Провадження №1-кс/127/8074/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Вінниці, з вищою освітою, одруженої, не працюючої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 .
Клопотання мотивовано тим, що Вінницьким РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 10.06.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 301-2 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , дізнавшись про існування у мережі Інтернет веб-сайтів, на яких користувачі зі всього світу за допомогою комп`ютерної техніки з веб-камерами задовольняють свої статеві пристрасті шляхом віртуального спілкування з дівчатами, на вимогу оголюють своє тіло в режимі реального часу та за демонстрування сексуальних дій здійснюють оплату грошовими коштами, котрі зараховуються на особистий рахунок на сайті, маючи корисливий мотив, з метою власного незаконного збагачення вирішила організувати проведення видовищних заходів сексуального характеру.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , з метою створення умов для проведення видовищних заходів сексуального характеру, у ТОВ «МП Юлія» орендувала офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , про що уклала відповідний договір, та уклала договір про надання послуг доступу до мережі Інтернет через провайдер ТОВ ТК «ВІНТЕЛЕПОРТ» у вказаному приміщені, після чого облаштувала його меблями та комп`ютерною технікою, тим самим підготовила приміщення для проведення видовищних заходів сексуального характеру за участю дівчат, в тому числі неповнолітніх осіб, з їх подальшою трансляцією в режимі реального часу на сайтах всесвітньої мережі Інтернет за грошову винагороду.
В подальшому, ОСОБА_6 , маючи корисливий мотив, діючи умисно, з метою отримання більшого прибутку від своєї злочинної діяльності, усвідомлюючи, що попит користувачів є більшим серед неповнолітніх осіб жіночої статті, організувала втягнення останніх до участі у видовищному заході сексуального характеру, при цьому розуміючи, що у них не має можливості офіційного працевлаштування та враховуючи їхній вік вони можуть не усвідомлювати своїх дій, а також останні легше піддаються психологічному впливу з боку інших осіб.
З цією метою, ОСОБА_6 , в порушення ст. 7 Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003, відповідно до якого з метою захисту морального та фізичного життя дітей забороняється організація, та проведення видовищних заходів сексуального чи еротичного характеру, використання образів дітей у будь-якій формі в продукції сексуального чи еротичного характеру і проведенні видовищних заходів сексуального чи еротичного характеру, надання доступу до продукції, що містить дитячу порнографію, а також норм та положень, які прямо чи опосередковано стосуються прав дитини, захисту їх від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, що були ухвалені резолюцією Генеральної асамблеї ООН від 20.11.1998 і набули чинності 02.09.1990, Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, ратифікованої 20.06.2020 (Ланцаротської конвенції), через соціальні мережі Інтернет та мобільні додатки такі як «Телеграм» підшукувала та підбирала дівчат - виконавців свого злочинного умислу, пропонуючи роботу в офісі у якості «веб-моделей». При особистій зустрічі, остання доводила до їх відома принципи роботи, а саме спілкування з клієнтами з України та іноземних держав, в умовах реального часу із застосуванням веб-камер. Після чого, при виконанні роботи, що полягала у спілкуванні з чоловіками, останні пропонували «веб-моделям» роздягатись та оголювати своє тіло, при цьому здійснюючи дотики до інтимних частин тіла, тим самим здійснювати сценічні дії, метою яких є втілення сексуальних дій, про що ОСОБА_6 було достовірно відомо.
В подальшому, ОСОБА_6 , отримавши від дівчини згоду на участь у видовищних заходах сексуального характеру, усвідомлюючи, що реєстрація у мережі Інтернет на веб-сайтах, де здійснюється спілкування між чоловіками та жінками, можлива лише повнолітньої особи, з метою приховання віку останніх, здійснювала виготовлення фальшивого паспорта громадянина України (ID - картки), схожого на справжній, в якому змінювала рік народження особи, тим самим втягувала неповнолітніх осіб у злочинну діяльність. Надалі, остання, фотографувала дівчат з зміненим паспортом громадянина України й табличкою з датою подачі заявки на реєстрацію на вказаних сайтах та надавала кожній виконавиці персональний логін і пароль для входу (авторизації) на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_2 », при цьому реєстрацію на сайті проводила особисто. В подальшому, «моделі» приходили у створений «Веб-інтим-колл центр», що за адресою: АДРЕСА_2 , де використовуючи інформаційно-телекомунікаційні системи - ноутбуки, обладнані веб-камерами, авторизовувалися на вищезазначених сайтах і в режимі он-лайн спілкувалися з користувачами цих сайтів, на їх побажання оголялися, здійснювали маніпуляції зі статевими органами, тобто вчиняли сценічні дії, метою яких є втілення сексуальних дій. За вчинення вказаних дій на відповідні акаунти неповнолітніх дівчат нараховувались грошові кошти, доступ до яких мала лише ОСОБА_6 , так як під час реєстрації вказувала реквізити про отримання оплат про які не повідомляла останніх, та здійснювала розрахунок з моделями особисто, шляхом надання готівки або грошового переказу на картку.

За таких обставин, ОСОБА_6 , в листопаді 2020 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, було прийнято на роботу неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій з метою приховання віку, виготовила фальшивий паспорт громадянина України (ID - картку), схожого на справжній, в якому змінила її рік народження, чим тим самим втягнула її у злочинну діяльність. Надалі, ОСОБА_6 , надала неповнолітній персональний логін і пароль для входу (авторизації) на сайті «coomeet.com», після чого ОСОБА_7 в режимі он-лайн спілкувалася з користувачами цих сайтів, на їх побажання оголялася, здійснювала маніпуляції зі статевими органами, тобто вчиняла сценічні дії, метою яких є втілення сексуальних дій, за що на відповідний акаунт ОСОБА_6 на сайтах нараховувалися грошові кошти, які остання знімала з відповідних банківських рахунків і видавала ОСОБА_7 її частину заробітку двічі на місяць, а решту доходу забирала собі.

Відповідно до висновку судової мистецтвознавчої експертизи від 04.05.2022, сценічні дії, які вчиняла неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , містить інформацію, яка відноситься до дитячої порнографії.

В ході здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 08 вересня 2022 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 301-2 КК України - втягнення неповнолітньої особи до участі у видовищному заході сексуального характеру, що проходить, у тому числі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Вина підозрюваної ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, що стали підставою для оголошення останній про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 301-2 КК України, а саме: протоколом за результатами проведення негласної слідчої розшукової дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25.10.2021; протоколом за результатами проведення негласної слідчої розшукової дії зняття інформації з інформаційних систем від 17.01.2022; висновком судової мистецтвознавчої експертизи від 04.05.2022; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_6 із вчиненим кримінальним правопорушенням, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань, кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:
1) переховування підозрюваної від органу досудового розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, а тому, знаючи про тяжкість покарання, що її загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, з метою уникнення відповідальності за вчинення останнього може переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому від суду;
2) незаконного впливу підозрюваної на свідків кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Так, КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії щодо свідків, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Підозрювана ОСОБА_6 для здійснення своєї злочинної діяльності, а саме проведення видовищних заходів сексуального характеру, втягала неповнолітніх осіб, розуміючи, що у них не має можливості офіційного працевлаштування та враховуючи їхній вік вони можуть не усвідомлювати своїх дій. Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може здійснювати вплив на даних неповнолітніх осіб жіночої статті з метою подальшого уникнення кримінальної відповідальності;
3) вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки остання тривалий час здійснювала свою діяльність, а тому, перебуваючи на волі вона може продовжити свою злочину діяльність з метою незаконного збагачення, вчиняти нові кримінальні правопорушення, що підтверджується характером інкрімівнованого їй кримінального правопорушення.
Застосування до підозрюваної ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:
1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрювану, її репутацію та соціальні зв`язки;
2) особиста порука, оскільки в ОСОБА_6 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;
Окрім того, у випадку їх застосування, з огляду на наявні ризики та особу підозрювану, відсутні будь-які стримуючі стимули від неналежного виконання нею процесуальних обов`язків.
3) застава, оскільки підозрювана офіційно не працевлаштована та не має офіційного джерела доходів, а в разі сплати застави іншою особою вона зможе продовжити злочинну діяльність, впливати на свідків чи переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
4) домашній арешт, враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваною покладених на неї обов`язків під час такого запобіжного заходу, так як даний запобіжний захід не запобігає доступу підозрюваної до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на цьому його етапі.
Звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, що стало підставою для повідомлення 08.09.2022 останній про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301-2 КК України, особу підозрюваної, зокрема її вік і стан здоров`я, матеріальний стан, те, що вона офіційно не працевлаштована, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушенння, у вчиненні якого вона підозрюється, обставини вчинення кримінального правопорушення, те, що злочин остання вчинила із втягненням неповнолітніх осіб, а також тяжкість покарання, що її загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме позбавлення волі на строк до 10 років.
Метою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу підозрюваної на свідків кримінального провадження, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам та не забезпечать належного виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків.
В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_6 найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до пункту 4, частини 2, статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, відносно ОСОБА_6 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вона являється раніше не судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Так, з урахуванням особи підозрюваної, конкретних обставин вчиненого нею кримінального правопорушення, а саме втягнення неповнолітніх осіб при вчиненні останнього, а також враховуючи міру покарання, яка може бути застосована до підозрюваної в разі доведеності її вини позбавлення волі на строк до 10 років та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення вважає доцільним застосувати заставу до ОСОБА_6 у розмірі, який перевищує 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (390 000 гривень), що відповідає меті застосування запобіжного заходу. Саме такий розмір застави, на думку сторони обвинувачення, слугуватиме достатнім стимулюючим фактором, який підозрюваний та/або заставодавець боявся б втратити у разі невиконання покладених процесуальних обов`язків, слідчий просила задовольнити клопотання.
Слідчий в судовому засіданні підтримала вимоги клопотання, просила його задовольнити.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Адвокат в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала думку адвоката.
Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваної та її захисника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити: короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Так, на час розгляду клопотання підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення обґрунтовані, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, офіційно не працює.
Слідчим та прокурором в клопотанні про застосування запобіжного заходу наведено ряд ризиків, а саме: перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Однак, слідчим та прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ОСОБА_6 одружена, виховує малолітню дитину, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, з`являється на виклики до слідчого, тому суд переконується в доцільності відмовити в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою та обрати їй запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, задля уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:
не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
прибувати на виклики органу досудового розслідування та суду за першою вимогою;

не відлучатись з населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

повідомляти орган досудового розслідування про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Ухвала про застосування домашнього арешту діє 60 днів, починаючи з 08.09.2022 року.
Копію ухвали направити начальнику Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для виконання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя