УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2022 м. Бар Вінницької області

Слідчий суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене начальником Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР 19.07.2021 за № 0000033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 364 КК України,

УСТАНОВИЛА:
12.09.2022 слідчий ОСОБА_3 , за погодженням начальника Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Матеріали клопотання згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, передано слідчому судді ОСОБА_1 12.09.2022 о 16 год. 28 хв.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що посадові особи Супівської сільської ради, зловживаючи службовим становищем, всупереч інтересам служби, надали довідки (офіційні документи) невстановленим особам, які містили недостовірну інформацію та призвели до позбавлення можливості в установленому законодавством порядку передачі земельних ділянок у комунальну власність. Під час досудового розслідування було встановлено, що рішенням Барського районного суду Вінницької області від 22.05.2019 у цивільній справі № 125/893/19 задоволено позов ОСОБА_5 до Супівської сільської ради Барського району Вінницької області, і визнано за ним право на земельну ділянку площею 3,8429 (кадастровий номер :01:001:0085), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка залишилась після смерті ОСОБА_6 , та розташована на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області. На підтвердження факту спільного проживання з померлою ОСОБА_6 та прийняття спадщини позивачем до суду надано довідки виконавчого комітету Супівської сільської ради № 121 від 27.02.2019, згідно якою начебто ОСОБА_5 проживав зі спадкодавцем однією сім`єю з 2003 року до дня смерті останньої, тобто до часу відкриття спадщини в с. Супівка, Барського району Вінницької області.

Крім того, рішенням Барського районного суду Вінницької області від 18.10.2019 у цивільній справі № 125/1957/19 було визнано за ОСОБА_7 право власності на земельну частку (пай) площею 3,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області по КСП «За мир». На підставі вказаного рішення, проведено державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:0002 за ОСОБА_7 .

Окрім того, рішенням Барського районного суду Вінницької області від 18.10.2019 у цивільній справі № 125/217/19 аналогічно попередньо викладеним фактам за окремими фізичними особами визнано право власності на земельну частку (пай) площею 3,70 га, в умовних кадастрових одиницях без визнання меж в натурі (на місцевості), яка розташована на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області по КСП «За мир».

Вказував, що у слідства існують підстави вважати, що протягом 2018-2019 років посадові особи Супівської сільської ради всупереч інтересам служби незаконно видавали довідки, які були підставою винесення судами рішень про передачу земельних ділянок у приватну власність третім особам. Таким чином дії посадових осіб Супівської сільської ради призвели до унеможливлення переходу земельних ділянок площею 21,8 га у комунальну власність територіальної громади.

Враховуючи викладене, з метою попередження подальшого відчуження зазначених земельних ділянок, що може перешкодити швидкому, повному та неупередженому проведенню досудового розслідування, у слідства виникла необхідність у накладенні заборони на вчинення суб`єктами державної реєстрації будь-яких реєстраційних дій щодо реєстрації угод (договорів), додаткових угод до договорів оренди чи суборенди та їх розірвання вищезазначеного нерухомого майна, що перебуває у приватній власності, оскільки воно є предметом кримінального правопорушення. Незастосування заборони на користування чи розпорядження вказаними земельними ділянками може призвести до їх подальшого незаконного використання, набуття права власності на них незаконними правонабувачами, що позбавить можливості встановити істину по даному кримінальному провадженню.

Посилаючись на викладене, слідчий просив накласти арешт на земельні ділянки з кадастровим номером :01:001:0085, зареєстрована за ОСОБА_5 , та з кадастровим номером :02:004:0002, зареєстрована за ОСОБА_7 , розташовані на території Супівського старостинського округу, Копайгородської СТГ, Жмеринського району Вінницької області, шляхом заборони здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо розпорядження та їх відчуження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Реєстраційні дії щодо накладення арешту на вказане майно покласти на державного реєстратора відділу «Центру надання адміністративних послуг» Барської міської ради.

У клопотанні слідчий просив розглянути клопотання про арешт майна без виклику власників земельних ділянок мотивуючи тим, що земельні ділянки були предметом кримінально протиправних дій і повідомлення власників ділянок про розгляд клопотання може призвести до втрати зазначених речових доказів шляхом передачі права власності на них іншим правонабувачам, зміни цільового призначення земельних ділянок, їх поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, укладення договорів та відчуження земельних ділянок іншим чином.

Оскільки розслідування проводиться щодо зловживання службовим становищем, що, на думку слідства, призвело до вибуття з комунальної власності земельних ділянок, і коло причетних осіб станом на момент розгляду клопотання про арешт майна не встановлено, тому з метою забезпечення збереження майна відповідно до частини 2 статті 172 КПК України у момент отримання клопотання слідчим суддею було прийнято рішення проводити розгляд клопотання без повідомлення власників земельних ділянок, з повідомленням слідчого і прокурора.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, матеріалів досудового розслідування для огляду слідчому судді не надав, разом з клопотанням про арешт майна подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав у повному обсязі. Про час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, що підтверджується даними телефонограми.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, що підтверджується даними телефонограми.

Згідно з частиною 1 статті 172 КПК України неприбуття слідчого та володільця майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі частини 4 статті 107 КПК України у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

До клопотання слідчий додав витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0000033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 364 КК України, відомості до ЄРДР внесено 19.07.2021 у зв`язку із самостійним виявленням прокурором кримінального правопорушення.

Слідчим додано також інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №309562309 від 12.09.2022 та 309562605 від 12.09.2022, які містять відомості про кадастрові номера земельних ділянок, які перебувають у власності ОСОБА_7 на підставі рішення суду №125/1957/19 від 18.10.2019, та ОСОБА_5 на підставі рішення суду №125/893/19 від 22.05.2019 відповідно до наведених у клопотанні номерів земельних ділянок.

До клопотання додано також постанову слідчого від 12.09.2022 про визнання вказаних двох земельних ділянок речовим доказом.

Жодних інших матеріалів до клопотання не додано.

Дослідивши клопотання та документи, що долучені до нього, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Арешт майна відповідно до норм частини 2 статті 131 КПК України є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно із частиною 3 статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Обов`язок доказування обґрунтованості клопотання покладається на сторону кримінального провадження, яка його подала.

Так, частиною 5 статті 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завдання арешту майна визначені абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України. Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 2 статті 170 КПК України встановлює виключний перелік випадків, у яких допускається арешт майна, а саме арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Абзацом 2 частини 10 статті 170 КПК України встановлено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання слідчого і долучені до нього матеріали не містять жодних доказів щодо недобросовісності власників майна, які набули права власності на підставі рішення суду. Підозру жодній особі, у тому числі власникам майна, у цьому кримінальному провадженні не оголошено. Рішення Барського районного суду від 22.05.2019 у справі №125/893/19 і від 18.10.2019 у справі №125/217/19, на підставі яких набуто право власності на вказані дві земельні ділянки, згідно із відкритими даними Єдиного державного реєстру судових рішень в апеляційному порядку не переглядалися і є чинними.

Матеріали клопотання взагалі не містять жодних даних про те, з яких мотивів чи на підставі яких доказів слідчий вважає, що довідки Супівської сільської ради були підробленими. У клопотанні не зазначено про жодні проведені слідчі дії під час досудового розслідування, яке триває більше року.

У клопотанні відсутнє будь-яке обґрунтування того, чому арешт необхідно накласти лише на дві вищезазначені ділянки, у той час як у клопотанні вказано, що дії посадових осіб Супівської сільської ради призвели до унеможливлення переходу земельних ділянок площею 21,8 га у комунальну власність, і в клопотанні йдеться про три судові справи і три земельні ділянки, які, на думку слідчого, незаконно вибули із комунальної власності.

Доводи про те, що вказані дві земельні ділянки, і тільки дві земельні ділянки з загальної кількості земель площею 21,8 га, право власності на які набуто на підставі рішення суду, мають ознаки речових доказів у цьому кримінальному провадженні, є необґрунтованими.

Жодних аргументів про те, яким чином відчуження двох земельних ділянок перешкодить досудовому розслідуванню фактів підробки довідок посадовими особами сільської ради, у клопотанні не наведено.

Відповідно до частини 1, 2 статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, жодних доводів на обґрунтування необхідності арешту двох земельних ділянок клопотання не містить.

З вказаних мотивів у задоволенні безпідставного клопотання слід відмовити повністю.

Керуючись ст.170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:
Відмовити повністю у задоволенні клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , яке погоджене начальником Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Повний текст ухвали складено 14.09.2022.

Слідчий суддя Юлія САЛДАН