Справа № 466/1243/22
Провадження № 1-кп/466/418/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши в залі суду в м.Львові в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000117 від 21 січня 2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України не працевлаштованого, з середньою освітою, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 30 жовтня 2021 року приблизно о 12:00год, перебуваючи у спільному із батьком помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав холодильник марки «Донбас-2» вартістю 3000 гривень, що належить батькові ОСОБА_6 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 3000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 06 листопада 2021 року приблизно о 11:00год, перебуваючи у спільному із батьком помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав електричну плиту марки «Electrolux» вартістю 4000 гривень, що належить батькові ОСОБА_6 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 4000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 15 листопада 2021 року приблизно о 13:00год, перебуваючи у спільному із батьком помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав пральну машину марки «Electrolux» вартістю 6000 гривень, що належить батькові ОСОБА_6 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 6000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 20 листопада 2021 року приблизно о 14:00год, перебуваючи у спільному із батьком помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав крани металічні марки «Bosh» в кількості 2 шт. вартістю 900 гривень за 1шт., що належить батькові ОСОБА_6 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1800 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч.2 ст.185 КК України..

Крім цього, ОСОБА_4 20 грудня 2021 року приблизно о 11:00год, перебуваючи у спільному із батьком помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав металеву ванну марки «Besco» вартістю 1500 гривень, що належить батькові ОСОБА_6 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 23 грудня 2021 року приблизно о 13:30год, перебуваючи у спільному із батьком помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав музичний центр марки «Sony» вартістю 3000 гривень, що належить батькові ОСОБА_6 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 3000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 28 грудня 2021 року приблизно о 14:00год, перебуваючи у спільному із батьком помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав телевізор марки «LG» вартістю 5000 гривень, що належить батькові ОСОБА_6 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 5000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 30 грудня 2021 року приблизно о 14:00год, перебуваючи у спільному із батьком помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав металеву кухонну мийку марки «Platinum» вартістю 800 гривень, що належить батькові ОСОБА_6 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 800 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 04 січня 2022 року приблизно о 13:00год, перебуваючи у спільному із батьком помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав сковорідку марки «Ringel» вартістю 500 гривень, що належить батькові ОСОБА_6 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч.2 ст.185 КК України..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно він у період жовтень 2021-січень 2022 викрадав речі з дому, які були як і його, так і батька, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Щиро кається та просить застосувати до нього ст.75 КК України, дати шанс на виправлення.

Потерпілий ОСОБА_6 подав заяву про розгляд провадження у його відсутності, щодо міри покарання, покладається на розсуд суду, матреіальних претензій до сина немає.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, а також доказами що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується визнавальними показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 в ході судового розгляду, зібраними та дослідженими в ході судового розгляду доказами, його дії слід вірно кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України за ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжці) та ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинена повторно.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

У справі №205/7091/16-к від 17.10.2019 ВС розтлумачив судову дискрецію у кримінальному судочинстві та звернув увагу на міжнародно-правове регулювання зазначеного інституту.

Так, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду, принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Згідно досудової доповіді Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області 02 вересня 2022 року враховуючи високий ризик вчинення повторного правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду / арк.спр.49/.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є молодого віку, працездатний, не працевлаштований, згідно довідок на обліку у психоневрологічному та наркодиспансері не числиться, за місцем проживання характеризується посередньо, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а тому обираючи міру покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства і вважає можливим застосувати положення ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням і покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.1,2 ст.76 КК України.

Обставини, що пом`якшують покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає і такі не зазначені в обвинувальному акті.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції частини статті за якими кваліфіковано злочини у виді обмеження волі з встановлення іспитового строку та покладенням на остннього обов`язків.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Питання речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Керуючись ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити обвинуваченому покарання:

за ч.1 ст.185 КК України 1 /один/ рік обмеження волі.

за ч.2 ст.185 КК України 1 /один/ рік 2 /два/ місяці обмеження волі.

У відповідності до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 1/одого/ року 2 /двох/ місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1