233 № 233/1347/22
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

24 серпня 2022 року слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324 від 22 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сухумі, Грузія, грузина, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 05 березня 1996 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна;
- 11 квітня 1997 року народження Кіровським районним судом м. Макіївка Донецької області за ч. 2 ст. 183-3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- 08 липня 1999 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна;
- 27 грудня 2005 року Іллічівським районним судом м. Маріуполь за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- 15 березня 2007 року Костянтинівським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
- 19 березня 2009 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- 15 червня 2011 року Дзержинським міським судом Донецької області за ст. 198 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці 28 днів;
- 16 травня 2012 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна, звільнений 21 листопада 2017 року умовно достроково на 1 рік 8 місяців,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

24 серпня 2022 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП України в Донецькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а також те, що має задовільний стан здоров`я, не має ніяких соціальних зв`язків, не одружений, дітей не має, працездатний, не працює та не навчається, не має джерела доходів, за місцем проживання характеризується негативно.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 спробує:

п.1.Переховуватись від органів досудового розслідування та суду оскільки ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке за ступенем тяжкості є тяжким злочином та за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, у зв`язку із чим останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Крім того ризик переховуватися від органу досудового розслідування підтверджується тим, що останній під час вчинення кримінального правопорушення спробував втекти від працівників поліції та ВСП, які намагалися припинити його протиправні дії.

п. 3 незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з якими підтримує дружні відносини, а також потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , стосовно яких ОСОБА_5 висловлював погрози вбивством шляхом підриву гранати, що фактично становить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства.

п.5. Вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що перед затриманням ОСОБА_5 погрожував мешканцям будинку АДРЕСА_2 кинути гранату, яка в подальшому вилучена працівниками поліції, та в цьому випадку його дії підпадають під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України. Крім того в провадженні слідчого відділення ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження №0000308 від 07.08.2022 за ч. 1 ст. 263 КК України за фактом вилучення у ОСОБА_5 предмету схожого на револьвер. Вищевикладені обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашенні у встановленому законом порядку, свідчать про те, що ОСОБА_5 схильний до вчинення злочинів.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам.

Копії клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, вручені підозрюваному ОСОБА_5 23 серпня 2022 року о 12 годині 40 хвилин, про що свідчить розписка останнього.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити. Прокурор просила звернути увагу слідчого судді на небезпечний предмет злочину вибухову гранату, відсутність соціальних зв`язків у підозрюваного та його характеристику, наявність судимості. Заперечувала з приводу застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив не позбавляти його волі, застосувати домашній арешт. Додав, що жоден свідок не підтвердить погрози підірвати людей, оскільки він не збирався цього робити, бо в кишені лежали окремо запал, окремо «лімонка». Зазначив, що має цивільну дружину, яка хворіє та потребує стороннього догляду, не має наміру ухилятись від правоохоронних органів. З приводу вживання алкоголю, зазначив, що вживає, як більшість, але на свята.

Захисник в судовому засіданні не погодився з клопотанням слідчого. Вважає, що ризики не доведені. Додав, що обвинувачений не має паспорту, що унеможливлює його пересування в умовах воєнного стану. Оскільки підозрюваний визнає свою провину щодо незаконного придбання, носіння, зберігання вибухових речовин ризик впливу на свідків є необґрунтований. З огляду на вищевикладене просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за фактичним місцем проживання.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України 22 серпня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324.

22 серпня 2022 о 20 годині 55 хвилин, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23 серпня 2022 року о 12 годині 10 хвилин, підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та вручено копію повідомлення про підозру і пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 21 серпня 2022 року, в денний час доби, більш точної дати та часу під час проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 проходив біля Костянтинівського професійного будівельного ліцею № 39, розташованого за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Костянтинівка, вул. Європейська. 78, де на ділянці місцевості у траві, побачив поліетиленовий пакет чорного кольору. Підійшовши до вказаного пакету, ОСОБА_5 підняв пакет, в якому побачив корпус гранати Ф-1, який споряджений вибуховою речовиною, а також уніфікований запал ручної гранати, модернізований, дистанційної дії типу УЗРГМ-2, який споряджений вибуховою речовиною.

Усвідомлюючи, що вищевказані предмети містять вибухову речовину, придбання, зберігання і носіння яких без відповідного дозволу є незаконним, ОСОБА_5 підняв вказані предмети та вирішив залишити їх собі, тим самим здійснив незаконне умисне придбання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Після цього, ОСОБА_5 придбані ним при вищевказаних обставинах корпус гранати Ф-1, а також запал ручної гранати, взяв з собою та пішов з вказаного місця, тим самим здійснив незаконне носіння вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу.

22 серпня 2022 року, в період часу з 18 годин 00 хвилин по 19 годин 00 хвилин проходив біля буд. № 50 по вул. Громова, м. Костянтинівка, Краматорського району, Донецької області, більш точного часу під час проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне зберігання вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу, придбані при вищевказаних обставинах предмети з вибуховою речовиною, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. №576, продовжив зберігати при собі вибухову речовину, без передбаченого законом дозволу, та зустрівши працівника ВСП викинув у кущі вказані корпус гранати Ф-1, який споряджений вибуховою речовиною, а також уніфікований запал ручної гранати, модернізований, дистанційної дії типу УЗРГМ-2, який споряджений вибуховою речовиною.

22 серпня 2022 року в період часу з 20 години 10 хвилин до 20 години 50 хвилини, під час проведеного у встановленому законом порядку огляду місця події на ділянці місцевості біля будинку № 50 по вул. Громова, м. Костянтинівка, Краматорського району, Донецької області, де на асфальтобетонному покритті виявлено корпус гранати Ф1 та уніфікований запал ручної гранати, модернізований, типу УЗРГМ-2 які вилучено у встановленому законом порядку, та які є:

-корпусом оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 (1 од.), який належить до категорії небезпечно;

-засобом підриву (засобом детонування) уніфікованим запалом ручної гранати, модернізованим, дистанційної дії типу УЗРГМ 2 (1 од.), який належить до категорії обмежено небезпечно.

Тим самим, ОСОБА_5 своїми умисними діями порушив вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. №576, п.п 8, 9, 10, 11,12 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року та підозрюється у умисному, незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно з ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Обґрунтованість підозри передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

У судовому засіданні встановлено, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, достатньою мірою підтверджується копіями доказів, що містяться у матеріалах справи:

-протоколом огляду місця події від 22 серпня 2022 року відповідно до якого в період часу з 20 години 10 хвилин по 20 годину 50 хвилин 22 серпня 2022 року на ділянці місцевості біля буд. АДРЕСА_3 проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 (1 од.), який належить до категорії небезпечно; засіб підриву (засіб детонування) уніфікований запал ручної гранати, модернізований, дистанційної дії типу УЗРГМ 2 (1 од.), який належить до категорії обмежено небезпечно, які ОСОБА_5 умисно, незаконно придбав, зберігав за носив при собі;

-постановою слідчого про визнання предметів речовими доказами та залучення їх до кримінального провадження у якості речових доказів від 22 серпня 2022 року відповідно до якої корпус гранати Ф 1, УЗРГМ-2, змив з УЗРГМ-2 та змив з корпусу гранати Ф-1 визнано і долучено в якості речових доказів по кримінальному провадженню;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 23 серпня 2022 року відповідно до якого останній пояснив, що 22 серпня 2022 року приблизно о 18 годині 30 хвилин він зі своїми знайомими ОСОБА_13 та ОСОБА_12 курили біля під`їзду № 5, буд. АДРЕСА_2 . До них підійшли двоє незнайомих чоловіків. Один з них був одягнений у військову форму. Потім до них підійшов третій чоловік і вони разом зайшли в 4 під`їзд будинку АДРЕСА_2 . Через деякий час одного з трьох чоловіків з сивим волоссям він побачив на балконі квартири АДРЕСА_4 . Він був у стані сп`яніння. Почав викрикувати нецензурну брань на адресу їх компанії. Вони на це не відповідали. Тоді чоловік сказав, що їх підірве. Та через деякий час вийшов з під`їзду. За ним вийшли інші чоловіки. Між ним та чоловіком у камуфльованому одязі сталася бійка. Погрозу чоловіка він сприйняв всерйоз оскільки діє воєнний стан. Боєприпасів він у чоловіка не бачив;

-довідкою № 122 від 22 серпня 2022 року про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів встановлено, що УЗРГМ-2 (1оу) небезпечно;

-довідкою № 121 від 22 серпня 2022 року про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів встановлено, що корпус гранати Ф1 (1оу) обмежено небезпечно;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 22 серпня 2022 року відповідно до якого останній пояснив, що 22 серпня 2022 року приблизно о 18 годині 50 хвилин надійшло повідомлення про те, що за адресою АДРЕСА_2 виникла бійка та один з фігурантів у військовій формі у зв`язку з чим повідомлено ВСП. Разом з Ліперт він виїхав на місце події де біля другого під`їзду він вул. Громова побачили трьох чоловіків один з яких одягнений у військову форму. Чоловік у військовій формі побачив представника ВСП та став тікати, вони побігли за ним та він побачив як чоловік викинув гранату за запал до неї. Вказаний чоловік затриманий представником ВСП;

-Протоколом допиту підозрюваного від 22 серпня 2022 року відповідно до якого ОСОБА_5 пояснив, що 21 серпня 2022 року приблизно о 14 годині проходив біля КПСЛ № 39 за адресою Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Європейська, 72 біля учбового приміщення та на землі побачив предмет схожий на гранату Ф-1 та запал до неї. Він вирішив взяти їх собі. 22 серпня 2022 року приблизно о 18 годині 40 хвилин він прийшов до свого знайомого ОСОБА_15 який проживає за адресою: АДРЕСА_5 де в той час знаходився ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Між ним на особами які перебували біля під`їзду вказаного будинку сталася бійка. Під час бійки він помітив як в їх бік рухається особа у військовій формі та поліцейські та вирішив втекти. Під час втечі викинув гранату та запал до неї;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 23 серпня 2022 року відповідно до якого ОСОБА_5 в присутності понятих та захисника показав та розповів де 21 серпня 2022 року знайшов предмет схожий на гранату Ф-1 та запал до неї. Крім того розповів та показав при яких обставина між ним та незнайомими на той час чоловіками сталася бійка біля буд. АДРЕСА_2 . Обставини при яких він викинув гранату Ф-1 та запал до неї під час його затримання.

Наведеного вище достатньо для висновку, що підозра на даній стадії кримінального провадження відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, з огляду на суворість покарання, яке може понести ОСОБА_5 , в разі доведення його вини, за тяжке кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та яке може бути визнане ним більш небезпечним ніж втеча. Отже тяжкість ймовірного покарання та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 значно підвищують ризик переховування його від органів досудового розслідування та суду на перших етапах притягнення до кримінальної відповідальності. Крім того, поведінка підозрюваного під час прибуття працівників поліції свідчить про намір приховатися від останніх.

Ризик незаконно впливати на свідків, підтверджується тим, що у разі перебування останнього на свободі, він може спробувати переконати або домовитись, або залякати їх, змусити його змінити свідчення на свою користь. За таких обставин ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. Окрім того, свідки у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є знайомими підозрюваного, у зв`язку з чим останній має реальну можливість впливати на них шляхом спонукання до надання неправдивих свідчень та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.

Доведений і ризик можливості вчинення іншого злочину, в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками. Отже враховано, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має належного джерела прибутку, раніше неодноразово судимий за умисні злочини останній раз 16 травня 2012 року до позбавлення волі на строк 8 років, знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. що свідчить про антисоціальну спрямованість особи підозрюваного, його схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень. Разом з цим, слідчий суддя не вважає доведеним цей ризик наявністю у матеріалах клопотання витягу з ЄРДР №0000308 від 07.08.2022 за ч. 1 ст. 263 КК України за фактом вилучення у ОСОБА_5 предмету схожого на револьвер, оскільки як зазначив в судовому засіданні слідчий по вказаному кримінальному провадженні підозра жодній особі не пред`явлена.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, вказав на те, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене слідчий суддя у ракурсі установлених фактичних обставин уважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є достатнім заходом забезпечення кримінального провадження, таким, що потреба у застосуванні якого, на сьогодні є дійсною, та сприймає його застосування, як доречне (слушне) в цей час, адже саме такий запобіжний захід буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК України, та які були встановлені слідчим суддею.

У ході даного розгляду не установлено факту того, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою зможуть запобігти встановленим ризикам.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, при цьому клопотання підозрюваного та захисника задоволенню не підлягає.

Так, в достатній мірі оцінено в сукупності також такі обставини: обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини за злочин, у вчиненні якого він підозрюється; особу підозрюваного працездатний, але не працює, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, характеризується за місцем проживання негативно.

Приймаючи до уваги вагомість наявних доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, з правовою кваліфікацією, для даної стадії досудового розслідування, за ч. 1 ст. 263 КК України; тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; дані про особу підозрюваного, конкретні обставини інкримінованого злочину, та наявність ризиків, які дає підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого і застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

У цій ситуації, особу затримано, згідно протоколу затримання 22.08.2022, а тому указаний запобіжний захід підозрюваному слід визначити, відповідно до ст. 197 КПК України, у межах 60 днів, а саме до 20.10.2022.

Також, на виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, яка регламентує, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, у провадженні слід визначити відповідну заставу.

При визначенні розміру застави слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах … 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Також, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК України; (8) «середовище»; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин; (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.
У контексті обставин цього кримінального правопорушення слідчий суддя вважає, що застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, здатна буде забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігти встановленим ризикам.
Така сума застави оцінена враховуючи дані про особу та її поведінку її активи та її взаємовідносини з особами, які мають забезпечити її безпеку, іншими словами, розмір застави обумовлюється слідчим суддею тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.
Виключних випадків за яких слідчий суддя міг би дійти висновку, що застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят прожиткового мінімуму для працездатних осіб у цій справі не установлено.
Щодо питання доречності покладення обов`язків з числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, то слід відмітити таке.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно з урахуванням установлених обставин цього кримінального провадження на переконання слідчого судді слушним є покладення на підозрюваного у разі внесення застави наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду або слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає - Донецька область, м. Костянтинівка, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи
Адже саме вони будуть пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 182, 185, 193-198 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 щодо застосування до підозрюванного запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.
Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324 від 22 серпня 2022 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, по 20 жовтня 2022 року включно.
ОСОБА_5 тримати під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, буд. № 80.
Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень.
У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язок: прибувати за кожною вимогою до суду або слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає - Донецька область, м. Костянтинівка, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення, в межах строку досудового розслідування.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Вручити копію цієї ухвали підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_18 , прокурора ОСОБА_3 .
На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1