печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6674/22-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/56179/21-к від 01.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000837 від 14.04.2021,-

ВСТАНОВИВ:

09.02.2022 до Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/56179/21-к від 01.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000837 від 14.04.2021.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що 13.10.2021 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2021 по справі № 757/49070/21-к було надано дозвіл на проведення обшуку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_5 .

Дозвіл на проведення обшуку був наданий з метою виявленням та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте, у результаті його вчинення.

13.09.2021, на підставі вищевказаної ухвали суду, слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України було проведено обшук, про що складено протокол та в ході проведення якого вилучено речі, які на праві власності належать ОСОБА_4 , а саме: ноутбук марки «MSI Eindhoven», s/n K1704N0014021.

У зв`язку з таким безпідставним вилученням майна, ОСОБА_4 звернулася до адвокатів Адвокатського об`єднання «Юнімайндс» з метою захисту своїх прав та повернення свого майна.

Внаслідок вилученням вищевказаного майна, адвокатом ОСОБА_3 вжито заходів щодо повернення цього майна, а саме: направлення адвокатського запиту до Голови Печерського районного суду м. Києва щодо накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку. З відповіді на Адвокатський запит вбачається, що в період з 13.10.2021 по 20.10.2021 клопотань органу досудового розслідування про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку, в рамках кримінального провадження № 0000837 від 14.04.2021, в провадженні суду не перебувало.

Отже, дане майно слід вважати тимчасово вилученим та таким, що підлягає поверненню ОСОБА_4 .

01.11.2021 ОСОБА_4 стало відомо про арешт її майна, який накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.11.2021 у справі №757/56179/21-к.

18.10.2021 прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 було подано клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000837 від 14.04.2021.

08.11.2021 представник володільця майна, ознайомився з клопотанням слідчого про накладення арешту на майно від 18.10.2021 року, з матеріалів якого вбачається наступне.

Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000837 від 14.04.2021 за фактом заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах, що виділені закладам охорони здоров`я України на закупівлю медичних виробів шляхом їх постачання по завищених цінах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Також прокурор у клопотанні стверджує, що у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вказані речі та документи зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме механізму заволодіння службовими особами ТОВ «ІНКОС ЛАЙН» бюджетними коштами в особливо великих розмірах, що виділені закладам охорони здоров`я України на закупівлю медичних виробів шляхом їх постачання по завищених цінах.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Адвокат ОСОБА_3 на електронну адресу суду направила заяву про розгляд клопотання за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явився, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції розслідується кримінальне провадження № 0000837 від 14.04.2021 за фактами вчинення злочинів передбачених ч. 5 ст. 191 України.
01.11.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/56179/21-к було задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000837 від 14.04.2021 та накладено арешт серед іншого на ноутбук марки «MSI Eindhoven», s/n НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Разом з цим слідчий суддя звертає увагу, що у відповідності ч. 8 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», передбачено, що у разі надходження винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора, а також судового рішення, що набрало законної сили, яким скасовано арешт прийнятих в управління активів, Національне агентство у триденний строк п овертає їх законному власнику.

Протягом досудового розслідування не встановлено, що джерело походження ноутбуку, який перебуває під арештом та належать ОСОБА_4 є предметом злочину чи отриманний незаконним шляхом.

Стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для арешту майна ОСОБА_4 . Враховуючи, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу, проте останні не має жодного процесуального статусу в даному кримінальному провадженні.

Отже, відсутні обґрунтовані підстави накладення арешту на вилучене майно, яке належать ОСОБА_4 .

За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що вилучене майно, яке належить ОСОБА_4 не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть буди використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, грошові кошти, набуті кримінально протиправним шляхом.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та скасування арешту майна, накладеного на майно, що належать ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/56179/21-к від 01.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000837 від 14.04.2021 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва № 757/56179/21-к від 01.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000837 від 14.04.2021, на ноутбук марки «MSI Eindhoven», s/n K1704N0014021, який на праві власності належить ОСОБА_4 .

Зобов`язати уповноважену особу слідчої групи Головного слідчого Управління Національної поліції України, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000837 від 14.04.2021 - негайно повернути ОСОБА_4 ноутбук марки «MSI Eindhoven», s/n K1704N0014021, який на праві власності належить останній.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1