Справа № 168/56/21
Провадження № 1-в/168/3/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2022 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації - ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Ковельського районного сектору № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у Волинській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання,
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Смолярі, Ковельського (раніше Старовижівського) району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, з неповною середньою освітою, непрацюючого, засудженого 04 серпня 2021 року Старовижівським районним судом Волинської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Ковельського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_5 від призначеного вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 04 серпня 2021 року покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі статтей 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у Ковельському районному секторі з 18 жовтня 2021 року. За час перебування на обліку покладені на нього обов`язки не виконує. Зокрема систематично не з`являється на реєстрацію в орган пробації. Тому просив скасувати звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого для відбування призначеного судом покарання.
Представник органу пробації ОСОБА_4 у судовому засіданні подання підтримав з викладених у ньому підстав. Просив його задовольнити. Пояснив, що засуджений будучи повідомлений про наслідки невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, не з`являвся без поважних причин в орган пробації. Хоча із засудженим ОСОБА_5 проводились індивідуальні профілактичні бесіди. Така поведінка засудженого свідчить про те, що він не намагається стати на шлях виправлення. А тому просить подання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що подання є передчасним. Після внесення органом пробації даного подання ОСОБА_5 систематично з`являвся для реєстрації 22 лютого, 09 березня, 22 березня, 14 квітня, 26 квітня та 10 травня 2022 року. Про що підтвердив представник органу пробації. За час перебування на обліку до кримінальної та адміністративної відповідальності засуджений не притягався. Тому вважає, що відсутні підстави для задоволення подання. Що не позбавляє орган пробації звернутися повторно із аналогічним поданням в разі ухилення ОСОБА_5 від виконання покладених на нього обов`язків.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання. Не з`явився до органу пробації 11 січня, 19 січня та 08 лютого 2022 року, бо був поломаний велосипед і не було чим їхати. А в решті випадках переплутав дати та був хворим. До лікарів не звертався, бо була висока температура. На даний час виправився. Пропусків не допускав. Алкоголю не вживає.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши додані до подання матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що вищевказане подання до задоволення не підлягає.

Встановлено, що вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 04 серпня 2022 року, враховуючи ухвалу суду від 13 серпня 2021 року, ОСОБА_5 засуджено: за частиною 1 статті 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі; за частиною 2 статті 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки. У відповідності до статті 76 КК України покладено на ОСОБА_5 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Із матеріалів особової справи засудженого встановлено, що засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений із покладеними на нього обов`язками відповідно до вироку суду, органом пробації було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки невиконання покладених судом обов`язків під розписку (а.о.с. 18).
Засудженому ОСОБА_5 було встановлено дні явки на реєстрацію: другий і четвертий вівторок кожного місяця (а.о.с. 21).
Викликами від 18 жовтня та 01 листопада 2021 року, від 12 січня та 20 січня 2022 року засуджений викликався до органу пробації на реєстрацію (а.с.9,13, 33, 35)
З листка реєстрації встановлено, що засуджений ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію два рази (11 січня та 08 лютого 2022 року) за час перебування на обліку в районному секторі органу пробації (а.о.с. 22).
Тому суд бере до уваги пояснення засудженого ОСОБА_5 , щобув поломаний велосипед і не було чим їхати.

25 січня 2022 року засудженого ОСОБА_5 попереджено по скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання в зв`язку з неявкою у день реєстрації до Ковельського органу пробації без поважних причин 11 січня 2022 року (а.о.с.37) У письмовому пояснення ОСОБА_5 вбачається, що з`явився для реєстрації в інший день (а.о.с.36). Що також ствердив в судовому засіданні.
В судому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 кримінальних та адміністративних правопорушень з часу постановлення його на облік, не притягався.
Крім того, засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що в решті випадках переплутав дати та був хворим. До лікарів не звертався, бо була висока температура. На даний час виправився. Пропусків не допускав. Алкоголю не вживає.

Із оглянутих в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 посередньо характеризується. Ніде не працює, на сезонні роботи не виїжджає. Розлучений.
Згідно із статтею 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з частиною 6 статті 166 КВК України у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Приписами глави 3 розділу IХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 №272/5 встановлено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.
У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.
В частині 2 статті 78 КК України зазначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з частиною 3 статті 166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Однак, зазначених в статті 166 КВК України та статті 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки неявки засудженого до органу з питань пробації відбувались з поважних причин. Однак засуджений ОСОБА_5 не повідомляв про це працівника органу пробації завчасно телефоном, бо його немає.

Що не свідчить про злісне небажання останнього ставати на шлях виправлення. Інших же належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано.
Суд звертає увагу, що після подачі подання органом пробації до суду засуджений ОСОБА_5 свої покладені обов`язки виконує добросовісно. Систематично з`являється до органу пробації. А отже виконує покладені на нього вироком суду обов`язки.
За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи №11/75/2021 відносно ОСОБА_5 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року (частина 2 статті 8, частина 5 статті 9 КПК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, недоведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.
Керуючись статтями 75, 78 КК України,

статтею 166 КВК України,

статтями 537-539 КПК України,

суд
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Ковельського районного сектору № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у Волинській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання - відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1