Дата документу 22.04.2022 Справа № 554/2604/22
Провадження № 1-кс/554/3843/2022
У Х В А Л А
іменем України
про відмову у відкритті провадження

22 квітня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у недотриманні розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 24 травня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

21 квітня 2021 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання ОСОБА_2 , в якому він просить: встановити більш короткі строки для прийняття процесуального рішення по кримінальному провадженню № 0000111 від 24 травня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Інших вимог у прохальній частині клопотання заявником не ставиться, при цьому останній при зверненні до слідчого судді керується ч. 1, ч. 6 ст. 28, ст. 308 КПК України.

В обґрунтування заявленої вимоги посилається на ті обставини, що досудове розслідування здійснює слідчий першого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 , яким 23 вересня 2021 року ухвалена постанова про закриття згаданого кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Дана постанова ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави була скасована як передчасна і така, що прийнята без дослідження всіх обставин провадження та без виконання всіх необхідних дій для розслідування кримінального правопорушення. Також зазначає, що з 22 грудня 2021 року по 20 квітня 2022 року, тобто протягом майже чотирьох місяців, слідчим не було вжито ніяких заходів, передбачених законом, для належного встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та прийняття об`єктивного процесуального рішення. У зв`язку з цим вважає, що такі дії слідчого обмежують його інтереси під час досудового розслідування, що є порушенням ч. 1 ст. 28 КПК України. Тому, враховуючи, що кримінальне провадження, на його думку, не є складним і може бути здійснене у більш короткі строки, ніж це передбачено КПК України, тоді як досудове розслідування проводиться неефективно, не системно і повільно, таким чином, не дотримуються розумні строки досудового розслідування для прийняття остаточного процесуального рішення. На підставі викладеного звернувся до суду.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя не вбачає правових підстав для його розгляду по суті та вважає, що у відкритті провадження за таким клопотанням потрібно відмовити з таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом із цим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (частина 1 статті 26).

Положеннями статті 28 КПК України закріплено як одну із загальних засад кримінального провадження - розумні строки, відповідно до яких під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до положень ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки (ст. 116 КПК України).

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 304 КПК України).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інша особа, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КПК України прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

За змістом положень ст. 308 КПК України вбачається, що розгляд скарги заявника щодо недотримання розумних строків є певною процесуальною дією, яка потребує винесення процесуального рішення. Крім того, уповноваженою особою, яка здійснює розгляд скарги в порядку ст. 308 КПК України є прокурор вищого рівня.

Варто зазначити, що відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Звертаючись до слідчого судді з цим клопотанням, заявник фактично оскаржує тривалість досудового розслідування, не згодний зі строками його проведення тощо.

Але зі змісту поданого клопотання вбачається, що будь-яке рішення прокурора щодо можливої відмови в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування заявником не оскаржується, оскільки таких вимог заключна частина клопотання не містить.

Натомість, заявник фактично просить слідчого суддю задовольнити заявлену вимогу та встановити більш короткі строки для прийняття процесуального рішення по кримінальному провадженню, що само по собі є абстрактною вимогою.

Будь-які посилання у розумінні вимог ст. 308 КПК України на можливе оскарження прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування або на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування (п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України) чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України), тобто чітких вимог щодо передбаченого КПК України предмету оскарження подане клопотання ОСОБА_2 взагалі не містить.

Щодо питання можливої бездіяльності слідчого, яка б виразилася у недотриманні розумних строків під час досудового розслідування, слідчий суддя зазначає про таке.

Виходячи з наведеної заявником аргументації, заявленої вимоги та підстав, якими керується при зверненні до суду, зокрема ч. 1 та ч. 6 ст. 28 КПК України, видно, що заявник за змістом клопотання вказує суб`єктом оскарження саме слідчого.

Разом із тим, відповідно до ч. 2 ст. 28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень (ч. 3 статті 28).

Системний аналіз наведених вище норм дає підстави стверджувати, що до компетенції слідчого судді не відноситься вирішення питання щодо недотримання слідчим, прокурором розумного строку проведення досудового розслідування. Слідчий суддя забезпечує лише дотримання розумних строків виключно в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

При цьому, за змістом ч. 6 ст. 28, ст. 114 КПК України з метою дотримання розумних строків слідчий суддя може встановити процесуальний строк для проведення слідчих (розшукових) дій, для яких законом встановлені граничні строки.

КПК України не передбачає вирішення слідчим суддею питання щодо встановлення процесуальних строків для проведення слідчих дій, для яких цим Кодексом граничні строки не встановлені.

Так, вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій визначені главою 20 КПК України, аналіз змісту якої свідчить про те, що строки для проведення слідчих (розшукових) дій, тобто дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, КПК України не встановлює.

Системний аналіз ст. ст. 28, 113, 114 КПК України в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9, 131, 132, 303, 306, 307 КПК України дає підстави для висновку, що слідчий суддя може встановити процесуальний строк лише для конкретних процесуальних дій, які підозрюваний, потерпілий або інші особи, права та інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, вважають за необхідне здійснити у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України.

Отже, предметом розгляду клопотання можуть стати лише ті процесуальні дії, необхідність вчинення яких у певний строк прямо випливає із норм кримінального процесуального закону або рішення про їх проведення раніше було прийняте стороною обвинувачення.

Наведене вище узгоджується із висновком Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду, який знайшов відображення у постанові від 16 травня 2019 року за № 761/20985/18 (провадження № 51-8007км18), де зазначено, що жодною з норм кримінального процесуального закону, не передбачене повноваження слідчого судді про встановлення слідчому чи прокурору процесуального строку для закінчення досудового розслідування. Беззаперечно, ухвалюючи таке рішення слідчий суддя виходить за межі КПК України, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Таким чином, невиконання слідчим абстрактних «заходів» чи «затягування строків досудового розслідування» не підлягають оскарженню, тоді як при недотриманні слідчим, прокурором розумних строків зазначена бездіяльність може бути оскаржена виключно прокурору вищого рівня в порядку, передбаченому ст. 308 КПК України.

Отже, звертаючись до суду, заявник ставить у клопотанні вимогу, що не відноситься до повноважень слідчого судді, та не підлягає розгляду на стадії досудового розслідування саме слідчим суддею. Будь-яких інших вимог клопотання не містить.

Щодо посилань заявника на ч. 6 ст. 28 КПК України слідчий суддя звертає увагу на таке.

Цією нормою визначено коло суб`єктів, які мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом. До таких суб`єктів належать: підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування.

Однак, матеріали клопотання особи, яка його подала, не кореспондуються із зазначеними вище вимогами КПК України. Натомість, вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000111 ОСОБА_2 має процесуальний статус заявника.

Поняття та права заявника чітко визначені ст. 60 КПК України і розширеному тлумаченню не підлягають.

Слідчий суддя виходить з того, що відповідно до пункту 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

Водночас, ОСОБА_2 у клопотанні не наведено жодних обставин та не представлено до суду будь-яких об`єктивних даних та їх підтвердження, що у кримінальному провадженні № 0000111 стосовно нього здійснюються будь-які процесуальні дії, визначені КПК України, а відтак відсутні підстави вважати, що він є суб`єктом, визначеним статтею 28 КПК України, який має право на звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як передбачено ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини та аналіз норм кримінального процесуального закону, слідчий суддя вважає, що порушені у клопотанні заявника питання виходять за межі переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають самостійному оскарженню під час досудового розслідування, та не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, оскільки не віднесені до його компетенції і взагалі не передбачені законом, а отже, наявні підстави, передбачені ч. 4 ст. 304 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до переконання, що у відкритті провадження за таким клопотанням потрібно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 24, 26, 28, 303-307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у недотриманні розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 24 травня 2021 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала клопотання, разом зі всіма доданими матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1