Справа № 450/1395/22 Провадження № 1-кп/450/339/22
УХВАЛА
підготовчого судового засідання

09 вересня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Пустомити клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в межах кримінального провадження за обвинувальними актами внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 від 02.05.2022 року, за №0000093 від 17.05.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України,-

в с т а н о в и в :
В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинувальними актами, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 від 02.05.2022 року, за №0000093 від 17.05.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України.
08.09.2022 року прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , строком на 60 діб, з визначенням розміру застави в розмірі 30 прожиткових иінімумів для працездатних осіб, що становить 60660 грн.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, востаннє вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 04.04.2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяців, на шлях виправлення не став, та обвинувачується у вчиненні 16.04.2022 року таємного викрадення чужого майна (крадіжки), повторно, в умовах воєнного стану, чим заподіяно потерпілому ПП «ФЛОРАГАРД» збитків на суму 67 400 гривень, та у вчиненні незаконного придбання наркотичного засобу та його зберігання без мети збуту, для власного вжитку 16.05.2022 року, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України. ОСОБА_4 06.05.2022 року та 23.05.2022 року повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України. 12.05.2022 року прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області погоджено клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Львівського РУП ГУ НП у Львівській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , яке розглянуто слідчим суддею Пустомитівського районного суду Львівської області та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.07.2022 року, та ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.07.2022 року, продовжено строком до 11.09.2022 року.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція статті якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, санкція статті якого передбачає основне покарання, не пов`язане з позбавленням волі, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень, є підстави вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, які слугували підставою обрання запобіжного заходу обвинуваченому не відпали та продовжують існувати, зокрема: неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі. Водночас, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину; неможливість запобігання ризику, передбаченого п. З ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України), такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. Перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 , необмежено спілкуючись з іншими особами та надаючи їм інформацію про обставини, виявлені в ході досудового розслідування, яка ставатиме йому відома в ході проведення з ним слідчих дій, з метою виявлення фактів кримінальних правопорушень для уникнення кримінальної відповідальності чи її пом`якшення, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення. Про наявність такого ризику свідчить той факт, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, востаннє вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 04.04.2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, з підстав, вказаних у ньому та просить таке задоволити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, просив обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки обставини змінилися.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Проаналізувавши обвинувальні акти, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, заперечення захисника та обвинуваченого на клопотання прокурора, вивчивши особу обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників процесу, суд, приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, виходячи з наступного :

Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в т.ч. запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.05.2022 року, ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60660 (шістдесят тисяч шістсот шістдесят гривень 00 копійок) грн., який було продовжено, ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.07.2022 року до 09.09.2022, включно.

За положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити документи, інше.

Обов`язок доведення цих обставин лежить на прокуророві.

Наведені прокурором у клопотанні доводи свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України, а також про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), повторно, вчиненої в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. санкція статті якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років та у вчиненні незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, санкція статті якого передбачає штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі , якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За положеннями п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на наведене, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зокрема, що останній, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та експертів; вчинити інше кримінальне правопорушення, суд враховує, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також, враховуючи характер, ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_4 , інші обставини, суд вважає, що ОСОБА_4 , слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, з визначенням розміру застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60660 грн., оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не усуне ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Щодо клопотання сторони обвинувачення про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, то таке є невмотивоване та задоволенню не підлягає, оскільки ризики які зазначені при обранні запобіжного заходу на момент розгляду даного клопотання у підготовчому судовому засіданні не відпали, тому суд приходить до висновку, що підстави для зміни обвинуваченому такого запобіжного заходу як тримання під вартою на більш м`який, відсутні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183 184, 193, 194, 196, 197, 199, 315 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 08.11.2022 року включно, з визначенням розміру застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60660 грн.
Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок суду в розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_4 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення розміру застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачені у ч.5 ст.194 КПК України, обов`язки :
прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;
не відлучатись за межі Львівського району без дозволу прокурора, суду;
повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та про зміну місця роботи;
утримуватись від спілкування з свідками, експертами в даному кримінальному провадженні, та іншими особами, визначеними прокурором чи судом.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала про продовження запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та скерувати начальнику ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19».

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1