Справа № 629/559/22
Провадження (1-кп/199/402/22)
ВИРОК
іменем України

17.08.2022 року м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0001086 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Валки, Харківської обл., громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню доньку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді навідника (кулеметника) 1 штурмового відділення 3 штурмового взводу 2 штурмової роти, у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

-18.05.2021року Лозівським міскрайонним судом за ст.407 ч.4,70 ч.4 КК України до 3 р. 1 м. позбав. волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком 1 рік;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді навідника (кулеметника) 1 штурмового відділення 3 штурмового взводу 2 штурмової роти військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 27.08.2019 року о 08:00 год., діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування військової частини не з`явився вчасно на службу без поважних причин до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) після виписки з Військово-медичного клінічного центру Північного регіону та до 30.09.2019 року в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, незаконно, постійно перебував поза межами військової частин НОМЕР_2 , проводячи час на власний розсуд за адресою державної реєстрації та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 . 30.09.2019 ОСОБА_4 самостійно повернувся до розташування військової частини.

Обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав повністю та підтвердив свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, фактичні обставини не оспорював, суду показав, що він дійсно будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді навідника (кулеметника) 1 штурмового відділення 3 штурмового взводу 2 штурмової роти військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», у 2019 році вчасно не з`явився на службу без поважних причин. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати, врахувати щиросердне каяття, визнання провини.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в обвинуваченні згідно обвинувальних актів, крім повного визнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами:

- актом службового розслідування відносно ОСОБА_4 , від 16.09.2019 року (т.2 а.п.61-63);
- копією контракту ОСОБА_4 від 06.11.2018 року (т.2 а.п.65-66);

- витягом з наказу №209 від 03.09.2019 р., про зняття з усіх видів забезпечення солдата ОСОБА_4 (т.2 а.п.81);

- вироком Лозівського міскрайонного суду відносно ОСОБА_4 , засудженого за ст.407 ч.4,70 ч.4 КК України до 3 р. 1 м. позбав. волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком 1 рік т.2 а.п.93-95).

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів (т.2 а.п.101) Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України - суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішенням «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. - Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , що виразилися у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчиненому військовослужбовцем (крім строкової служби), за ч.4 ст.407 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

ОСОБА_4 повністю визнав провину, щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину і встановленню істини у кримінальному провадженні, має на утриманні неповнолітню доньку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що судом згідно ст.66 КК України враховується як пом`якшуючи покарання обставини; раніше не судимий (на момент вчинення даного злочину), вчинив умисний тяжкий злочин, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, характеризується задовільно, тому суд вважає за можливе призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з випробуванням, з покладанням обов`язків на підставі ст.76 КК України. При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

У відповідності до розпорядження Голови Верховного Суду від 06.04.2022 № 16/0/9-22 у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя під час воєнного стану територіальна підсудність справ Лозівського міськрайонного суду Харківської області визначена Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська.

Відповідно до ч.1 ст.336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), а тому, враховуючи введення на території України воєнного стану, судове засідання проведене в режимі відеоконференцзв`язку та аудіо зв`язку, за допомогою технічних засобів, за рішенням суду і усними клопотаннями учасників, що також узгоджується з положеннями п. 7 листа Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03 березня 2022 р.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області, від 18 травня 2021 року, у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, більш суворим за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п.1,2, ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1