КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 подану в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 січня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000893, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ СБУ в Автономній Республіці Крим ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 21.12.2021 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у сумі 6300 доларів США; мобільний телефон «Iphone» s/n: F2MSP489HFY6 у кримінальному провадженні № 0000893 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.200, ч.3 ст.110-2, ч.2 ст.361 КК України.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню, оскільки наявні достатні підстави вважати, що вказане майно є доказом кримінального правопорушення, а тому його арешт необхідний, зокрема, і з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000893.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в ухвалі слідчого судді невмотивовано, яким чином майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження, має ознаки однобічності і необ`єктивність судового розгляду, істотно порушує справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням КПКУкраїни та кримінального провадження.
В судове засідання апеляційної інстанції адвокатне з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте подав суду клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у його відсутність, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, Слідчим управлінням Головного управління СБ України в АР Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000893 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.200 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.110-2, ч.2 ст.361 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, діючи за попередньою змовою, в обхід економічних санкцій проти посадових осіб Російської Федерації, розробила протиправний небанківський механізм здійснення грошових переказів з/на анексовану територію АР Крим з метою фінансування підприємств, установ та організацій вказаної країни-агресора, діяльність яких спрямована на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Для забезпечення діяльності вказаного злочинного механізму, у тому числі, здійснюється несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів) та автоматизованих систем.

ОСОБА_10 21.12.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.200 КК України незаконних дій з електронними грошима у вигляді неправомірного використання електронних грошей, що вчинені за попередньою змовою групою осіб.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене 21.12.2021 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у сумі 6300 доларів США; мобільний телефон «Iphone» s/n: F2MSP489HFY6,оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є метою забезпечення збереження речових доказів. Слідчий суддя задовольнив дане клопотання та наклав арешт на майно, яке було вилучено за місцем проживання ОСОБА_10 .

Перевіривши доводи органу досудового розслідування з приводу необхідності накладення арешту, встановивши достатність даних, які містяться у доданих до клопотання матеріалах та які вказують на обґрунтованість доводів органу досудового розслідування щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, врахувавши положення ст.ст. 98,170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000893.
Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає, що матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків

Відповідно до вимог ст.170 КПК України арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт з метою збереження речових доказів може бути накладений на майно будь якої фізичної чи юридичної особи, якщо є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно, з метою його збереження, оскільки за матеріалами доданими до клопотання вони можуть містити інформацію про об`єкт досудового розслідування.

Що стосується доводів апелянта про те, що клопотання органу досудового розслідування про арешт майна розглянуто без додержання вимог КПК України і тимчасово вилучене майно підлягало поверненню, то колегія суддів не бере їх до уваги, так як слідчий суддя при розгляді клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно вилученого ході проведення обшуку дотримався вимог ст. 170 КПК України, за якою арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. Також колегія суддів зважує на ту обставину, що слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва від 16.12.2021 року у даному кримінальному провадженні надавався дозвіл на проведення обшуку за вказаною вище адресою.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно може бути знищено то арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав. Також колегія суддів зважує і на ту обставину, що 21.12.2021 року постановою органу досудового розслідування майно визнано речовими доказами.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання апелянта на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з правових підстав.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Доводи апелянта щодо порушень судом норм чинного законодавства також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 січня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ СБУ в Автономній Республіці Крим ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 21.12.2021 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у сумі 6300 доларів США; мобільний телефон «Iphone» s/n: F2MSP489HFY6 у кримінальному провадженні № 0000893 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.200, ч.3 ст.110-2, ч.2 ст.361 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 подану в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1478/2022 Категорія ст. 172 КПК України

Єдиний унікальний номер №761/372/22 Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_12
Доповідач: ОСОБА_1