Справа № 944/4277/22
Провадження №1-кп/944/972/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2022м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Яворові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000650 від 24.08.2022 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ангрен, Ташкентської області Узбекистан, зареєстрованому та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, одруженого, освіта середня технічна, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , 14 червня 2022 року прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де цього ж дня пройшов військово-лікарську комісію, згідно висновку якої визнаний придатним до проходження військової служби.
У подальшому ОСОБА_4 30.06.2022 в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , отримав «повістку на відправку» у відповідності до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якої наказано йому до окремого розпорядження прибути за адресою: АДРЕСА_2 .
Однак, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що є військовозобов`язаним, який пройшов військово-лікарську комісію, визнаний придатний до військової служби та отримав повістку на відправку, на якого покладено обов`язок під час мобілізації з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ним документах, керуючись прямим умислом спрямованим на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, умисно, намагався залишити територію України без відповідного дозволу.
Так, продовжуючи свій прямий умисел на ухилення від військової службу під час мобілізації, ОСОБА_4 , 22.08.2022 без відповідного дозволу на зміну місця свого проживання, маючи при собі повістку на відправку, залишив місце свого проживання на направився в бік кордону на територію Львівської області.
В подальшому, 23.08.2022, прибувши на околицю с. Воля Яворівського району Львівської області, в напрямку 603 прикордонного знаку, ОСОБА_4 , намагався незаконно перетнути державний кордон України в напрямку Республіка Польща, поза офіційними пунктами пропуску, проте був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» ВІРС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим порушив вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вимоги Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», «Про загальну мобілізацію», тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.
Таким чином, ОСОБА_4 , ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та суду пояснив, що розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлений, їх не оспорює, у скоєному щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися його допитом. Зазначив, що після судового розгляду піде на службу у Збройні Сили України.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, повністю і об`єктивно доведена, його дії правильно кваліфіковано за ст. 336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст.65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При визначенні виду й міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обставини справи й особу ОСОБА_4 , який на досудовому слідстві та в суді давав правдиві показання, розкаюється у скоєному, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, одружений, має на утриманні малолітню дитину, характеризується задовільно, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Отже, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуваннямта поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
У відповідності з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: повістку на відправку ВОС №788569, видану начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 , повернути ОСОБА_4 .
На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1