Справа №750/2900/22
Провадження №1-кп/750/210/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 20.01.2022 щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Михайло-Коцюбинське, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зі слів має на утриманні матір ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

-20.02.2002 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

-12.03.2003 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.1 ст. 309, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

-10.06.2003 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст. 186, ст. 69, ч.2 ст. 185, ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-20.09.2006 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;

-11.03.2010 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.1 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-21.09.2010 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-23.12.2014 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;

-14.09.2015 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 12.04.2016 вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 12.04.2016 вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.09.2015 в частині цивільного позову скасовано і вважати засудженим за ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.12.2014 і остаточно призначено покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 19.02.2020 по відбуттю строку покарання;

-03.12.2021 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15.01.2022 ОСОБА_4 , близько 15.00 год., знаходячись біля будинку №58, по вул. Рокосовського м. Чернігів, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, із відкритої сумки своєї знайомої ОСОБА_5 , відкрито викрав мобільний телефон «TECNOPOP 4» ІМЕІ НОМЕР_1 у корпусі синього кольору, що належить потерпілій ОСОБА_5 . Однак, під час викрадення телефону, дії ОСОБА_4 були викриті потерпілою ОСОБА_5 , яка вимагала повернути майно, але ОСОБА_4 розуміючи, що його дії набули відкритого характеру, не реагуючи на вимогу потерпілої ОСОБА_5 зупинитись, утримуючи при собі належний потерпілій мобільний телефон, втік з місця скоєння злочину. Зазначеними протиправними діями ОСОБА_4 , відкрито викрав мобільний телефон «TECNOPOP 4», що належить ОСОБА_5 , чим заподіяв матеріальну шкоду на суму 2054 грн. 36 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю та у повному обсязі підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодившись з часом, місцем, способом, мотивом, метою, наслідками та всіма іншими обставинами щодо вчинення ним кримінального правопорушення, а також з сумою викраденого майна, розміром завданої шкоди, котра була встановлена та вказана правильно і всі ці обставини він визнає повністю. У скоєному щиро розкаявся, жалкував з приводу ним вчиненого, зрозумів тяжкість скоєного, запевнив про недопущення правопорушень у подальшому, просив суворо не карати, викрадений телефон повернув.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, свідчення обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, а також те, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого, вартість викраденого майна, розмір матеріальної шкоди, кваліфікація дій обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, ніким не оспорюються, суд знаходить, що обвинувачення знайшло своє підтвердження в повному обсязі.

Суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_4 , а його дії вірно кваліфікованими за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно. Його вина у скоєному стверджується у повному обсязі.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, фактичні обставини провадження, відсутність вимог потерпілої про призначення суворого покарання та матеріальних претензій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, незадовільний стан здоров`я, що підтверджується наданими медичними документами, наявність зареєстрованого місця проживання, що на обліку у лікаря психіатра не перебуває, відсутність попередніх притягнень до адміністративної відповідальності, дані щодо попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, а саме, що обвинувачений раніше неодноразово засуджувався за скоєння кримінальних правопорушень, зокрема й проти власності, після попередньої судимості не став на шлях виправлення і знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності в період непогашеної та не знятої у встановленому порядку судимості, враховуються обставини, які пом`якшують його покарання, за відсутності обставин, що обтяжують таке, у зв`язку з чим, на підставі викладеного, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства, оскільки відсутні підстави для обрання стосовно нього покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, тобто необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті закону, яким передбачене покарання за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення.

Підстав до застосування положень ст. 69 КК України та ст. 75 КК України за вищенаведених обставин суд не вбачає.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення після постановлення попереднього вироку, суд, при призначенні покарання за сукупністю вироків, вважає за необхідне керуватись вимогами ст. 71 КК України і визначити йому покарання остаточно, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.12.2021.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.

Початок строку відбування покарання необхідно обчислювати з дня фактичного затримання ОСОБА_4 , тобто з 26.05.2022.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертизи під час здійснення досудового розслідування в розмірі 377 грн. 54 коп., у відповідності до вимог ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлений.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.12.2021, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 26 травня 2022 року, тобто з дня фактичного затримання.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- мобільний телефон «TECNOPOP 4» ІМЕІ НОМЕР_1 у корпусі синього кольору залишити у розпорядженні власника ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування для проведення судової експертизи в сумі 377 грн. 54 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку надсилається потерпілій, яка не була присутня в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1