Справа №592/5166/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/383/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 серпня 2022 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні №0000095 від 17.01.2022 року, яке перебуває в провадженні СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

10 серпня 2022 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24:00 год. 05 жовтня 2022 з визначенням застави в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52000 грн.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 серпня 2022 р. та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування своїх вимог апелянт, вважаючи ухвалу незаконною та необґрунтованою, зазначала, що ОСОБА_8 повністю визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, тобто не заперечує проти обґрунтованої підозри.

Вважала, що наведені слідчим суддею ризики не давали підстави для обрання ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказувала, що оскільки ОСОБА_8 повністю визнав себе винним у вчиненні крадіжки, то ризик впливу на потерпілого та свідків з його боку є безпідставним та недоведеним.

Вважала, що є недоведеним також ризик щодо переховування від органів досудового слідства та суду з огляду на те, що ОСОБА_8 постійно проживає в м. Суми на даний час з малолітньою дитиною своєї колишньої співмешканки та її матір`ю пенсіонеркою, яким надає допомогу, а тому має соціальні зв`язки та зареєстроване місце проживання.

Зазначала, що з огляду на воєнний стан на території України, його виїзд за кордон як чоловіка призовного віку є неможливим.

Звертала увагу суду на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні одного епізоду злочину невеликої тяжкості, максимальна міра покарання за який становить 5 років позбавлення волі, а сама по собі тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється особа, відповідно до рішень ЄСПЛ, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Вказувала, що обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, не одружений, не має дітей, раніше судимий та оголошувався у розшук, проте, відповідно до правової позиції Європейського суду, відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилитися до вчинення нових злочинів.

Вважала, що посилання слідчого судді на те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не можуть запобігти ризикам, є безпідставними.

На думку апелянта з врахуванням повного визнання підозрюваним своєї провини, відсутності тяжких наслідків, наявності соціальних зв`язків та наявності постійного місця проживання в м. Суми до нього можливо було б обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника підозрюваного, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000095 від 17.01.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 27.02.2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за фактом таємного викрадення майна ОСОБА_9 , вчиненого повторно.

22.06.2022 року ОСОБА_8 , у зв`язку із відсутністю інформації про місце знаходження підозрюваного, було оголошено в розшук.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.06.2022 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

09.08.2022 року ОСОБА_8 був затриманий в результаті розшукових заходів.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.08.2022 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24:00 год. 05.10.2022 року з визначенням застави в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52000 грн. та у разі внесення застави з покладанням на ОСОБА_8 виконання окремих обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgment of 28 October1994, § 55).

Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням апелянта, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Окрім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаного кримінального правопорушення та висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на те, що ОСОБА_8 , вчинив умисний нетяжкий корисливий злочин проти власності, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, санкція якої передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, підозрюваний неодружений, дітей та утриманців не має, тобто соціальні фактори стримуючого характеру відсутні, був оголошений в розшук після повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення та знайдений в результаті вжитих оперативно-розшукових заходів, що обґрунтовує ризик переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, крім того, підозрюваний офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходу, суспільно-корисною працею не займається, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів проти власності, що свідчить про існування ризику скоєння ним інших кримінальних правопорушень. Разом з тим, суд першої інстанції врахував і той факт, що ОСОБА_8 відомі потерпілий та свідки в даному кримінальному провадженню, а тому він може незаконно впливати на останніх з метою зміни їх показів, що доводить наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, по при доводи сторони захисту, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених стороною обвинувачення ризиків.

А тому, у зв`язку з цим, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.

Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_8 , про які вказував апелянт повного визнання підозрюваним своєї провини, відсутності тяжких наслідків, наявності соціальних зв`язків та наявності постійного місця проживання в м. Суми - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Більше того, слід зауважити, що стороною захисту в обґрунтування своїх доводів не надано жодних доказів.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження апелянтів, про які зазначено в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 серпня 2022 року, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4