Провадження № 1-кп/275/2022
Справа № 243/8776/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000610 від 08 травня 2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, п.13 ч.2 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, п.13 ч.2 ст.115 КК України.
На адресу суду від прокурора Слов`янської окружної прокуратури надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 оскільки вважає, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри відносно нього у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.263, п.13 ч.2 ст.115 КК України, покарання за які передбачене у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, ризики, які були наявні та встановлені судом на час обрання запобіжного заходу, на сьогодні не зменшилися. Крім того зазначив, що на даний час існує ризик, який виправдовує тримання ОСОБА_7 під вартою, а саме ризик здійснення впливу обвинуваченого на свідків кримінального провадження, враховуючи ті обставини, що свідки є сусідами потерпілого та обвинуваченого, та обвинуваченому відомі анкетні дані та адреси проживання свідків кримінального провадження які ще судом не допитані.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, заяв і клопотань до суду не надала.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечував проти продовження застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти продовження

застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши сторони кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з таких встановлених в судовому засіданні обставин, відповідних ним доказів та норм чинного законодавства.
Відповідно до ухвали колегії суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 серпня 2021 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово був продовжений судом.

Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує

обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При цьому, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Вирішуючи питання про продовження існування заявлених передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, чи наявність нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 дітей, літніх батьків, чи інших непрацездатних осіб, на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, та офіційного або постійного джерела доходу не має, тобто у нього відсутні соціально міцні зв`язки, раніше неодноразово судимий, відбував у місцях позбавлення волі та після звільнення на стан виправлення не став і знову вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи

Суд вважає, що відсутність стійких соціальних зв`язків обвинуваченого, його спосіб життя та попередня недобросовісна поведінка, є тими факторами, що з врахуванням тяжкості інкримінованого йому діяння, свідчать про те, що ризик ухилення його від суду, а також ризик продовження вчинення ним нових кримінальних правопорушень продовжує існувати з високим ступенем ймовірності.
З врахуванням вищенаведених обставин, суд вважає, що ризики втечі та ухилення від виконання процесуальних рішень на сьогодні не зменшилися.
Суд також звертає увагу на те, що обвинувачений може впливати на пояснення свідків, оскільки він обізнаний про місце їхнього проживання та йому відомі їхні анкетні данні, що свідчить про те, що ризик впливу на свідків не лише не зменшився, а є таким, що навпаки збільшився. У зв`язку з тим, що на сьогодні свідки не допитані, суд також вважає, що на сьогодні існує з достатньо високим ступенем ймовірності ризик впливу на свідків з боку обвинуваченого з метою перешкоджання встановленню істини в справі.
Суд враховує, що даний запобіжний захід є винятковим, однак, на думку суду, без продовження застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, на сьогодні продовжує існувати достатньо високий ступінь ймовірності ризиків ухилення обвинуваченого від явки до суду та вчинення ним нових кримінальних правопорушень,

впливу на свідків і, відповідно, неможливості досягнення мети щодо виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
Таким чином, суд вважає, обмеження права обвинуваченого ОСОБА_7 на свободу у данному випадку на теперішній стадій судового розгляду є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб запобігти вказаним ризикам.

Суд також у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону розглянув й альтернативні триманню під вартою заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого, які передбачені ст. 176 КПК України, однак звертає увагуна те, що Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Станом на теперішній час, у місті Слов`янськ Донецької області тривають активні бойові дії, що унеможливлює здійснювати контроль за виконанням обвинуваченим умов будь- якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

З огляду на викладене, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, з метою запобігання доведеним ризикам визначеним ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що існують всі підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки, на думку суду, в даному конкретному випадку утримання його під вартою вимагають інтереси суспільства, а тому, з метою запобігання вищезазначеним ризикам, є доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб. Більш м`який захід забезпечення кримінального провадження, на думку суду, не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 4. ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З огляду на викладене, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, а також те, що обвинувачення ОСОБА_7 пред`явлено щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суд приходить до висновку про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 132, 177, 183, 193, 196, 199 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000610 від 08 травня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, п.13 ч.2 ст.115 КК України задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» на строк 60 (шістдесят) днів, починаючи з 23 серпня 2022 року по 21 жовтня 2022 року включно.
Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому та начальнику Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» Центрального

міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3