Справа № 683/3449/21 1-кп/683/110/2022
ВИРОК
09 червня 2022 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6
з участю сторін кримінального провадження:
прокурорах ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Старокостянтинові Хмельницької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працює, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України,
10 червня 2021 року, 06 липня 2021 року та 27 вересня 2021 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення відповідно 27 травня 2021 року, 08 червня 2021 року та 27 серпня 2021 року домашнього насильства відносно матері ОСОБА_10 в період часу з 27 травня 2021 року по 17 вересня 2021 року у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, систематично вчиняв психологічне насильство стосовно своєї матері ОСОБА_10 , що призвело до її психологічних страждань.
Так 27 травня 2021 року о 18 год 30 хв ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_10 , а саме вчинив щодо неї психотравмуючі дії, які виразились у висловлюванні на адресу останньої нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи над нею, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю, яке проявилось у психічному дискомфорті, негативних переживаннях, стану напруженості, страху, пригнічення, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_10 . За вказаним фактом постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2021 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.
Також ОСОБА_9 08 червня 2021 року близько 11 год 30 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_10 , а саме вчинив щодо неї психотравмуючі дії, які виразились у висловлюванні на адресу останньої нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи над нею, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю, яке проявилось у психічному дискомфорті, негативних переживаннях, стану напруженості, страху, пригнічення, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_10 . За вказаним фактом постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 липня 2021 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.
Крім того, продовжуючи свої умисні протиправні дії , спрямовані на вчинення домашнього насильства, 27 серпня 2021 року близько 12 год ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , повторно вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_10 , а саме вчинив щодо неї психотравмуючі дії, які виразились у висловлюванні на адресу останньої нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи над нею, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю, яке проявилось у психічному дискомфорті, негативних переживаннях, стану напруженості, страху, пригнічення, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_10 . За вказаним фактом постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 вересня 2021 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк три доби.
Також 17 вересня 2021 року близько 18 год ОСОБА_9 , незважаючи на заходи впливу від працівників поліції та суду, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення домашнього насильства та перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, повторно, умисно вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_10 , а саме вчинив щодо неї психотравмуючі дії, які виразились у висловлюванні на адресу останньої нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи над нею, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю, яке проявилось у психічному дискомфорті, негативних переживаннях, стану напруженості, страху, пригнічення, що призвело до психічних страждань ОСОБА_10 .
Таким чином, зазначеними умисними діями, що виразились у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 126-1 КК України.
16 квітня 2022 року між потерпілою ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_9 відповідно до вимог ст. 471 КПК України укладена угода про примирення.
Згідно угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України.
Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.
В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, у вчиненому розкався, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в угоді покарання.
Потерпіла ОСОБА_10 також просила затвердити добровільно укладену між ними угоду про примирення, наслідки затвердження якої їй зрозумілі.
Аналогічну думку висловила представник потерпілої адвокат ОСОБА_11 .
Прокурор не заперечив проти затвердження угоди про примирення.
Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Частиною третьою статті 469 КПК України визначено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Дії обвинуваченого обґрунтовано кваліфіковані за ст.126-1 КК України, яка відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.
Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , що виразились у домашньому насильстві мали місце. Зазначені дії містять склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України. Обвинувачений ОСОБА_9 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення (злочину) і підлягає покаранню за його вчинення.
При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не пред`являвся.
Речові докази та судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд -
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.
Цивільний позов не пред`являвся.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя