Провадження № 1-кс/344/4600/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000293, внесеному 31.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що Відділом СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000293, внесеному 31.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

Слідчий вказує в клопотанні, що 35 (тридцять п`ять) фактів несанкціонованих дій з інформацією, яка обробляється в автоматизованих системах, у якій обробляються Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, вчинені особою, яка має право доступу до неї, вчинені повторно.

Установлено, що реєстрація об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 проведена безпідставно всупереч вимогам статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також в порушення вимог п. 41 Постанови КМУ від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Установлено, що земельна ділянка із кадастровий номером :16:008:0081, цільове призначення якої «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» площею 0.12 га., перебуває у приватній власності ОСОБА_4 . Наказом відділу містобудування архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства Яремчанського МВК від 24.02.2020 №03-20 затверджено містобудівні умови та обмеження для об`єкта будівництва 3-х поверхового з мансардним поверхом індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_2 .

Слідчий зазначає, що 17.06.2021 в реєстрі будівельної діяльності ДАБІ в Івано-Франківській області зареєстровано декларацію про готовність ІФ03 на будівництво 3х поверхового з мансардним поверхом індивідуального житлового будинку загальною площею 1900 м.кв.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради №81 від 15.07.2021 «Про присвоєння поштової адреси» ОСОБА_4 на будинок садибного типу присвоєно адресу: АДРЕСА_1 .

В період з 07.09.2021 по 23.10.2021 у порушення вимог статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та вимог п. 41 Постанови КМУ від 25.12.2015 № 1127, особою, яка згідно вимог ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» має доступ до автоматизованої системи, в якій обробляються Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, використовуючи документацію, яка не містила будь яких фактичних даних, з якими закон пов`язує реєстрацію права власності 35-х окремих об`єктів нерухомого майна (апартаменти), знаючи, що відповідні документи про готовність об`єкта до експлуатації органами Державної архітектурно-будівельної інспекції надавалися на будівництво житлового будинку садибного типу, поштова адреса: АДРЕСА_1 присвоєно будинку садибного типу, а 35-м окремим об`єктам нерухомого майна (апартаментам) поштова адреса не присвоювалась, несанкціоновано вчинив дії з інформацією, яка оброблюється в автоматизованих системах, внісши до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зміни, а саме :державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) 35 (тридцяти п`ятьох) об`єктів нерухомого майна апартаментів у будинку.

Зокрема, державним реєстратором незаконно прийнято рішення здійснено реєстрацію об`єктів нерухомості вказаних слідчим в клопотанні. Міністерством юстиції України проведено камеральну перевірку, якою установлено протиправність дій державного реєстратора у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно при проведенні реєстрацій нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , щодо реєстрації 35-х окремих об`єкти нерухомого майна .

У відповідності до ст. 98 КПК України, 35 окремих об`єкти нерухомого майна (апартаменти) розташовані в будинку за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом, як матеріальні об`єкти, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюється під час кримінального провадження.

З метою запобігання можливості перетворення та відчуження майна об`єкту житлової нерухомості приміщення (Апартаменти) за адресою: АДРЕСА_3 , площею 25 м.кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110, власником якого являється ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником нерухомого майна приміщення (Апартаменти) за адресою: АДРЕСА_3 , площею 25 м.кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110, власником якого являється ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Слідчий подав заяву, за змістом якої просив розгляд клопотання проводити без його участі, просив клопотання задовольнити.

З метою забезпечення арешту майна в судове засідання володілець майна не викликався, що не суперечить положенню до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

В той же час, згідно з вимогами абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані у клопотанні речі можуть містити на соіб сліди вчинення злочину, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно приміщення (Апартаменти) за адресою: АДРЕСА_3 , площею 25 м.кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110, власником якого являється ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , із забороною розпорядження та відчуження до його скасування у встановленому КПК України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1