УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2022 року

м. Київ
справа № 760/34637/21-к

провадження № 51-1669впс22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні подання Київського апеляційного суду

про направлення з одного суду апеляційної інстанції до іншого матеріалів провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 січня 2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України,

встановив:
До Верховного Суду надійшло подання в порядку ст. 34 КПК, мотивоване тим, що в апеляційній скарзі порушуються питання щодо наявності складу злочину в діях суддів Київського апеляційного суду ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є діючими суддями Київського апеляційного суду, а тому судді цього суду не можуть брати участь у розгляді згаданого провадження на підставах, визначених ч. 2 ст. 32 КПК.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені доводи, дослідивши матеріали провадження, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів із дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Відповідно до ч. 2 ст. 32 КПК кримінальне провадження щодо обвинувачення судді

у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватися тим судом,

у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді. Якщо згідно з частиною першою цієї статті кримінальне провадження стосовно судді має здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, кримінальне провадження здійснює суд, найбільш територіально наближений до суду, в якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, іншої адміністративно-територіальної одиниці (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя).
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.
З наданих до суду матеріалів провадження вбачається, що Солом`янський районний суд м. Києва ухвалою від 21 січня 2022 року відмовив ОСОБА_4 у задоволенні скарги на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, вчинене суддями Київського апеляційного суду ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Не погодившись із указаною ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.
Київський апеляційний суд ухвалою від 11 травня 2022 року, встановивши, що у скарзі ОСОБА_4 порушується питання про притягнення до кримінальної відповідальності суддів цього суду, відповідно до ч. 2 ст. 32 КПК постановив направити матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 січня 2022 року до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для вирішення питання про направлення провадження до іншого апеляційного суду.
Приймаючи рішення про необхідність звернення до Верховного Суду із поданням про направлення матеріалів за апеляційною скаргою ОСОБА_4 для розгляду до іншого суду апеляційної інстанції, Київський апеляційний суд виходив із того, що зазначені судді працюють у цьому ж суді, що перешкоджає розгляду вказаної апеляційної скарги.
Статтею 42 КПК визначено статус підозрюваного та обвинуваченого. Разом із тим у матеріалах провадження за скаргою ОСОБА_4 відсутні відомості про те, що вказані судді є такими суб`єктами (обвинуваченими) щодо яких відповідно до ст. 32 КПК не може здійснюватися провадження тим судом, у якому вони обіймали чи обіймають посаду судді.

Виходячи з системного аналізу наведених положень процесуального закону, потреба у зміні підсудності кримінального провадження, в якому учасником або зацікавленою особою є суддя, виникає лише у разі набуття ним процесуального статусу обвинуваченого або потерпілого, як це передбачає ч. 1 ст. 34 КПК. Наявність у судді іншого процесуального статусу чи його відсутність не може бути беззаперечною підставою для зміни підсудності, враховуючи приписи ч. 2 ст. 32 КПК.
Так, сам факт звернення особи зі скаргою про вчинення, на її думку, суддями кримінального правопорушення не є законною підставою для направлення у порядку ч. 2 ст. 32 КПК матеріалів за апеляційною скаргою ОСОБА_4 із суду, де вони працюють, до іншого.
З матеріалів провадження та з подання Київського апеляційного суду не встановлено на цей час обставин, які б свідчили про наявність підстав для передачі провадження за скаргою на розгляд іншого суду, з огляду на положення ч. 2 ст. 32 КПК, а також п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК, які передбачають таку можливість, коли після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.
Виходячи із зазначеного та зі змісту положень ст. 34 КПК, оскільки клопотання

не містить визначених кримінальним процесуальним законом причин для направлення провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для його задоволення відсутні.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Верховний Суд
постановив:
Подання Київського апеляційного суду про направлення з одного суду апеляційної інстанції до іншого матеріалів провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 року залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3