УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року

м. Харків

справа № 638/15547/20
провадження № 1-і/638/41/22

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001902 від 19 березня 2013 року, обраного відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 146, частиною другою статті 187, частиною четвертою статті 189 КК України,

установив:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001902 від 19 березня 2013 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 146, частиною другою статті 187, частиною четвертою статті 189 Кримінального кодексу України.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 червня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, до 19 серпня 2022 року включно.

17 серпня 2022 року прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 подано клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обгрунтовано тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, громадянин України, із середньою-спеціальною освітою, не одружений, офіційно непрацевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , осіб на утриманні не має.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Так, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не території Харківської області не зареєстрований та не проживає, неодружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, у зв`язку з чим з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від явки до органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавленням волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду.

В обґрунтування іншого ризику, а саме незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні є те, що обвинувачений може у подальшому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити свідків, які ще не допитані судом, змінити свої показання та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим шляхом.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що зазначені прокурором ризики є недоведеними, просив змінити запобіжний захід на більш м`який. Не має наміру впливати на потерпілу та свідків, будь-яким чином вплинути не може, намір переховуватись від органів досудового розслідування та суду відсутній та прокурором недоведений. Зважаючи на умови воєного стану вказав на те, що має бажання вступити до лав ЗСУ для несення служби.

Захисник підтримала позицію обвинуваченого, проти задоволення клопотання заперечувала. Зазначила, що обвинувачений має місце реєстрації та проживання, не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, всі покарання, які були йому призначені, відбув, наразі інших заяв та кримінальних проваджень не має. Просила змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою. Вказала, що ОСОБА_4 має досвід несення військової служби, може бути корисним державі.

Відповідно до частиною четвертою статті 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною п`ятою статті 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Судом встановлено, що ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 червня 2022 року продовжено обвинуваченому строк тримання під вартою до 19 серпня 2022 року включно.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом враховано, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 статті 177 КПК України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого, тяжкого та особливо тяжкого злочинів, відповідальність за які встановлена у вигляді: за частиною другою статті 146 Кримінального кодексу України - обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк; за частиною другою статті 187 Кримінального кодексу України - позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна; за частиною четвертою статті 189 Кримінального кодексу України - позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 на утриманні нікого не має, неодружений, офіційно непрацевлаштований, на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, інвалідностей не має.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно зі статтями 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до 16 жовтня 2022 року включно.

Згідно з вимогами статті 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням обвинуваченого чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зменшення встановлених ризиків, що пов`язано з плином судового розгляду.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, не пов`язаного з триманням під вартою.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, заявлені стороною обвинувачення ризики наразі продовжують існувати та не зменшилися, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховування від суду, незаконно впливати на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Разом із тим, відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, зокрема у вигляді особистого зобов`язання, зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, та запобігати спробам вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а відтак жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також, з урахуванням встановлених при розгляді клопотання обставин, суд доходить висновку про відсутність на даній стадії судового провадженні правових підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, а також визначення ОСОБА_4 розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

Стосовно посилань обвинуваченого про намір вступити до лав ЗСУ для несення військової служби, то суду не надано жодних доказів написання заяв про вступ до лав ЗСУ обвинуваченим, як і не надано доказів на підтвердження його придатності до несення військової служби. За відсутності будь - яких належних доказів такі доводи суд прийняти не може.

Керуючись статтеями 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України, суд -
постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001902 від 19 березня 2013 року, обраного відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 146, частиною другою статті 187, частиною четвертою статті 189 КК України задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін - у вигляді тримання під вартою, продовживши дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 16 жовтня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 16 жовтня 2022 року.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18 серпня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1