Провадження № 1-кп/752/74/22
УХВАЛА

04 жовтня 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
встановив:

Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 07 жовтня 2022 року включно.

Враховуючи, що у суду відсутня можливість закінчити судовий розгляд кримінального провадження в період граничного строку визначеного запобіжного заходу, суд в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор ОСОБА_4 клопотав про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, мотивуючи тяжкістю вчинених кримінальних правопорушень та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливістю переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Захисники та обвинувачений заперечили проти продовження строку тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 клопотала про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт у певний період доби, що зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
На думку захисника, у кримінальному провадженні відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наміру переховуватись від суду чи впливати на учасників судового провадження обвинувачений не має.
Всі випадки неявки обвинуваченого в судові засідання у межах даного кримінального провадження відбувались виключно з поважних причин, а тому рішення суду від 23 листопада 2021 року про звернення застави в дохід держави та застосування щодо обвинуваченого запобіжного у виді тримання під вартою захисник вважає необґрунтованим.
Послалась на захворювання обвинуваченого вірусним гепатитом ОСОБА_8 , наявність у нього стійких соціальних зв`язків з родиною, постійного місця проживання у м. Одесі, де він позитивно характеризується. Вказала, що у разі зміни запобіжного заходу у обвинуваченого буде можливість отримати належне лікування, яке не здійснюється в умовах тримання під вартою, працевлаштуватися, піклуватися про родину.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 підтримали клопотання захисника ОСОБА_6 . Обвинувачений зазначив, що не має жодного відношення до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З огляду на кількість та характер інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, ризики та обставини відповідно до ст. 177, ст. 178 КПК України, які були враховані судом при продовженні строку тримання ОСОБА_3 під вартою, на сьогодні не зменшились та продовжують існувати.

Судом не закінчено з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами, не допитано всіх потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, не досліджено письмові докази.

У випадку звільнення з-під варти ОСОБА_3 , котрий є громадянином Грузії, обвинувачується у вчиненні не одиничного, а сукупності тяжких злочинів, вчинених спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв`язку з розшуком, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому може бути призначене у випадку доведення його винуватості, з метою уникнення кримінальної відповідальності також може переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків.

Обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , де дружина обвинуваченого винаймає житло, на думку суду, не забезпечить дієвості кримінального провадження, не здатне запобігти наявним ризикам, в тому числі ризику переховування від суду в умовах воєнного стану шляхом виїзду за межі України чи на тимчасово непідконтрольну Україні територію.

Враховуючи обставини інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень та вимоги пунктів 1, 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, підстави для визначення обвинуваченому розміру застави відсутні.

Даних про неможливість тримання обвинуваченого під вартою за станом здоров`я та відсутність можливості організації надання йому медичної допомоги, в тому числі амбулаторного лікування, закладами охорони здоров`я Держаної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572, матеріали справи не містять.
Порушене захисником у клопотанні питання щодо незабезпечення належного лікування обвинуваченого в умовах тримання під вартою, на думку суду, не є підставою для зміни запобіжного заходу, натомість може бути вирішене відповідно до вимог ст. 206 КПК України.

Згідно зі ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 206, 331 КПК України, суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотань захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 ( ОСОБА_9 ) під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, до 02 грудня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1