ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/284/22 Справа № 712/5816/22 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Черкаси
Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря прокурора підозрюваного (відеоконференція) захисника слідчогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду Черкаської області від 09 серпня 2022 року про продовження строку тримання під вартою, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чигирин, який має вищу освіту, має на утриманні двох малолітніх дітей, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є учасником АТО, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

05 серпня 2022 року до Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Клопотання обґрунтовано тим, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001083 від 13.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Черкаської обласної прокуратури.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 перебуває на посаді дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області.
Згідно з ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781 -XII від 23.12.1993, органи Національної поліції є правоохоронними органами України.
Встановлено, що ОСОБА_7 , проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою, АДРЕСА_3 .
13.06.2022, близько 00.30 години між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 виникла суперечка під час якої ОСОБА_12 вибігла з квартири, у якій вона проживає разом з чоловіком та сіла до автомобіля «OPEL VEKTRA», н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та почала рухатися по вул. Щорса у м. Чигирин, Черкаської області.
Після чого ОСОБА_7 13.06.2022, близько 01.00 години, наздогнав її та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті іншій людині та бажаючи їх настання, в ході бійки з ОСОБА_12 обома руками сильно потягнув на себе ланцюжок наявний на шиї ОСОБА_12 , спричинивши їй механічну асфіксію, що призвело до смерті останньої.
Після чого ОСОБА_7 поклав труп ОСОБА_12 до автомобіля «OPEL VEKTRA», н.з. НОМЕР_1 та відвіз його до перехрестя вул. Червоноармійської, вул. Павла Тетері та вул. Михайла Старицького у м. Чигирин, Черкаської області, де приховав серед побутового сміття.
Отже, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
16.06.2022 слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_13 відносно підозрюваного ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 11 серпня 2022 року включно.
Постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 09.08.2022 року строк досудового розслідування було продовжено до трьох місяців, та визначено новий строк досудового розслідування до 14 вересня 2022.
На думку слідчого, на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, експертів. Вірогідність вчинення вказаного впливу має високий ступінь, оскільки підозрюваний, працюючи в органах Головного управління національної поліції в Черкаській області та виконуючи свої посадові обов`язки знає вказаних особі особисто або опосередковано.
Вказані ризики свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Зазначив, що підстави для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 відсутні, а тому у відповідності до п. 3 ч.1 ст.194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.
За таких обставин, на думку слідчого та прокурора, є необхідність у продовженні строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до 14 вересня 2022 року в межах строку досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 серпня 2022 клопотання слідчого задоволено та продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 вересня 2022 року включно з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».
Ухвала слідчого судді мотивована обґрунтованістю доводів сторони обвинувачення щодо існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які з часом не зменшилися.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, є учасником бойових дій, має на утриманні двох малолітніх дітей, а пред`явлена підозра необґрунтована та не підтверджена доказами, тому захисник вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України стороною обвинувачення та слідчим не доведені.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, слідчий суддя, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13 червня 2022 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні за № 0001083 внесені до вказаного реєстру за фабулою: 13.06.2022 до Черкаського РУП надійшло повідомлення про те, що 13.06.2022 приблизно о 18-30 год. в Чигиринському районі, м.Чигирин на перехресті вулиць Червоноармійська, вул. Павла Тетері та вул.Михайла Старицького на відстані приблизно 400 м. від сміттєзвалища було виявлено труп ОСОБА_12 з явними ознаками насильницької смерті та наявними на трупі тілесними ушкодженнями.
13 червня 2022 року о 23-30 год. ОСОБА_7 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
14 червня 2022 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.
16 червня 2022 року слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_13 відносно підозрюваного ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 11 серпня 2022 року включно.
Постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 09.08.2022 року строк досудового розслідування було продовжено до трьох місяців, тобто до 14.09.2022.
Колегія суддів враховує, що у п. 42 рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» від 13.01.2011 зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Зі змісту клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні, органу досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, провести ряд слідчих (розшукових) дій та прийняти ряд процесуальних рішень, які об`єктивно неможливо провести до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , вищезазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини, за яких таке продовження можливе.

Так, слідчим суддею були заслухані пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 слідчий суддя при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, належним чином дослідив всі обставини, які мають значення при вирішенні даного питання, врахував, конкретні обставини кримінального провадження, вагомість наданих стороною обвинувачення доказів.

Зокрема, колегія суддів зважає на дані про особу ОСОБА_7 , який раніше працював в органах Головного управління Національної поліції в Черкаській області. Виконуючи свої службові обов`язки, досконало знаючи методи та спосіб здійснення досудового розслідування кримінального провадження, збирання доказів, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та в подальшому судового розгляду, та через прохання, погрози або іншим шляхом щодо знищення, приховання або спотворення документів та речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Також ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на родичів загиблої, які мають процесуальний статус потерпілих, свідків, які є сусідами, експертів, якими проводяться та будуть проводитися ряд судових експертиз для встановлення об`єктивної істини у справи, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування, спробувати знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду.
Вірогідність вчинення вказаного впливу має високий ступінь, оскільки підозрюваний, який раніше працював в органах Головного управління Національної поліції в Черкаській області та виконував свої посадові обов`язки, знає вказаних осіб особисто або опосередковано, а з родичами ОСОБА_12 за час спільного проживання з останньою підтримував спілкування та володіє інформацією про їх місця проживання, морально-психологічні особливості, за допомогою яких зможе чинити тиск на них, погрожувати тощо.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що стороною обвинувачення у клопотанні не наведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України спростовуються матеріалами клопотання слідчого, яке містить, зокрема, ризик переховування від суду зважаючи на підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, незаконний вплив на свідків шляхом залякувань, погроз чи підкупу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Із урахуванням характеру висунутої ОСОБА_7 підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, останній може переховуватись від слідства та суду, враховуючи введення військового стану в державі, такі ризики не зменшились і виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

У даному випадку щодо питання обґрунтованості підозри має застосовуватися стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Необхідно оцінювати обґрунтованість усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява №72508/13, параграф 184). Тому цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про його особу підтверджують на даному етапі провадження, потребу в подальшому триманні останнього під вартою.

Підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не ґрунтуються на доказах і не відповідають фактичним обставинам.

Всі доводи апеляційної скарги захисника були предметом дослідження слідчого судді. Рішення ним прийнято на основі всебічно з`ясованих обставинах, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом

Тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 183, 193, 194, 199, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 серпня 2022, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді