Справа № 172/951/21
Провадження № 1-кп/191/223/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні без проведення судового розгляду в спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження та відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000086 від 28.09.2021 року за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, на утриманні нікого не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимий :

1) 23.06.2021 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

27.09.2021 року близько 16:00 годин неповнолітній ОСОБА_4 разом зі своїм товаришем ОСОБА_5 здійснювали прогулянку по вулицях смт. Чаплине Синельниківського (Васильківського) району, Дніпропетровської області. Того ж дня, близько 18:00 годин, проходячи по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зустріли раніше їм знайомого ОСОБА_3 .

Після того, як ОСОБА_5 привітався з ОСОБА_3 , до останнього наблизився ОСОБА_4 та підніс свою праву руку для привітання. В цей час у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_4 , виник протиправний умисел, направлений на спричинення останньому легких тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_3 , того ж дня, близько 18:00 год., перебуваючи в зазначеному вище місці, реалізуючи свій протиправний намір, направлений на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи свої дії, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, користуючись своєю перевагою у силі, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, знаходячись в положенні стоячи, повернутим обличчям до обличчя ОСОБА_4 своєю долонею лівої руки наніс два удари в область щоки ліворуч останньому. Потерпілий ОСОБА_4 , намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_3 , завдав йому у відповідь один удар рукою в область тулубу. Після цього, ОСОБА_3 не змінюючи свого положення, знаходячись в положенні стоячи, повернутим обличчям до обличчя потерпілого своєю правою рукою, зтиснутою в кулак, наніс один удар в область щелепи ліворуч. ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, за допомогою сили правої нижньої кінцівки, взутою у взуття, штовхнув в грудну частину тулуба ОСОБА_4 , внаслідок чого останній впав на землю та зайняв положення лежачи на правому боці та вже не мав змоги надавати супротив діям ОСОБА_3 . Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_3 зайняв положення стоячи ззаду потерпілого та наніс своєю правою нижньою кінцівкою, взутою у взуття, три послідовні удари в область спини по середині. Продовжуючи свій злочинний умисел та не змінюючи положення, ОСОБА_3 наніс п`ять ударів своєю правою нижньою кінцівкою, взутою у взуття, в область голови ОСОБА_4 .

Внаслідок своїх умисних, неправомірних дій ОСОБА_3 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна на спині посередині, садна у лобній ділянці голови ліворуч, забою м`яких тканин верхньої губи ліворуч з поверхневим розривом слизової оболонки, які у своїй сукупності та кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних.

За вказаних вище обставин дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана :
- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_7 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі;
- письмова заява потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі.
За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і потерпілого, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, як такі, що виразилися в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винну та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Так, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 умисного кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий,має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив злочин в період іспитового строку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вину визнав повністю та щиро розкаявся в скоєному, оскільки з матеріалів справи вбачається, що обвинувачений сприяв проведенню слідчих дій в ході досудового розслідування.
Пунктом 22 абзацами 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що принцип повного або часткового складання покарань може застосовуватись у випадках призначення за окремі злочини, що входять до сукупності, як однакових, так і різних за видом покарань. При частковому складанні розмір остаточного покарання в усякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини. При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст. 72 КК. Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого

покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

Згідно ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення : 1)одному дню позбавлення волі відповідають : один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту; два дні обмеження волі; три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; вісім годин громадських робіт; 2) одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають: два дні обмеження волі; три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; 3) одному дню обмеження волі відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; 4) одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, а також враховуючи відсутність в матеріалах справи відомостей про розмір його заробітної плати, що свідчить про неможливість визначити справедливе покарання у вигляді штрафу, вважає за доцільне призначити покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт, у зв`язку з чим саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання, даним про особу обвинуваченого. Покарання у вигляді виправних робіт суд вважає занадто суворим.

Оскільки попереднім вироком суду ОСОБА_3 було засуджено до обмеження волі у виді двох років із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, то при призначенні покарання за цим вироком суд остаточно визначає покарання за правилами п.4 ч.1 ст.72 КК України у вигляді обмеження волі.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 301, 302, 368, 376, 382 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
На підставі п.4 ч.1 ст.72 КК України перевести призначене ОСОБА_3 покарання у вигляді 200 годин громадських робіт в 25 (двадцять п`ять) днів обмеження волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Васильківського районного суду від 23.06.2021 року у вигляді 2 (двох) років обмеження волі та остаточно призначити ОСОБА_3 до відбування покарання у вигляді 2 (двох) років 25 (двадцять п`ять) днів обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СуддяОСОБА_1