ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 586/28/20 Номер провадження 11-кп/814/488/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Середино-Будського відділу Шосткинської окружної прокуратури Сумської області на ухвалу Ямпільського районного суду Сумської області від 14 січня 2022 року про повернення обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0002297 від 12.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.3 ст.332 КК України, -

за участю: прокурора - ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 14 січня 2022 року клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0002297 від 12.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.3 ст.332 КК України задоволено та повернуто прокурору обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Приймаючи таке рішення місцевий суд вказав , що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України , формулювання обвинувачення є неконкретним, суперечливим. Вказує суд також і на те, що в обвинувальному акті вказано прізвища осіб, які були співучасниками злочину, але матеріали відносно яких виділені в окреме провадження.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції , мотивуючи свої вимоги тим , що обвинувальний акт містить всі наведені складові , зокрема і формулювання обвинувачення. Так, в обвинувальному акті щодо кожного обвинуваченого викладено фактичні обставини справи , які прокурор вважає встановленими та викладено формулювання обвинувачення. Обвинувальний акт містить всі обов`язкові відомості , про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України , а тому документ відповідає КПК. Звертає увагу прокурор також і на те, що попереднім складом суду вже приймалось рішення про призначення судового розгляду і суд у такий спосіб фактично ревізував попереднє рішення суду .

Рух кримінального провадження
Ухвалою судді Ямпільського районного суду Сумської області від 30.01.2020 було призначено підготовче засідання за обвинувальний актом щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст.332 КПК України.

Ухвалою Ямпільського районного суду від 21.04.2021 за наслідками підготовчого засідання було призначено судовий розгляд на 08.06.2021.

24.09.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, у зв`язку з закінченням повноважень судді ОСОБА_9 , провадження було перерозподілено на суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою від 27.09.2021 суддя ОСОБА_1 повторно призначила у кримінальному провадженні підготовче судове засідання.

Позиція учасників судового провадження в апеляційному суді
В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з наведених в ній підстав.

Захисник в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги. У зв`язку із технічними проблемами судового розгляду, адвокат після виступу на спростування доводів апеляційної скарги, просив завершувати апеляційний розгляд без його участі, про що надав відповідну заяву.

За згодою сторін кримінального провадження, розгляд апеляційної скарги проводиться без участі обвинуваченого.

Мотиви суду
Заслухавши суддю доповідача , пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження і в тому числі обвинувальний акт , перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вказаних положень КПК не дотримався, що призвело до постановлення помилкового судового рішення.

Натомість доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції вказав зокрема, що формулювання обвинувачення не відповідає вимогам статті 291 КПК України.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись із вказаними висновками суду першої інстанції.

В контексті вказаних висновків суду першої інстанції та доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

Виходячи із аналізу вказаної норми, колегія суддів вважає, що в обвинувальному акті викладаються ті фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Вказане означає, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акта належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад.

Колегія суддів також звертає увагу, що під час підготовчого засідання не досліджуються будь-які докази на підтвердження, або спростування викладених прокурором фактичних обставин, а тому суд позбавлений можливості на даному етапі перевіряти чи встановлювати їх достовірність.

Колегія суддів наголошує на тому, що питання, які стосуються змісту та достовірності викладених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення не підлягають розгляду на підготовчому судовому засіданні і суд на цій стадії лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акта вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, не досліджуючи при цьому суті обвинувачення, а тому не вправі пропонувати слідчому/прокурору зазначати в обвинувальному акті інші обставини чи події, або викладати їх в інший спосіб.

Суд не може передчасно, без дослідження будь-яких доказів, надавати оцінку обставинам, викладеним в обвинувальному акті та ставити їх існування під сумнів.

У цьому контексті, колегія суддів звертає увагу на правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 03.07.2019 по справі № 273/1053/17, відповідно до якої кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг та повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, визначення ж обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акта прокурору із вказівкою фактично на зміну кваліфікації призведе до порушення засад змагальності та може бути розцінене як втручання суду у формулювання висунутого прокурором обвинувачення.

Щодо доводів сторони захисту про незрозумілість, нелогічність та неконкретність пред`явленого обвинувачення, то колегія суддів вважає за потрібне звернути увагу на наступне.

За загальним правилом, визначення ступеня деталізації опису обставин вчинення злочину в обвинувальному акті належить до повноважень прокурора, разом з тим, зміст та спосіб викладення вказаних обставин повинні давати можливість обвинуваченому в повному обсязі розуміти суть висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Так, про обізнаність обвинуваченого із суттю обвинувачення повинні свідчити не лише наявність в тексті обвинувального акта правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, а й описової частини обвинувального акта, в якій простою та зрозумілою для обвинуваченого мовою повинні зазначатися деталі вчинення злочину та інші обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Необхідність зазначати повну та детальну інформацію щодо пред`явленого особі обвинувачення є важливою передумовою забезпечення права на справедливий судовий розгляд.

З аналізу обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, викладено чітко і конкретно.

Не може колегія суддів погодитись із висновком суду першої інстанції, про зазначення в обвинувальному акті даних щодо осіб, які були співучасниками злочину, проте матеріали відносно яких виділені в окреме провадження.

По-перше , між обвинувальним актом та вироком суду існую різниця у їх правовому значенні.

Під вироком розуміється рішення про невинність або винність особи і призначення їй покарання або про звільнення від покарання, винесене судом першої або апеляційної інстанції. Значення вироку в кримінальному судочинстві підкреслюється не тільки тим, що він ухвалюється судом від імені України , а й тим, що в силу Конституції тільки він є тим актом, на підставі якого можливо визнання людини винною в скоєнні злочину.

За своїм юридичним значенням і правовими наслідками для всіх учасників конкретних правовідносин - держави, його органів і організацій, недержавних організацій та громадян, яких він стосується, - вирок є настільки ж обов`язковим актом, як і закон, на підставі якого і відповідно до якого він постановлений. У законну силу вирок вступає або після закінчення встановленого КПК терміну для його оскарження в апеляційному порядку, або після винесення другою інстанцією ухвали про залишення вироку без зміни або про внесення до нього тих чи інших змін. Обов`язковість вироку забезпечується як особливим механізмом його приведення у виконання, так і встановленої законом відповідальності за злісне невиконання.

Натомість обвинувальний акт - це кримінальний процесуальний акт, в якому відображається рішення слідчого, затверджене прокурором, чи самого прокурора про закінчення досудового розслідування і переведення обвинувачення до суду.

На переконання колегії суддів, при постановленні вироку суд якраз і забезпечить дотримання прав інших осіб, які не є учасниками цього провадження у статусі обвинуваченого, шляхом незазначення в ньому їх даних.

Саме по собі зазначення в обвинувальному акті даних про співучасників злочину, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, не перетворює обвинувальний акт на такий, який не відповідає приписам статті 291 КПК.

В контексті доводів апеляційної скарги колегія суддів також звертає увагу на наступні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.319 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті та статтею 320 цього Кодексу.

У вказаному провадженні відбулась заміна головуючого судді і тому судовий розгляд мав бути розпочатий спочатку, крім наявності підстав передбачених частиною другою цієї статті та статтею 320 цього Кодексу.

У цьому контексті колегія суддів звертає увагу на структуру КПК згідно якої підготовче провадження (глава 27) і судовий розгляд (глава 28) це різні стадії судового провадження у суді першої інстанції (розділ ІV).

Отже виходячи із системного аналізу наведених вище положень кримінального процесуального закону, в разі заміни головуючого судді, повторне підготовче судове засідання не проводиться і відповідно відсутні правові підстави для повернення обвинувального акту у якому вже був розпочатий судовий розгляд.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, ухвала суду про повернення обвинувального акта підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали про повернення обвинувального акту для проведення судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405 , 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Середино-Будського відділу Шосткинської окружної прокуратури Сумської області задовольнити.

Ухвалу Ямпільського районного суду Сумської області від 14 січня 2022 року про повернення обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0002297 від 12.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.3 ст.332 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу якою повернути обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 до суду першої інстанції для проведення судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4