Справа 688/1614/22
№ 1-в/688/111/22
Ухвала
Іменем України
15 липня 2022 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)»

ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка спільне клопотання начальника державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації Хмельницької області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

встановив:

Начальник державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» та заступник голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації звернулися до суду із спільним клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що останній відбув 2/3 строку покарання, задовільно характеризується, має заохочення.

У судовому засіданні представник колонії та засуджений клопотання підтримали з підстав, викладених у ньому.

Прокурор щодо задоволення клопотання заперечив, посилаючись на відсутність доказів того, що засуджений своєю працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши представника виправної колонії, засудженого, думку прокурора, суд дійшов висновку, що клопотання про умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що вироком Дружківського міського суду Донецької області від 10.08.2018 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирок набрав законної сили 11.09.2018.

Початок строку: 15.06.2018, кінець строку: 15.06.2024.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 відбув частину покарання, за яке можливе застосувати умовно-дострокове звільнення та з 15.06.2022 має право на застосування до нього вказаної пільги.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підстава для умовно-дострокового звільнення складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення (дотримання режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого законних обов`язків; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин; постійна свідома участь у суспільно-корисній праці; систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи) та фактичне відбуття певної частини призначеного йому строку покарання.

Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.

Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.02р., суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком суду, а правом і таке звільнення може бути застосоване лише за певних умов.
За даними характеристики, довідки про заохочення і стягнення, щоденника індивідуальної роботи із засудженим, з 15.06.2018 ОСОБА_5 утримувався в державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)». За період утримання характеризувався посередньо. Порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

З 19.10.2018 року відбував покарання в державній установі «Торецька виправна колонія (№ 2)». За період відбування покарання характеризувався наступним чином, на початковому періоді відбування покарання допустив чотири порушення режиму відбування покарання, які виражались в порушенні розпорядку дня, порушенні форми одягу, палінні у невстановленому місці та вилученні заборонених предметів, за що один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією установи, за інші три порушення до дисциплінарної відповідальності не притягувався, обмежились проведенням бесіди виховного характеру. Стягнення зняте у встановленому законом порядку. Мав п`ять заохочень.

08.07.2021 переведений до дільниці соціальної реабілітації при державній установі «Торецька виправна колонія (№ 2)». За період відбування покарання на дільниці соціальної реабілітації порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Чотири рази заохочувався адміністрацією установи.

З 10.04.2022 відбував покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)». За час тримання на дільниці карантину діагностики та розподілу характеризувався посередньо. Порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

26.04.2022 переведений до дільниці соціальної реабілітації при державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)». За період відбування покарання на дільниці соціальної реабілітації характеризується задовільно. Дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Порушень режиму відбування покарання не допускає, заохочень та стягнень не має.

Працевлаштований різноробітником відповідно до цивільно-правового договору, до праці ставиться задовільно.

Бере участь у програмах диференційованого виховного впливу «Подолання наркотичної залежності», «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення».

Участі в роботі самодіяльних організацій не бере, соціально-корисної активності в організації їх роботи не проявляє. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, отримує посилки.

Станом на 30.06.2022 невідбута частина покарання ОСОБА_5 становить 1 рік 11 місяців 16 днів.

За весь період відбування покарання ОСОБА_5 має 10 заохочень (від 19.04.2019, 10.07.2019, 17.10.2019, 27.01.2020, 08.04.2020, 27.07.2021, 29.10.2021, 14.01.2022, 28.03.2022, 08.07.2022) та мав 1 стягнення від 26.10.2018, яке знято достроково 19.04.2019 як заохочення.

При вирішенні питання про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення враховується весь час відбування покарання, тобто отримання засудженим заохочень на кінцевому етапі відбування покарання та відсутність непогашених стягнень за порушень вимог режиму відбування покарання, дотримання яких є обов`язком засудженого, передбачений КВК України, не можуть свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
На переконання суду, одна лише обставина, що засуджений визнає вину у скоєнні злочину та має декілька заохочень не може свідчити про його виправлення.

Наявність заохочень, які відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого надані за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, що відповідно до вимог КВК України є обов`язком засудженого впродовж всього строку відбування покарання, а не його правом.
З матеріалів справи слідує, що оцінка ступеню виправлення засудженого, що включає показники дотримання вимог режиму утримання, поведінку по відношенню до персоналу і засуджених, ставлення до виконання робіт із благоустрою та праці, до участі в програмах виховного впливу, була задовільною, що не повною мірою свідчить про зразковість його поведінки та сумлінне ставлення до праці.
Крім того, протягом 2020-2021 р.р. адміністрація колонії відмовляла засудженому у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

Таким чином, суд враховує поведінку засудженого протягом усього строку відбування покарання, характеризуючі матеріали на засудженого, та дійшов висновку, що надані виправною установою докази не свідчать про виправлення засудженого.
Матеріали справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

З огляду на зазначене, і те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання до нього не може бути застосовано.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні спільного клопотання начальника державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації Хмельницької області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя Алла ЦІДИК