Провадження № 1-кс/947/9186/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.09.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000327 від 16.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, 16.02.2021 року до СУ ГУНП в Одеській області надійшли матеріали з УКР ГУНП в Одеській області про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів, працівниками отримано інформацію про те, що гр. ОСОБА_5 спільно з іншими особами на території м. Одеси організував незаконну діяльність закладів з надання послуг у сфері грального бізнесу, в порушення Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні».

Під час досудового розслідування, з метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування оперативному підрозділу УКР ГУНП в Одеській області в порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 та ст. 41 КПК України, скеровано доручення на проведення розшукових дій щодо встановлення осіб, які причетні до вказаного кримінального правопорушення.

В ході здійснення подальших відповідних заходів, у відповідь на доручення отримано інформацію, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться незаконний заклад з надання послуг в сфері грального бізнесу, за допомогою комп`ютерного обладнання, шляхом надання доступу через мережу інтернет до он-лайн казино, у тому числі з розташуванням серверів на території Російської Федерації «Сhampionclub.net», «Novotech», «Admiral» та інші.

Вказана діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей здійснюється без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності.

Учасники групи спілкуються між собою із застосування засобів конспірації, використовують номери телефонів, які відомі визначеному колу осіб та постійно їх змінюють. Плани та обставини скоєння злочинів обговорюють таємно, ретельно приховують свої зв`язки та маршрут пересування.

В ході відпрацювання гральних закладів розташованих у м. Одеса та на території Одеської області було встановлено, що всі вони працюють в закритому режимі, з чітким графіком та системою сигналів для клієнтів, яких допускають до зали за домовленістю. Зазначене свідчить про те, що вказані заклади діють незаконно, з порушенням вимог чинного законодавства, не маючи відповідних ліцензій на провадження відповідного виду господарської діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор, що суперечить ч. 6 ст. 2 ЗУ «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор».

В ході досудового розслідування 14.09.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, було проведено обшук за місцем розташування незаконного грального закладу за адресою: АДРЕСА_2 , де на момент обшуку були присутні два робітника зала, ймовірно адміністратор та касир, які можливо причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, у гральних залах, в яких проводяться азартні ігри без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону або випуск, які проводяться в мережі Інтернет.

Так, встановлено, що зал, в якому проводяться азартні ігри в мережі Інтернет розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , яка розташована на першому поверсі, де було проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено комп`ютерну техніку та обладнання, через яке надавався доступ до азартної онлайн ігри в мережі Інтернет, знято відповідний мережевий трафік, грошові кошти, отримані від гри та які в подальшому планували передавати гравцям азартної онлайн гри, мобільні термінали, за допомогою яких спілкувались організатори гри.

Аналізуючи вказані факти слідчий прийшов до висновку, що на даний момент є доцільним накласти арешт на вказану у клопотанні квартиру з метою забезпечення недопущення її відчуження, адже вона ймовірно використовувалася для вчинення кримінального правопорушення, а не накладення арешту може призвести до її відчуження, поділу або інших дій направлених на приховування слідів кримінального правопорушення та в результаті неможливості встановлення важливих фактів та обставин, що обов`язково необхідно встановити під час кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна в рамках даного кримінального провадження.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, проте слідчий долучив до клопотання рапорт, в якому зазначив, що відомості про власника майна в державному реєстрі нерухомого майна відсутні та просив розглянути клопотання у його відсутність.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання з долученими в його обґрунтування додатками, приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України,у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Спеціальна конфіскація відповідно до ч. 1 ст. 961 КК України полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом,

за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція ч. 2 ст. 203-2 передбачає покарання у вигляді штрафу від сорока тисяч до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на три роки.

Випадки застосування спеціальної конфіскації, відповідно до ст. 962
КК України: спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000327 від 16.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

14.09.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, було проведено обшук за місцем розташування незаконного грального закладу за адресою: АДРЕСА_2 , в якому імовірно проводяться азартні ігри без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 309913535 від 15.09.2022 року вбачається, що відомості про власника квартири АДРЕСА_3 відсутні.

Вказана квартира імовірно використовується для вчинення кримінально протиправних дій.

Так, в органу досудового розслідування існують обґрунтовані підстави вважати, що вказаний об`єкт нерухомості може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, з метою забезпечення недопущення її відчуження та знищення доцільно застосувати захід забезпечення в даному кримінальному провадженні у вигляді накладення арешту на майно.

Критерії розумності та співмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення збереження предмету злочину з метою недопущення його відчуження та перетворення, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді, та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, беручи до уваги розумність та співмірність арешту майна, а також його наслідки, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання є обґрунтованим, належним чином вмотивованим, а відтак, таке клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000327 від 16.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження, та користування на квартиру АДРЕСА_3 , заборонивши будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна, відомості про власника якого згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 309913535 від 15.09.2022 року - відсутні.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її отримання до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1