 після 15:30 вона повернулась додому. На веранді знаходились її співмешканець ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . Від ОСОБА_12 вона дізналася, що зник велосипед. ОСОБА_10 нічого не говорив, але чув їхню розмову про викрадений велосипед.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що 12.07.2021 до його помешкання прийшов ОСОБА_10 . Потім повернулася дружина та спитала, де її велосипед, який стояв у дворі. ОСОБА_10 чув їх розмову, але про велосипед нічого не говорив і пішов додому. В той день, крім ОСОБА_10 , до них ніхто не приходив.

З показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що ОСОБА_10 є її співмешканцем. 12.07.2021 року ОСОБА_10 прийшов додому із велосипедом. Велосипед був у них два дні, після чого його вилучила поліція.

Крім того, суд першої інстанції поклав в основу вироку інші докази: протокол огляду місця події від 13.07.2021, яким зафіксовано місце вчинення крадіжки; паспорт на велосипед; висновок експерта № СЕ-19/119-21/8176-ТВ від 19.07.2021, згідно якого вартість велосипеду станом на 12.07.2021 становила 3163 грн; протокол огляду місця події від 14.07.2021, згідно якого в АДРЕСА_1 виявлено велосипед, який ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції; протокол проведення слідчого експерименту від 22.07.2021, в ході якого ОСОБА_10 розповів та показав як 12.07.2021 він викрав велосипед, а також інші докази.

Оцінивши всі зібрані докази відповідно ст. 94 КПК з точки зору їх належності, достовірності й допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції, здійснивши судовий розгляд у межах пред`явленого обвинувачення, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 про недоведеність стороною обвинувачення наявності у нього умислу на таємне викрадення майна є необгрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають дійсності та матеріалам кримінального провадження.

Статтею 185 КК передбачена відповідальність за таємне викрадення чужого майна.

Від усіх інших форм викрадення крадіжку відрізняє спосіб вилучення такого майна таємність. Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих чи інших осіб. Викрадення полягає в дії (активній поведінці) і означає незаконне вилучення чужого майна поза волею власника. Викрадення має бути безоплатним: винний не повертає викрадене, не оплачує його вартість, не відшкодовує її будь-яким еквівалентом. Крадіжка вважається закінченою з моменту вилучення майна і реальної можливості розпоряджатися ним як своїм власним (продати, сховати тощо). З суб`єктивної сторони крадіжка передбачає тільки прямий умисел: особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, таємно вилучає чуже майно, на яке вона не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі та бажає спричинити таку шкоду.

Сукупністю всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення доведено зміст і спрямованість умислу ОСОБА_10 на таємне викрадення чужого майна, на що вказують показання потерпілої ОСОБА_11 і свідка ОСОБА_12 відносно того, що факт зникнення велосипеда був виявлений (викритий) ними ще при ОСОБА_10 , що він розумів, однак не повідомив власника майна про те, що велосипед взяв він, а навпаки, приховав цю обставину та пішов з місця події.

Навіть потім, коли потерпіла ОСОБА_11 не була обізнана про місце перебування її велосипеда та обгрунтовано вважала, що він був викрадений, чого обвинувачений не міг не усвідомлювати, він все одно не вжив заходів, спрямованих на усунення наслідків вчиненого діяння та не повернув викрадене майно, а, маючи реальну можливість розпоряджатися цим майном, продовжив його приховувати за місцем свого проживання, що і вказує на існування суб`єктивної сторони в діях ОСОБА_10 . У подальшому викрадене майно було виявлене працівниками поліції внаслідок проведення слідчих дій у вже розпочатому кримінальному провадженні за фактом крадіжки.

Твердження апеляційної скарги ОСОБА_14 відносно того, що він взяв велосипед з дозволу ОСОБА_12 , який повинен був повідомити про це потерпілу ОСОБА_11 , але не зробив цього бо боявся скандалу з останньою не можуть бути прийнятими до уваги, так як не знайшли підтвердження та спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами. При цьому для утворення об`єктивної сторони кримінального правопорушення не має значення кому саме належав велосипед (потерпілій ОСОБА_11 чи свідку ОСОБА_12 ) в уяві обвинуваченого, так як предмет крадіжки існує незалежно від цієї обставини. У будь-якому випадку ОСОБА_10 посягнув на чужу власність і таємно вилучив чуже майно, не маючи на нього жодного права.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, обставин і фактів, які могли б вплинути на законність, вмотивованість та/чи обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення щодо доведеності винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, і які б не були досліджені чи належним чином не оцінені цим судом, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином умотивованим, тому вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_10 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.09.2021 відносно ОСОБА_15 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4