Справа № 501/3969/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 та її представниці адвоката ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь, матеріали кримінального провадження № 0000026 від 25.01.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Овідіопольського райсуду Одеської області від 07.06.2022 р. відносно обвинуваченого Белошицького був продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, терміном до 05.08.2022 р. без визначення розміру застави.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор у судовому засіданні, просила суд продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном 60 календарних днів без альтернативи внесення застави, враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані як на стадії досудового розслідування, так і в ході судового розгляду під час обрання та продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які залишаються незмінними, беручи до уваги, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а тому, передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище злочину, може переховуватися від суду, враховуючи його зникнення після скоєння злочину, не з`являючись за останнім тимчасовим місцем проживання у м. Чорноморськ, Одеської області, у зв`язку з чим органом досудового розслідування був оголошений у розшук і тривалий час перебував у розшуку, беручи до уваги його місце реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 , яка є тимчасово окупованою територією України, на якій відбуваються активні бойові дії з боку росії, а тому може у будь-який час покинути межі Одеської області задля уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, враховуючи тяжкість наслідків вчиненого злочину, або скоїти інше кримінальне правопорушення, з чим погодились потерпіла та її представниця та проти чого заперечували обвинувачений та його захисник, вважаючи недоведеними прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недоведеністю вини обвинуваченого в інкримінованому злочині за ч. 1 ст. 115 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 згідно ст. 12 КПК України, обвинувачується у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція за який передбачає позбавлення волі від 7-ми до 15-ти років, а тому, передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище злочину, може переховуватися від суду, беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, не з`являючись за останнім тимчасовим місцем проживання за адресою : АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим органом досудового розслідування був оголошений і тривалий час перебував у розшуку, при цьому, маючи реєстрацію за адресою : АДРЕСА_1 , яка є тимчасово окупованою територією України, на якій відбуваються активні бойові дії, внаслідок оголошеної російським агресором нашій країні загарбницької війни, а тому на думку суду, може у будь-який час покинути межі Одеської області задля уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, враховуючи тяжкість наслідків вчиненого злочину, існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, беручи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_8 немає постійного місця реєстрації та проживання на території Одеської області, міцних соціальних зв`язків, постійної роботи та офіційних засобів (джерел) доходів та існування, а тому на думку суду, може переховуватися від суду, покинути межі як Одеської області, так і України, тим самим уникнувши кримінальної відповідальності та призначеного покарання у випадку визнання його винним, тим самим перешкоджаючи суду встановленню істини у даному кримінальному провадженні, тим самим ухилитися від суду, а тому з урахуванням наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України і у відповідності до порядку, передбаченого ст.ст. 178,183 КПК України, враховуючи суспільний інтерес, суд вважає необхідним продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 міру запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на два місяці, оскільки скасування або зміна цього запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, зокрема, домашнього арешту, з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості скоєного ним особливо тяжкого злочину, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Твердження обвинуваченого про його сімейний стан, а саме факт його одруження, що повино бути враховано судом при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - судом до уваги не приймається в силу відсутності у суду належних та допустимих доказів вказаних тверджень.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
З урахуванням особливої тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_9 , за яке Законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7-ми до 15-ти років, суд вважає необхідним в даному випадку не визначати розмір застави.

Продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 - не суперечить вимогам ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у п. 79 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р., оскільки в матеріалах кримінального провадження існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м?яких запобіжних заходів у відношенні обвинуваченого судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177,178,183,314,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - в ДУ «Одеський слідчий ізолятор № 21» на строк до 1 жовтня 2022 року без визначення (альтернативи) розміру застави.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1