ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/558/22 Номер провадження 11-сс/814/705/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шишацького районного суду Полтавської області від 03 червня 2022 року,
встановила:
Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 травня 2022 року за №0000230, задоволено частково клопотання слідчого СВ Охтирського РВП ГУПН у Сумській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Великописарівського відділу Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_6 , і відмовлено в застосуванні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Вільне Великописарівського р-ну Сумської обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому,
застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби строком на 2 місяці, а саме до 30 липня 2022 року, заборонивши йому залишати житло за названою вище адресою проживання з 21 до 06 години.
На строк дії запобіжного заходу покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
не відлучатися з Охтирського р-ну Сумської обл. без дозволу слідчого, прокурора або суду;
утримуватися від спілкування з потерпілим і свідками в даному кримінальному провадженні.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, обставини й тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбачене за його вчинення покарання, особу підозрюваного та недоведеність стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 , щоб запобігти встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Шишацького районного суду Полтавської області від 03 червня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя належним чином не врахував: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, окрім установлених у оскаржуваній ухвалі, ризиків, передбачених п.п. 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України; неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , який учинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, є пенсіонером, проживає лише з дружиною, не має утриманців і тяжких захворювань, які би перешкоджали його перебуванню під вартою.
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, водночас підтвердив те, що ОСОБА_8 не порушує умов застосованого запобіжного заходу, міркування підозрюваного та його захисника про заперечення щодо апеляційної скарги, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як зазначено в ч.ч. 1,2,4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вказаних вище обставин.

Якщо ж при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Охтирським РВП ГУПН у Сумській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 травня 2022 року за №0000230 (а.п. 3).
Досудовим розслідуванням установлено, що 30 травня 2022 року приблизно о 19 годині ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , діючи з метою вбивства, наніс ОСОБА_10 ножем удар у ділянку серця, спричинивши ОСОБА_10 тілесні ушкодження. Після цього ОСОБА_8 , вважаючи, що виконав усі дії, необхідні для заподіяння смерті ОСОБА_10 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення, однак смерть ОСОБА_10 не настала у зв`язку зі своєчасним наданням медичної допомоги.

31 травня 2022 року слідчим ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України (а.п. 33-34).

03 червня 2022 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шишацького районного суду Полтавської області з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи наявністю: обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, ризиків, визначених у п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, а також неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів (а.п. 1).
03 червня 2022 року слідчий суддя задовольнив частково наведене клопотання та застосував підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 21 до 06 години з покладенням на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України (а.п. 59-60).
Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, тяжкість і обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину, за якими потерпілий перед ударом його повторно ініціював конфлікт, покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим до 10 років позбавлення волі (з урахуванням положень ст.68 КК України), особу ОСОБА_8 , який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, алкогольними напоями чи іншими психостимулючими речовинами не зловживає, має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання з дружиною, є особою похилого віку, та недоведеність стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 , щоб запобігти встановленим ризикам.

Із необхідністю застосування визначеного слідчим суддею запобіжного заходу підозрюваному погоджується і колегія суддів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, ніким з учасників провадження не оспорюється та відповідно до матеріалів, доданих до клопотання слідчого, підтверджується вагомими доказами, на підставі розумної оцінки сукупності яких слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У свою чергу, колегія суддів уважає наявним існування ризиків, визначених у п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені слідчим і прокурором у судовому засіданні, дають підстави вважати про існування певного ступеню ймовірності того, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Ризики ж перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження інкриміновано йому кримінального правопорушення, апелянтом належним чином не обґрунтовані та не доведені з урахуванням усіх обставин провадження, в тому числі й даних про особу ОСОБА_8 . Усупереч доводам апеляційної скарги, сам факт підозри ОСОБА_8 у вчиненні незакінченого кримінального правопорушення не є достатньою підставою для висновку про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Окрім того, посилання прокурора в контексті ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, на ймовірність неприбуття чи несвоєчасного прибуття підозрюваного за викликом до слідчого є безпідставними, оскільки ці дії повністю охоплюються встановленим слідчим суддею ризиком у вигляді переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування.

Між тим, під час розгляду клопотання та апеляційної скарги слідчий і прокурор не довели обставину, передбачену п.3 ч.1 ст.194 КПК України - недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим ризикам.

Так, кримінальним процесуальним законом установлено презумпцію застосування більш м`якого запобіжного заходу, якщо не доведено, що він не є достатнім для досягнення мети запобіжного заходу. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид запобіжного заходу є недостатнім покладається на сторону обвинувачення. При цьому законодавцем підкреслюється, що застосування запобіжного заходу не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.
Окрім загальної та особливої складових підстави для застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен також ураховувати обставини, зазначені в ст.178 КПК України, й оцінити їх у сукупності. До того ж, перелік таких обставин не є вичерпним.
Колегія суддів, поряд з урахованим слідчим суддею, також ураховує те, що ОСОБА_8 позитивно характеризувався за місцем роботи, де він працював з 2000 до 2019 року (а.п. 57), наразі є пенсіонером, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 47), не порушує та виконує умови застосованого йому запобіжного заходу, що підтвердив прокурор у суді апеляційної інстанції. Підозрюваний також самостійно, за вимогою апеляційного суду у визначений час з`явився у судове засідання для участі в розгляді апеляційної скарги сторони обвинувачення, у якій порушувалося питання про погіршення його становища шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. А, отже, й прокурором не обґрунтовано, чому за таких обставин неможливо досягти мети запобіжного заходу в умовах контролю за поведінкою ОСОБА_8 не лише шляхом обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ураховуючи наведене вище, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозрюваному належить застосувати запобіжний захід, пов`язаний із ізоляцією останнього в житлі та покладенням відповідних обов`язків, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту узгоджуватиметься з метою його застосування та буде достатнім стримуючим засобом, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , при цьому відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шишацького районного суду Полтавської області від 03 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4