Справа № 159/2094/22
Провадження № 1-кп/159/297/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про відмову у затвердженні угоди про примирення

22 липня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про примирення потерпілого з обвинуваченим, укладену в рамках кримінального провадження №0000246 від 13.10.2021,
про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за частиною першою статті 286-1 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

В С Т А Н О В И В:

у підготовчому судовому засіданні 22.07.2022 стороною захисту надано суду угоду про примирення потерпілого з обвинуваченим, згідно із якою ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість за частиною першою статті 286-1 КК України, обставини у справі, покладені в основу обвинувального акта не оспорює; претензій матеріального та морального характеру потерпілий ОСОБА_4 не має; позиції сторін є добровільними і усвідомленими; витрати на лікування перед медичним закладом погашено. Крім того, вказаною угодою, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину (щире каяття, повне та добровільне відшкодування збитків, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого) погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за частиною першою статті 286-1 КК України, статті 69 КК України у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., із позбавленням права керування ТЗ на три роки.
Обвинувачений в присутності захисника свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що розуміє права, визначені частиною четвертою статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про примирення, яку вони з потерпілою уклали добровільно.
Захисник обвинуваченого просив суд затвердити угоду, оскільки зміст останньої відповідає інтересам його підзахисного, не суперечить вимогам КПК України.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив добровільність укладення угоди з обвинуваченим, пояснив, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, просив суд затвердити угоду про примирення.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти затвердження вказаної угоди, вказував, що при укладенні угоди про примирення не дотримані вимоги чинного законодавства, зокрема, правила КПК України та КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення потерпілого з обвинуваченим, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.
У відповідності до статті 474 КПК України, після перевірки угоди на відповідність чинному законодавству, суд ухвалює рішення про затвердження угоди про визнання винуватості чи відмову у затвердженні у разі встановлення підстав, передбачених частиною сьомою статті 474 КПК України.
Відповідно до частини сьомої статті 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 286-1 КК України, яка передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вказане кримінальне правопорушення відноситься до злочинів проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що передбаченні розділом ХІ Кримінального кодексу України.
Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», суд приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, окрім іншого, має враховувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається.
Зокрема затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені розділом XI "Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту". Водночас у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення в разі вчинення означених кримінальних правопорушень угода про примирення може бути укладена.
Отже, при укладенні угоди про примирення потерпілого з обвинуваченим сторонами не враховано, що основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 286-1 КК України - є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до статті 286, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи, а також обставини вчинення кримінального правопорушення, за яких до ОСОБА_5 не можуть бути застосовані імперативні норми кримінального закону, що виключає можливість укладення угоди відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» № 13 від 11.12.2015 року, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти рішення про відмову у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених частиною сьомою статті 474 КПК України, та продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення.
Таким чином, враховуючи, що угода про примирення, укладена 12.07.2022 між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 не відповідає нормам чинного Закону про кримінальну відповідальність, суд вважає за необхідне відмовити у затверджені угоди та продовжити судовий розгляд у загальному порядку.
Керуючись статтями 468, 474 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у затвердженні угоди про примирення потерпілого з обвинуваченим, укладеної 12.07.2022 між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 .
Судове провадження у кримінальному провадженні продовжити у загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_1