Справа № 466/9536/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1047/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції з Личаківської ВК-30, справу за апеляційною скаргою прокурора Галицької прокуратури м. Львова ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 28.10.2021 щодо застосування до засудженого ОСОБА_7 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі,
за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

встановила:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28.10.2021 засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання більш м`яким у виді обмеження волі.
Не погоджуючись з даною ухвалою прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання державної установи «Личаківська ВК№30» та спостережної комісії Шевченківського районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, у порядку передбаченому ст. 82 КК України, щодо засудженого ОСОБА_7 .

Апелянт покликається, що дана ухвала винесена з порушенням чинного законодавства є незаконною через невідповідність фактичним обставинам справи.

Покликається що судом першої інстанції не було надано належної оцінки усім представленим матеріалам справи та не з`ясовано всі обставини справи, що у свою чергу, свідчить про необґрунтованість і невмотивованість судового рішення.

Зазначає, що заміна невідбутої частини покарання може бути застосовано, якщо засуджений став на шлях виправлення. Однак засуджений протягом відбування покарання лише двічі заохочувався правами начальника установи за сумлінне ставлення до праці на виробництві, а саме 05.01.2021, 04.04.2021, але це входить до обов`язкових вимог під час відбування покарання. Однак засуджений ОСОБА_7 раніше неодноразова засуджений за вчинення умисних, корисливих злочинів проти власності, у тому числі із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або із застосуванням такого нападу. Крім того даний засуджений третій раз відбуває покарання у місцях позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів.

Крім того поза увагою суду залишилося те, що 28.01.2021 ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні до нього ст. 101 КВК як такому що не став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про задоволення апеляційної скарги, думку засудженого ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності із ст. 82 КК України, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув необхідну частину покарання.
Відповідно до ст. 107 КВК України, належне виконання законних вимог представників адміністрації виправної колонії та дотримання встановлених норм щодо порядку і умов відбування покарання є обов`язковим для засуджених упродовж усього строку відбування ними покарання.

Приймаючи рішення про застосування чи у відмову у застосуванні до засудженого ст. 82 КК України суд повинен брати до уваги не лише доводи подання представника колонії, але і дані щодо особи засудженого у їхній сукупності.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Початок терміну відбування покарання 22 вересня 2019 року, кінець терміну покарання 22 вересня 2023 року.

Адміністрація державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережна комісія Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі засудженому ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 82 КК України посилаючись на те, що він відбув 1/2 строку покарання, встановлений порядок відбування покарання не порушував, два рази заохочувався.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_7 характеризується наступним чином: перебуваючи під вартою в УВП №19 м. Львова з 24.09.2019 порушення вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався.

У державну установу «Личакiвська виправна колонія (№30)» ОСОБА_7 прибув 08.07.2020. З січня 2021 року працевлаштований на виробництві установи у цеху №2 (дільниця виготовлення електромереж). На даний час не працевлаштований. За час відбування покарання в установі порушення вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи два рази заохочувався.

У суді апеляційної інстанції було з`ясовано те, що засуджений ОСОБА_7 з січня 2021 року працевлаштований, умов утримання не порушував, позитивно характеризується адміністрацією колонії; має право на застосування до нього ст.82 КК України.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

З врахуванням зазначеного вище, на думку колегії суддів, засуджений ОСОБА_9 своєю поведінкою довів, що є підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, передбачені ст. 82 КК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження у суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Відтак колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою, отже підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається, відповідно апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 82, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Галицької прокуратури м. Львова ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 28.10.2021 щодо застосування до засудженого ОСОБА_7 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: