Справа №591/7067/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/166/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Інші процесуальні питання
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 21 березня 2019 року, якою приведено вирок Нижнєвартовського міського суду Ханти-мансійського автономного округу Югри відносно ОСОБА_6 у відповідність із законодавством України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Зарічного районного суд м. Суми від 21 березня 2019 року було задоволено клопотання Міністерства юстиції України та приведено вирок Нижнєвартовського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу - Югри від 11 січня 2018 року, яким засуджено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення злочину, передбаченого ч. ст. 30, ч. 5 ст. 228-1 КК РФ, у відповідність із законодавством України та вважати ОСОБА_6 засудженим за вчинення кримінальною правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 307 КК України, з призначення- йому покарання згідно вимог ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років позбавлення волі. Крім того, у вказаній ухвалі зазначено, що строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 11 січня 2018 2017 року, зарахувавши в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін утримання його під вартою з моменту фактичного затримання, тобто 28.07.2017 року по 10.01.2018 року включно.

Не погодившись з таким рішення суду 02 лютого 2022 року, яка була зареєтрована в апеляційному суді 17.02.2022 року, захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 21 березня 2019 року змінити, вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.3 ст.15 ч.3 ст.307 КК України та з урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, визначити ОСОБА_6 за цим законом покарання 6 років позбавлення волі без конфіскації майна, а в іншій частині ухвалу залишити без змін. Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали.

В обгрунтування свого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_7 зазначає наступне.

21.03.2019 Зарічним районним судом м. Суми вирок Нижнєвартовського міського суду ХМАОЮ РФ від 11.01.2019 щодо ОСОБА_6 був приведений у відповідність із законодавством України без участі самого ОСОБА_6 , який на той час відбував призначене покарання на території Російської Федерації.

ОСОБА_6 згідно з екстрадицією прибув для подальшого відбування покарання на територію України на початку січня 2021 року, тобто більш ніж через півтора роки після винесення Зарічним районним судом м. Суми ухвали (21.03.2019).

Ухвалу судді Зарічного районного суду м. Суми від 21.03.2019 засудженому ОСОБА_6 вручено лише у січні 2021 року.

04.02.2022 між адвокатом ОСОБА_7 та матір`ю засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено договір про надання правової допомоги її сину ОСОБА_6 у судовій справі № 591/7067/18.

У період з липня 2017 року до січня 2021 року ОСОБА_9 перебував під вартою та відбував призначене покарання на території Російської Федерації, отже у будь-якому випадку не міг бути дотриманний семиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду.

У зв`язку із відсутністю юридичних (правових) знань у ОСОБА_6 , а також відсутності самого засудженого на території України у період з липня 2017 року до січня 2021 року, останнім з поважних причини пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали районного суду від 21.03.2019.

А тому, апелянт вважає, що вказані обставини свідчать на підтвердження поважності пропуску засудженим ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 строку на апеляційне оскарження ухвали районного суду, передбачених п.2 ч.2 ст.395 КПК України.

До початку апеляційного розгляду, від захисника ОСОБА_7 та прокурора, які є належним чином повідомленими про дату і час розгляду апеляційної скарги захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 21 березня 2019 року, подали до апеляційного суду клопотання про розгляд вказаної заяви без їх участі.

Враховуючи, що явка учасників, в даному випадку, на розгляд клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 21 березня 2019 року, якою приведено вирок Нижнєвартовського міського суду Ханти-мансійського автономного округу Югри відносно ОСОБА_6 у відповідність із законодавством України не є обов`язкова, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути клопотання захисника без участі сторін, та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України

Тому, вивчивши матеріали кримінального провадження, та доводи клопотання адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 21.03.2019 року колегія суддів встановила наступне.

Згідно ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня їх проголошення.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, захисником фактично здійснюється спроба оскаржити судове рішення за 21 березня 2019 року/

Так, як слідує з матеріалів провадження 29 січня 2021 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми було задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 про ознайомлення його з матеріалами справи № 591/7067/18.

Як вбачається з наданої захисником інформації, що 04.02.2022 між адвокатом ОСОБА_7 та матір`ю засудженого ОСОБА_8 укладено договір про надання правової допомоги її сину ОСОБА_6 у судовій справі № 591/7067/18, тобто більше ніж через рік з моменту ухвалення судового рішення .

Отже, засуджений ОСОБА_6 бувши обізнаним про наявність ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 21.03.2019 року ще з січня 2021 року, вирішив оскаржити вказану ухвалу лише в лютому 2022 року.

Колегія суддів зазначає, що матеріали провадження не містять відомостей про те, що засуджений ОСОБА_6 був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на ухвалу суду.

Крім того саме клопотання захисника не містить мотивів того, що засудженому перешкоджало оскаржити ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 21.03.2019 року у семиденний строк, тобто у строк визначений законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необгрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обгрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Таким чином, сам перебіг дій щодо намагання оскаржити захисником, судового рішення за 21 березня 2019 року та відсутність повного обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, свідчать про відсутність підстав для поновлення цього строку.

Крім того, при реалізації норм національного процесуального законодавства, яке регламентує порядок поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуютьсяі правові позиції ЄСПЛ сформульовані, зокрема, в рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський Суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення (принцип resjudicata).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що захисником ОСОБА_10 в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не наведено законних і обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, процесуальних перешкод для вчасного подання апеляційної скарги, в порядку, визначеному КПК України , у нього не було, а тому клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, не може бути задоволено.

Керуючись ст.395,399 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 21 березня 2019 року, якою приведено вирок Нижнєвартовського міського суду Ханти-мансійського автономного округу Югри відносно ОСОБА_6 у відповідність із законодавством України та повернути адвокату ОСОБА_7 його апеляційну скарг.

у

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4