ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3175/22 Справа № 191/3155/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року задоволено клопотання прокурора та застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 листопада 2022 року включно.
Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_6 небезпідставно обвинувачується у вчинені нетяжкого кримінального правопорушення, втім є особою, раніше неодноразово судимою, та обвинувачується у вчиненні нового злочину в період відбування покарання за попереднім вироком.
Суд визнав доведеною наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, і прийшов до висновку, що цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
При цьому було враховано, що дані про особу обвинуваченого, який міцних соціальних зв`язків та утриманців не має, не працевлаштований, легального джерела доходу і постійного місця проживання не має, не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року скасувати.
В обґрунтування своїх вимог посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків.
Вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що він більше року відбуває покарання в Синельниківській виправній колонії №94, відомості про інкриміноване правопорушення внесені 06.09.2021, та на протязі року обвинувачений приймав участь в судових засідання та слідчих діях, дотримувався належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим заявлені ризики є безпідставними.
Зазначає, що прокурором несвоєчасно вручено клопотання про застосування запобіжного заходу, чим порушено його право на захист, також не надано відповідних документів про підстави перебування в СІЗО №4.
Вказує, що судом не взято до уваги дані про його особу, а саме те, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки та малолітніх дітей на утриманні.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року та застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
В обґрунтуванні своєї скарги вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог процесуального закону.
Вважає, що судом не враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, а прокурором не доведено виняткових підстав для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вказує, що клопотання про застосування запобіжного заходу стороні захисту своєчасно вручене не було, чим порушене право на захист.
Зазначає, що судом не враховано наявності в обвинуваченого постійного місця реєстрації та проживання на території Дніпропетровської області, перебування в нього на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Також в апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку апеляційного оскарження. В обґрунтовування своїх вимог вказує, що повний текст оскаржуваної ухвали суду отримав 04 жовтня 2022 року, після чого у встановлений законом строк подав апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого та захисника, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційних скарг та наполягали на їх задоволенні з викладених у них підстав; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про те, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Розглядаючи клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції враховує, що повний текст оскаржуваного судового рішення було отримано 04 жовтня 2022 року, а необізнаність про мотиви суду об`єктивно унеможливлювала своєчасне складання та подання апеляційної скарги захисником, тому колегія суддів з метою забезпечення доступу до правосуддя вважає за необхідне строк апеляційного оскарження - поновити.
Аналізуючи доводи апеляційних скарг по суті, колегія суддів зважає на те, що відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання прокурора зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону судом не дотримані, а доводи захисту щодо незаконності ухвали суду та викладені в апеляційній скарзі доводи є слушними з огляду на наступне.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з 24.09.2021 року перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000508 щодо ОСОБА_6 за ст. 391 КК України.
Суд апеляційної інстанції не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в обсязі, достатньому для застосування до нього запобіжного заходу, а також існування щодо нього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, оскільки вказані обставини достатньою мірою підтверджуються доказами, які містяться в наданих матеріалах та апелянтами не оспорюються.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
З огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до нього виключно у разі доведення того, що, перебуваючи на волі, цей обвинувачений переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або його повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Разом із тим прокурор у клопотанні про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу на такі обставини не послався і їх існування не підтвердив, як не встановив їх наявності і суд в оскаржуваній ухвалі.

З огляду на викладене застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою належить вважати таким, що відбулося у порушення обмежень, встановлених процесуальним законом, у зв`язку із чим оскаржувана ухвала не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Обговорюючи питання про запобіжний захід, який належить застосувати до цього обвинуваченого, колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 небезпідставно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості і за нього передбачене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від суду.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ризик незаконного впливу свідків та перешкоджання кримінальному провадженню хоча і існує, однак є мінімальним, оскільки органом досудового розслідування зібрані усі докази по справі та обвинувальний акт з 24 вересня 2021 перебуває в провадженні Синельниківського міськрайоннного суду Дніпропетровської області. Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що з початку досудового розслідування та судового розгляду свідки по справі відповідних заяв та повідомлень щодо спроб незаконного впливу на них не надавали.
Враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , тяжкість інкримінованого злочину, наявність в обвинуваченого місця постійної реєстрації і проживання, апеляційний суд вважає, що встановленим ризикам можливо запобігти шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
З урахуванням наведеного, апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Строк апеляційного оскарження - поновити.
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково. Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком, до 24 листопада 2022 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;
- не залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_2 без дозволу прокурора чи суду у період часу з 22:00 до 06:00 кожного дня;
- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 який перебуває під домашнім арештом, покласти на процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали покласти на відповідний ВП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .
Обвинуваченого ОСОБА_6 , негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3