Ухвала

31 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 752/24834/18
провадження № 51-6443ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого

ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 31 травня

2019 року та вирок Київського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року,
встановив:
захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 16 серпня 2022 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції захиснику ОСОБА_4 було зазначено про необхідність навести відповідне обґрунтування доводам своєї касаційної скарги,

а також викласти свої вимоги до суду касаційної інстанції з урахуванням положень

ст. 436 КПК.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, захисник ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, перевіривши зміст якої, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі від 16 серпня

2022 року недоліки касаційної скарги захисник не усунув та допустився нових.
Так, у повторно поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , зокрема, просить скасувати вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 31 травня 2019 року, однак не вказує на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для скасування цього судового рішення, а також не обґрунтовує своїх доводів щодо його незаконності.
Крім того, захисник ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , водночас, вказує у своїй касаційній скарзі на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягнуло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, а саме: незастосування до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК судом апеляційної інстанції. Вказане викликає протиріччя у скарзі захисника та позбавляє можливості встановити його позицію щодо оскаржених судових рішень.
При цьому, захисник ОСОБА_4 просить касаційний суд скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження, однак не зазначає підстави для закриття кримінального провадження, відповідно до ст. 284 КПК.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність її правового обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Зважаючи на те, що захисник ОСОБА_4 недоліків касаційної скарги не усунув, касаційний суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 31 травня

2019 року та вирок Київського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року щодо ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: