Справа № 559/498/22
Провадження № 1-кп/559/121/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2022 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 15.02.2022 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 20 квітня 2007 року Дубенським МРВ УМВС України в Рівненській області, уродженець с. Шепетин, Дубенського району, Рівненської області, житель: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, вдівець, на утриманні має двох малолітніх дітей, тимчасово не працюючий, раніше не судимий,

- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.337 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним відповідно до протоколу № 8Р від 16 листопада 2017 року і ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», був зобов`язаний в строк до 09 лютого 2022 року стати на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримав попередження про необхідність прибуття до 09 лютого 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , щоб стати на військовий облік військовозобов`язаних та попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену частиною 1 статтею 337 Кримінального кодексу України у разі його ухилення від військового обліку, всупереч вимогам Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», за відсутності поважних причин ОСОБА_4 в період до 09 лютого 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не прибув.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, а саме в ухиленні військовозобов`язаного від військового обліку, після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав, у вчиненому розкаявся, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та вказав, що дійсно не став на облік, бо був зайнятий роботою.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, а здійснити розгляд справи в порядку ч. 3 ст.349 КПК України.

Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 337 КК України, оскільки він як військовозобов`язаний ухилився від військового обліку, після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, вчинений умисно, вчиненим у сфері забезпечення призову та мобілізації. В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах ч. 1 ст. 337 КК України у виді штрафу у мінімальному розмірі, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо клопотання обвинуваченого про розстрочення штрафу на 12 місяців через те, що останній тимчасово не працю, є вдівцем, на утриманні має двох малолітніх дітей, суд вбачає підстави для розстрочення такого штрафу на 12 місяців на підставі ч. 4 ст. 53 КК України та обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно сплатити штраф у розмірі 5100 грн в 12 рівних частинах впродовж 1 року, а саме по 425 грн щомісячно впродовж 12 місяців.

Речові докази у кримінальному провадженні, долю яких необхідно вирішувати та процесуальні витрати - відсутні.

Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченої запобіжних заходів суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Розстрочити сплату штрафу на 12 (дванадцять) місяців, стягуючи з ОСОБА_4 по 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень щомісячно.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду та дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1