Провадження № 1-кп/760/2099/22
Справа №760/6428/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0000083 від 15.04.2022, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перемога Баришівського району Київської області, громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає.

Суд, згідно вимог ст. 331 КПК України, у зв`язку з тим, що судове провадження не було завершене, розглядаючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходить з такого.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурор зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що були встановлені раніше, та на даний час не зменшились, зокрема, можливості ухилятися від суду, негативно впливати на учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також просив врахувати, тяжкість та обставини скоєного ним злочину.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти продовження дії запобіжного заходу.

Підставою для застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подальшого його продовження під час судового провадження стало доведення перед судом ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачений ОСОБА_7 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, негативно впливати на учасників процесу.

Наведені ризики та твердження обґрунтовані та підтверджуються тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, вчиненого під час дії воєнного стан, що підтверджується матеріалами, які надійшли до суду, офіційно не працевлаштований та не має офіційних доходів, на даний час триває збройна агресія російської федерації на території України.

Вказані обставини, які встановлені та доведені під час розгляду кримінального провадження, які обґрунтовували та обґрунтовують продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого не змінилися. Обсяг та зміст висунутого обвинувачення стосовно обвинуваченого не змінився, судовий розгляд триває.
Таким чином, із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання, що може бути призначене обвинуваченому, тяжкість висунутого обвинувачення в умисному особливо тяжкому кримінальному правопорушенні проти основ національної безпеки України, відсутність у обвинуваченого офіційних та законних доходів, міцних соціальних зв`язків, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вищезазначені обставини, на переконання суду, є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням встановлених обставин, на переконання суду, не гарантує запобігання цим ризикам, які, як зазначено раніше, будь-яким чином не зменшилися, залишаються незмінними, незважаючи на тривалість кримінального провадження, тобто є триваючими.
Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до правової позиції, наведеної у Постанові Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі №383/546/15-к суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права сторін у справі, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що, зокрема, метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи судом, який повинен підтвердити або спростувати підозру, що була підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відтак, зважаючи на раніше викладене, зберігаючи об`єктивність та безсторонність, з метою досягнення завдань кримінального провадження та мети застосування запобіжних заходів, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на 60 днів.
На підставі ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави щодо ОСОБА_7 , оскільки злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, вчинений під час дії воєнного стану, що триває.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 331 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк дії, обраного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 12.11.2022 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити начальникові ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 12.11.2022 включно.

Ухвала бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Головуючий
Судді