КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2442/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2022 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з використанням відеоконференцзв`язку з Київським районним судом міста Полтави,апеляційну скаргу тимчасово виконуючого обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС-Україна» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 травня 2022 року,
прокурора ОСОБА_7 ,
представника власника майна ОСОБА_8 ,
ГРИВНЯ), НОМЕР_8 (номер рахунку у старому форматі
НОМЕР_9 ) (УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ), АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (МФО
380805) відкрито рахунки: НОМЕР_10 (номер рахунку у
старому форматі НОМЕР_11 (російський рубль), НОМЕР_12 (номер рахунку у старому форматі НОМЕР_13 )
(ДОЛАР США), НОМЕР_14 (номер рахунку у старому
форматі НОМЕР_15 ) (ДОЛАР США), НОМЕР_16 (номер
рахунку у старому форматі НОМЕР_17 ) (УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ), що належать
Заборонено службовим особам та працівникам ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-
або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, окрім здійснення
обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітної плати, починаючи з дня
винесення ухвали слідчим суддею.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, т.в.о. директора ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити його, скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 17.05.2022 року.
Про існування оскаржуваної ухвали стало відомо лише 03.06.2022 року.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що грошові кошти у безготівковій формі на банківському рахунку не підпадають під визначення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки не є матеріальними об`єктами, які могли зберегти на собі сліди злочинів. Тобто, подальше накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА», які знаходяться на банківських рахунках є безпідставним та не відповідає вимогам КПК України.
Товариство не має жодного процесуального статусу у даному кримінальному провадженні, жодних слідчих дій проведено не було, його службовим особам не повідомлено про підозру, а строк досудового розслідування сплив ще 25.11.2021 року.
Наявність у товариства засновника - резидента Російської Федерації жодним чином не свідчить про його причетність до фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади. З моменту заснування товариства рішення про виплату дивідендів засновнику товариства ПАТ «Татнєфть» ім.. В.Д. Шашина» не приймалися.
Апелянт вважає, що такий ступінь втручання в права юридичної особи по розпорядженню власним майном не виправдовують потреби досудового розслідування.
Товариство не може здійснити перерахування аліментів згідно наявних виконавчих документів, а також виконати обґрунтовані вимоги щодо повернення заборгованості контрагентам, оскільки арешт накладено на грошові кошти та заборонено видаткові операції для здійснення виплат.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до положень ч. 1. ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання прокурора про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі власника майна. Про існування оскаржуваної ухвали стало відомо лише 03.06.2022 року, тобто строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.
Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні.
У межах вказаного кримінального провадження надійшла відповідь з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, відповідно до якого засновником ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНИ» (код ЄРДПОУ 38194448) є зареєстроване у Російській Федерації ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ТАТНЄФТЬ» ОСОБА_9 . ШАПІИНА із часткою 100%.
Разом з тим встановлено, що ПАТ «ТАТНЄФТЬ» ОСОБА_9 . ШАШИНА також є засновником ТОВ «ХАРКІВ-КАПІТАЛ» (код ЄРДПОУ 32562659) та ТОВ «Полтава-Кепітал» (код ЄРДПОУ 32544734), які мають у власності нафтобази та АЗС на території Харківської та Полтавської областей. Так, учасниками ТОВ «Полтава-Капітал» є ПАТ "ТАТНЄФТЬ" ОСОБА_9 .ШАШИНА із часткою 88.9745%. та Компанія "Єфремовкаучук Гмбх" із часткою 11,0255%).
ПАТ «ТАТНЄФТЬ» ОСОБА_9 . ШАШИНА отримує дивіденди від діяльності ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗЄ-УКРАЇНИ», ТОВ «ХАРКІВ-КАШТАЛ» та ТОВ «Полтава-Кепітал», за рахунок яких фінансує власну діяльність у Російській Федерації.
Разом з цим, ТОВ «ТАТНЕФТЬ-АЗЄ-ЗАПАД», яке також засновано ПАТ «ТАТНЄФТЬ» ОСОБА_9 . ШАШИНА, здійснює постачання нафтопродуктів на адресу ФДАЗ "УМЄП" Міністерства оборони Російської Федерації.
Відповідно до ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» Російська Федерація визнана державою-агресором.
ГРИВНЯ), НОМЕР_8 (номер рахунку у старому форматі
НОМЕР_9 ) (УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ), АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (МФО
380805) відкрито рахунки: НОМЕР_10 (номер рахунку у
старому форматі НОМЕР_11 (російський рубль), НОМЕР_12 (номер рахунку у старому форматі НОМЕР_13 )
(ДОЛАР США), НОМЕР_14 (номер рахунку у старому
форматі НОМЕР_15 ) (ДОЛАР США), НОМЕР_16 (номер
рахунку у старому форматі НОМЕР_17 ) (УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ), що належать
або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, окрім здійснення
обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітної плати, починаючи з дня
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.05.2022 року клопотання прокурора задоволено.
Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки останнє відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тому слідчий суддя з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки прокурором надано достатню кількість доказів необхідності накладення арешту на грошові кошти, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З урахуванням цього, слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на грошові кошти, що відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими грошові кошти відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що останні є речовими доказами, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як саме клопотання не є доказом будь-яких обставин.
Як вбачається з матеріалів провадження, метою накладення арешту у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів.
Таким чином, у органа досудового розслідування є достатні підстави вважати, що грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки останні є об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Вказане свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна призведе до його відчуження, пошкодження, знищення, перетворення, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК Українипо суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Вказані грошові кошти майно, на думку органу досудового розслідування, мають суттєве значення для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні, а тому доводи представника щодо незаконності накладення арешту на останні є необґрунтованими.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено, тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Поновити тимчасово виконуючому обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС-Україна» ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 травня 2022 року.
ГРИВНЯ), НОМЕР_8 (номер рахунку у старому форматі
НОМЕР_9 ) (УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ), АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (МФО
380805) відкрито рахунки: НОМЕР_10 (номер рахунку у
старому форматі НОМЕР_11 (російський рубль), НОМЕР_12 (номер рахунку у старому форматі НОМЕР_13 )
(ДОЛАР США), НОМЕР_14 (номер рахунку у старому
форматі НОМЕР_15 ) (ДОЛАР США), НОМЕР_16 (номер
рахунку у старому форматі НОМЕР_17 ) (УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ), що належать
Заборонено службовим особам та працівникам ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-
або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, окрім здійснення
обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітної плати, починаючи з дня
винесення ухвали слідчим суддею, - залишити без змін, апеляційну скаргу тимчасово виконуючого обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС-Україна» ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4