Справа № 303/264/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/75/21, за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2021.
Цією ухвалою:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, неодружений, з середньою освітою, не судимий, звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України на підставі ст.45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо нього закрито.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні передбаченого ст.335 КК України кримінального правопорушення за таких обставин.
ОСОБА_8 , перебуваючи на обліку призовників Мукачівського об`єднаного міського військового комісаріату у відповідності до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з оголошенням Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2020 році», будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, з метою ухилення від призову на строкову службу, без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 23.11.2020 пройшовши медичний огляд при ІНФОРМАЦІЯ_2 - визнаний головою медичної комісії придатним до військової служби та, отримавши цього ж дня повістку про явку на відправку до обласного збірного пункту, згідно якої, станом на 25.11.2020 був зобов`язаний з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але до останнього у визначений час не прибув та про причини неприбуття не повідомив, чим порушив вимоги ст.65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строку військову службу у 2020 році».

-2-

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_8 вперше вчинив кримінальний проступок, після вчинення якого щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину про, що вказано безпосередньо у обвинувальному акті щодо останнього, збитків або шкоди кримінальним проступком не заподіяно.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала є незаконною і підлягає до скасування у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Наведені у мотивувальній частині ухвали підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, вважає такими, що жодним чином не свідчать про те, що ОСОБА_8 щиро розкаявся та активно сприяв слідству, і можуть бути визнані судом лише як такі що пом`якшують покарання обвинуваченого. Зазначає, що беззаперечною умовою визнання щирого каяття ОСОБА_8 , яке виражене бажанням виправити наслідки вчиненого, як не формального, є проходження військової служби у Збройних Силах України. Просить ухвалу скасувати, призначивши новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд (ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Згідно ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Апеляційний суд вважає, що вказаних вимог Конвенції та кримінального процесуального закону суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не дотримався.
Відповідно до вимог ст.45 КК України особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, якщо вона вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

-3-

Тобто, дійове каяття полягає в тому, що після вчинення кримінального правопорушення особа щиро покаялася, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення кримінального правопорушення чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід вважати надання особою органам досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. При цьому, активне сприяння - це добровільні дії особи, що вчинила кримінальне правопорушення, спрямовані на допомогу органам досудового розслідування у встановленні знарядь, засобів, співучасників вчиненого кримінального правопорушення, а також інших обставин, які мають кримінально-правове чи кримінально-процесуальне значення для розслідування та розкриття кримінального правопорушення.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень.
На переконання колегії суддів, заява ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , яка міститься у матеріалах кримінального провадження (а.с.16), у якій він надає добровільну згоду на звільнення у порядку ст.45 КК України, сама по собі не може свідчити про його дійове каяття.
Поряд з тим, апеляційний суд враховує те, що згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.03.2018 (у справі №759/7784/15-к), розкаяння не повинно носити формальний характер. Окрім визнання особою факту вчинення злочину, каяття передбачає, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
За наведених обставин, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції щодо наявності такої суб`єктивної обставини, що характеризує дійове каяття особи, як активне сприяння розкриттю злочину, оскільки в оскаржуваній ухвалі судом не наведено, які саме довільні дії ОСОБА_8 спрямовані на допомогу органу досудового розслідування у встановленні обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Крім того, за змістом роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК, і лише після цього має бути постановлене (ухвалене) відповідне судове рішення у визначеному КПК порядку. При цьому ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

-4-
Отже, суд першої інстанції приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, мав встановити факт вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, переконатися, що кримінальне правопорушення, у якому останній обвинувачується дійсно мало місце, що кримінальне правопорушення містить склад кримінального правопорушення і обвинувачений винен у його вчиненні та навести в ухвалі аналіз доказів його винуватості, що відповідало б вимогам ст.372 КПК України.
Згідно п.2 ч.1 ст.372 КПК України, у мотивувальній частині ухвали, що викладається окремим документом має бути зазначено встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону яким він керувався.
Проте, як вбачається з ухвали, цих вимог закону під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 суд першої інстанції також не дотримався.
З мотивувальної частини ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2021 вбачається, що суд формально виклав обвинувачення сформульоване ОСОБА_8 органом досудового розслідування. При цьому, даних про те, що ж було встановлено безпосередньо у судовому засіданні в ході судового розгляду, в результаті яких встановлених обставин суд прийшов до висновку про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України, мотивувальна частина ухвали не містить.
Вказані порушення колегія суддів вважає істотними, оскільки вони пов`язані з неповнотою судового розгляду і впливають на висновки суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого, можливість призначення покарання або звільнення від нього, чи звільнення від кримінальної відповідальності за певні дії.
Крім того, дослідивши детально матеріали кримінального провадження, ознайомившись із журналами судових засідань, колегією суддів було встановлено, що розглядаючи дане кримінальне провадження, судом першої інстанції було допущено грубе порушення кримінального процесуального закону України, зокрема, положень ст.351 КПК України та не проведено належним чином допит обвинуваченого ОСОБА_8 щодо фактичних обставин кримінального провадження, не з`ясовано дату, час, місце та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.
Зважаючи на те, що в порушення вимог ст.351 КПК України, судом першої інстанції допит обвинуваченого ОСОБА_8 не проводився, зазначене у вироку суду першої інстанції твердження про те, що обвинувачений ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин викладених в обвинувальному акті щодо нього, визнав повністю, не відповідає дійсності. що в свою чергу свідчить про те, що висновок суду про щире розкаяння ОСОБА_8 не ґрунтується на будь-яких доказах, у тому числі і його показаннях.
Зазначені обставини свідчать про порушення судом першої інстанції принципу безпосередності дослідження доказів, що призвело до порушення права обвинуваченого на захист, а також презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, які передбачені п.п.10,13,16 ст.7 КПК України і є вимогами, що містять загальні засади кримінального провадження, які за своїм змістом та формою повинні бути суворо дотримані.
Колегія суддів вважає, що за таких обставин висновок суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, є передчасним та невмотивованим .
Крім того, апеляційний суд враховує і те, що згідно ч.ч.2,3 ст.285 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

-5-

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, всупереч вищезазначеним положенням закону, судом першої інстанції не дотримано процедуру судового розгляду, а саме не роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_8 суть обвинувачення та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з підстав передбачених ст.45 КК України, що підтверджується журналом судового засідання від 27.01.2021.
Відповідно до ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_8 колегія суддів вважає істотними.
Згідно п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справив суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ст.335 КК України, судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення кримінального провадження, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення відповідно до ст.415 КПК України нового розгляду у суді першої інстанції.
При новому розгляді кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно з чітким дотриманням вимог кримінального процесуального закону, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, встановити, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 дійсно мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна у його вчиненні, а також наявність чи відсутність підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, та, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, яке б відповідало вимогам ст.370 КПК України.
У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст.404,405,407,409, 412,415,419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2021, якою обвинуваченого ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності за ст.335 КК України у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України, а кримінальне провадження закрито, - скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції в іншому складі зі стадії підготовчого засідання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді