ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2496/22

Провадження № 11-сс/4820/496/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 вересня 2022 року за № 0000295 за апеляційною скаргою прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 вересня 2022 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 вересня 2022 року частково задоволено клопотання слідчої СВ відділу поліції № 1 Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_8 та застосовано до

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Низгірці Бердичівського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця Збройних сил України, заступника командира військової служби з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, запобіжного заходу у вигляді особистої поруки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , строком 60 діб, тобто по 17 листопада 2022 року включно, з покладенням на нього відповідних обов`язків.
Роз`яснено поручителям, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, тобто у посяганні на життя військовослужбовців, який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі до 15 років або довічного позбавлення волі.

Постановлено, що обов`язки виконуються протягом строку дії ухвали, тобто до 17 листопада 2022 року включно.

Постановлено, що поручитель може відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він повинен забезпечити явку підозрюваного чи обвинуваченого до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.
Роз`яснено, що невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань має наслідком застосування грошового стягнення у розмірі від 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 грн. до 50 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124 050 грн.
Відповідно до матеріалів клопотання, військовослужбовець Збройних сил України ОСОБА_7 , відповідно до наказу № 227 від 10.08.2022 року, перебуває на посаді заступника командира військової служби з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з військовим званням «майор».

Так, майор ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем Збройних сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, ОСОБА_7 мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні сили України в цілому.

Разом з тим, згідно з ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи Військової служби правопорядку у Збройних силах України відносяться до правоохоронних органів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних силах України» військовослужбовцям Служби правопорядку під час виконання покладених на них завдань надається право, серед інших, в установленому порядку входити на територію та в приміщення військових частин та оглядати їх.

Незважаючи на це, ОСОБА_7 вчинив протиправні дії, спрямовані на посягання на життя працівників правоохоронного органу, а саме працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 17.09.2022 року близько 21 год. 00 хв., військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме офіцер режиму майор ОСОБА_12 , головний сержант роти штаб сержант ОСОБА_13 та водій стрілець роти солдат ОСОБА_14 , які відповідно до припису № 696/295 та ст. 7 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних силах України» здійснювали перевірку несення служби військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у військовій формі з розпізнавальними знаками, підійшовши до контрольно-пропускного пункту військової частини НОМЕР_1 останні представилися військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому пред`явили свої службові посвідчення та припис на проведення профілактики щодо попередження вчинення військовослужбовцями правопорушень.

В цей час, ОСОБА_7 , перебуваючи у вільний від несення служби час, знаходячись в розташуванні військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , тримаючи у руках закріплену за собою автоматичну зброю АК-74 № НОМЕР_2 , підійшов до контрольно-пропускного пункту військової частини НОМЕР_1 та, чітко розуміючи, що перед ним перебувають працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 у форменому одязі та з розпізнавальними знаками, які здійснюють законну перевірку несення військової служби військовослужбовцями вказаної частини, покинув розташування військової частини НОМЕР_1 та направився в бік військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме офіцера режиму служби майора ОСОБА_12 , головного сержанта роти служби штаб сержанта ОСОБА_13 та водія стрільця роти служби солдата ОСОБА_14 , які в цей час також перебували поза межами військової частини НОМЕР_1 та не здійснювали ніяких дій для того, щоб потрапити на територію військової частини, підійшов до них та ще раз попросив пред`явити документи та представитися, що останні і виконали, після чого, ОСОБА_7 , незважаючи на пред`явлення припису працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що останні являються працівниками правоохоронного органу, з метою посягання на життя працівників правоохоронного органу, а саме працівників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на вбивство останніх з мотивів демонстрації своєї влади, навів заздалегідь заряджену автоматичну зброю АК-74 № НОМЕР_2 в бік працівників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, здійснив сім пострілів в бік ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які з метою врятування власного життя, почали втікати з лінії вогню, у зв`язку з чим ОСОБА_7 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не зміг закінчити кримінальне правопорушення з причин, які не залежали від його волі.

18.09.2022 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.09.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя виходив з того, що у суду не має сумнівів у доброчесності та порядності осіб, які подали письмові заяви про взяла підозрюваного на поруку, так як вони є військовослужбовцями Збройних сил України і наразі, виконують обов`язки по захисту територіальної цілісності України на тлі збройної агресії Російської Федерації, окрім того, є офіцерами та займають керівні посади у військовій частині, де проходить службу підозрюваний. Авторитет відповідних осіб та їх високі моральні якості здатні забезпечити належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків у відповідному кримінальному провадженні. Такий запобіжний захід як особиста порука двох осіб поручителів, з покладенням на підозрюваного зазначених вище обов`язків, є обґрунтованою мірою для забезпечення процесуальної поведінки ОСОБА_7 , зможе в повній мірі забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього, процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, можливості переховування від органів досудового розслідування та/або суду, та незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону подав апеляційну скаргу, в якій просить таку скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 листопада 2022 року включно. Вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування та судового розгляду. Окрім того, не враховано, що ОСОБА_7 вчинив умисний злочин у посяганні на життя військовослужбовців, який є особливо тяжким, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до 15 років або довічного позбавлення волі, а тому останній може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, знищити чи спотворити речові докази.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення слідчого та прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, думку підозрюваного та його захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не у повному обсязі.

Так, поза увагою слідчого судді залишилося те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, яке є особливо тяжким, та за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі.

Усвідомлюючи міру покарання, що загрожує ОСОБА_7 , в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів; а у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року суд вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що підозрюваний ОСОБА_7 є військовослужбовцем та перебуває на посаді заступника командира військової служби з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , від займаної посади не відсторонений, постійно проживає і перебуває на території військової частини поряд з свідками кримінального провадження, які знаходяться у його безпосередньому підпорядкуванні, а тому може здійснювати протиправний тиск на потерпілих та свідків, а також підлеглих осіб з метою зміни останніми наданих свідчень або відмови від надання показань в подальшому.

Окрім того, перебуваючи при виконанні своїх обов`язків,підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне провадження, оскільки він має вільний доступ до вогнепальної зброї, боєприпасів.

Наведенні обставини, враховуючи кримінальне правопорушення в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , за яке передбачене покарання у вигляді довічного позбавлення волі, на переконання колегії суддів, є необхідними елементами, що визначають потребу в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного ОСОБА_7 , шляхом обрання останньому найсуворішого виду запобіжного заходу без визначення розміру застави, оскільки лише такий вид запобіжного заходу в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Наявність у підозрюваного позитивної характеристики, а також відсутність судимостей, не є визначальними обставинами, які б стали підставою для обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такі повинні враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України та ризиками, визначеними ст. 177 КПК України.

Обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, на думку апеляційного суду, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень у провадженні.

Таким чином, колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді та постановити у зв`язку з цим нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки для прийняття такого рішення наявні всі підстави, визначені ст. 177 КПК України, і тримання ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.

Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні замаху на вбивство працівників правоохоронного органу у зв`язку із виконанням цими працівниками службових обов`язків,тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 348 КК України, яке є особливо тяжким злочином, колегія суддів вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 вересня 2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на строк по 17 листопада 2022 року включно з покладенням певних обов`язків скасувати.

Постановити нову, якою клопотання слідчого СВ ВП № 1 Хмельницькогого РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_15 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 16 листопада 2022 року включно.
Строк діїухвалидо 16 листопада2022 року включно.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3