Провадження № 1-кс/947/9205/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2022 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в провадженні СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР за №0000474 від 20.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України, в рамках якого, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з клопотання, під час досудового розслідування, 15.09.2022 року, в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: два полімерні пакети із застібкою типу «zip-lock»,; з порошкоподібною речовиною, скляний пристрій для куріння з залишками нашарування речовини коричневого кольору. Вказані речі були визнані речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на вказане в клопотанні майно, обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий просила розглянути клопотання без її участі, звернувшись до суду з відповідною заявою.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вилучене майно, зазначене слідчим у клопотанні, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

Приймаючи до уваги правову підставу для арешту майна, тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним у судовому засіданні слідчим наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного слідчим у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт, на виявлені та вилучені 15.09.2022 року, в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ,наступні речі та предмети: два полімерні пакети із застібкою типу «zip-lock»,; з порошкоподібною речовиною, скляний пристрій для куріння з залишками нашарування речовини коричневого кольору.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1