Провадження по справі № 1-кп/752/1145/22
У Х В А Л А

"11" березня 2022 р. м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши питання запобіжного заходу у кримінальному провадженні, дані про яке внесені 28.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Демівщина Кагарлицького району Київської області, громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановив:
Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_2 , відносно якого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 28.03.2022.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні».

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень, та в спосіб, визначений Конституцією України та законами України. Повноваження суддів, органів та системи правосуддя, передбачені Конституцією України в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Враховуючи вищезазначені обставини, положення Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та норми Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України вирішити питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 .

Згідно із п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Між тим, суд вважає, що порушення встановленої нормами КПК України процедури розгляду питання щодо доцільності продовження дії запобіжного заходу, зокрема, його вирішення поза межами судового засідання за відсутності як сторони захисту, так і сторони обвинувачення, а саме суддею одноособово, обумовлено воєнним стоном, зокрема реальною обстановкою у м. Києві, яка на момент вирішення вищезазначеного питання є такою, що загрожує життю, здоров`ю та безпеці сторін і учасників кримінального провадження, працівників суду та установ тимчасового ув`язнення, неможливістю відповідно до вимог ст. 187 КПК України забезпечення прибуття особи до суду, а також відсутності технічної можливості забезпечення проведення відеоконференцзв`язку із СІ, де утримується ОСОБА_2 , та спрямовано на забезпечення досягнення завдань кримінального провадження і неможливістю обмеження повноважень суду.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , суд вважає, що відсутні підстави вважати, що ризики, які раніше були встановлені судом та були підставою для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та його неодноразове продовження протягом певного часу, на даний час зменшилися та/або перестали існувати. При цьому суд також враховує, що сторона захисту, заперечуючи проти клопотання сторони обвинувачення, під час попереднього судового розгляду, жодного разу не надавала суду будь-яких доказів у підтвердження своєї аргументації щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який та/або його скасування.

Враховуючі раніш встановлені під час судового розгляду данні, що ОСОБА_2 на момент вчинення інкримінований йому дій не працював, відсутність даних щодо його соціальних зав`язків, їх міцності, не доведеності даних щодо способу його життя, джерела доходів тощо, у сукупності із викладеними у обвинувальному акті обставинами, за яких були вчинені інкриміновані йому діянні, які призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людини, суд не вбачає підстав вважати, ОСОБА_2 може приймати участь і бойових діях у лавах збройних сил України проти військової агресії Російської Федерації, як можливу підставу для зміни запобіжного заходу.

Суд вважає, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_2 з тримання під вартою на більш м`який та/або застосування альтернативного запобіжного заходу.

На підстави вищевикладеного, відповідно до вимог ст. 178, 183, ч.3 ст. 331 КПК України, ураховуючи, що раніше визначений строк дії запобіжного заходу спливає, та немає реальної можливості завершити судове провадження до його спливу, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує шістдесят днів.

Керуючись ст. 2, 36, 131, 132, 176-178, 183, 194, 197, 199, 201, ч.1 ст.331, ст. 350, 615 КПК України, ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд -

постановив:
Продовжити ОСОБА_2 дію існуючої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08 травня 2022 року включно.

Ухвала суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення (отримання сторонами).

Суддя ОСОБА_1