Дата документу 13.09.2022 Справа № 554/9402/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням , посилаючи на те, що реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по вулиці Маршала Бірюзова у м. Полтава від вулиці Заводської у напрямку до вулиці Великотирнівської у районі зупинки громадського транспорту «Новозаводська» скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину вулиці Маршала Бірюзова по нерегульованому пішохідному переходу. У результаті наїзду пішоходу ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом проксимальних фаланг ІІІ, IV пальців лівої стопи.

06.09.2022 відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001816 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

06.09.2022 в ході огляду місця дорожньо-транспортної поблизу зупинки громадського транспорту «Новозаводська» по вулиці Маршала Бірюзова у м. Полтава було виявлено автомобіль VolkswagenCaddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , котрий хоча і нема мав на собі механічних пошкоджень, однак являвся знаряддям вчинення кримінального правопорушення, у результаті якої пішоходу ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження. У результаті огляду транспортний засіб направлений на зберігання до майданчику відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вулиця Маршала Бірюзова, 30.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль VolkswagenCaddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

06.09.2022 постановою слідчого про визнання речовими доказами та приєднання речових доказів до кримінального провадження вищевказаний транспортний засіб було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0001816.

Згідно ст. ст. 168, 237 КПК України вилученийавтомобіль VolkswagenCaddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , є тимчасово вилученим майном, на яке у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливити втрати слідів злочину.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому згідно ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У зв`язку з вищевикладеним є необхідність у накладенні арешту на вищевказаний транспортний засіб, оскільки є достатні підстави вважати, що не застосування такого заходу може призвести до можливої втрати майна та його відчуження третім особам. Таке обмеження права власності буде відповідати завданням кримінального провадження, співрозмірним з огляду на обставини кримінального провадження.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також через необхідність проведення слідчих дій та експертних досліджень з використанням вказаного транспортного засобу, виникає необхідність арешту майна.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна проти задоовлення клопотання заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягаює задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 00001816 від 06.09.2022 на автомобільVolkswagenCaddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1