Справа № 149/608/22
Провадження №1-кп/149/85/22
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

28.04.2022 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000098 від 15.03.2022 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Херсон, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, одруженої, на утриманні двоє малолітніх дітей, не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 05.03.2022 приблизно об 22 годині 00 хвилин перебувала за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 та в цей час у останньої виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна із приватного будинку АДРЕСА_1 , так як вона достовірно знала, що у даному будинку ніхто не проживає, а його власники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мешкають у іншому населеному пункті.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, підійшовши до території домогосподарства за вищевказаною адресою, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, таємно, шляхом відкриття металевої хвіртки, незаконно проникла на територію домогосподарства потерпілої.

Знаходячись безпосередньо на подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 відшукавши на території домогосподарства у кишені куртки, яка висіла із зовнішньої сторони підсобного приміщення на території цього ж домогосподарства ключ від вхідних дверей приватного будинку та шляхом відкриття зазначеним ключем вхідних дверей до будинку, незаконно проникла до його приміщення, де з метою завершення свого злочинного умислу та діючи з корисливим мотивом власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрала одяг із приміщень будинку, який будь-якої матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_6 не має.

Після вчинення своїх протиправних дій, ОСОБА_4 викраденим одягом розпорядилась на власний розсуд, а ключ, яким відчинила вхідні двері приватного будинку залишила собі.

В подальшому 15.03.2022 приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення майна із приватного будинку АДРЕСА_1 , та реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів, підійшовши до території домогосподарства за вищевказаною адресою, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, таємно, шляхом відкриття металевої хвіртки, незаконно проникла на територію зазначеного домогосподарства.

Знаходячись безпосередньо на подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 підійшовши до приватного будинку та шляхом відкриття вхідних дверей до будинку ключем, яким при вищевказаних обставинах, 05.03.2022, вона розпорядилась, незаконно проникла до його приміщення, де з метою завершення свого злочинного умислу та діючи з корисливим мотивом власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрала із приміщення веранди 60,08 кілограм пшениці другого класу, яка знаходилися у двох мішках, вартість якої відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-22/3415-ТВ від 25.03.2022 становить 460,81 гривень.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 460,81 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.
Обвинувачена вину визнала повністю та надала в суді показання, відповідно до яких підтвердила наведені у обвинувальному акті обставини вчинення кримінального правопорушення. Про вчинене шкодує, просить суворо не карати та не застосовувати відносно неї реальну міру покарання.
Потерпіла надала суду заяву, якою претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої немає, щодо міри покарання обвинуваченої, покладається на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, які не заперечували проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та просили застосувати цей порядок, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, сумнівів у добровільності та істинності її позиції у суду немає, сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, тому суд обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи обвинуваченої.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.
При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує вимоги ст.ст. 65-67 КК України, роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття, яке полягає в тому, що вона розкаялася у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої відсутні.

При призначенні покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винної, яка раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, а також враховує висновок органу пробації, наведений в досудовій доповіді, відповідно до якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як середній та ризик небезпеки для суспільства оцінено як низький, а виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не буде становити небезпеку для суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченої, яка щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, думку прокурора, думку потерпілої, яка претензій до обвинуваченої не має, стан здоров`я обвинуваченої, сімейний стан, на утриманні обвинуваченої двоє малолітніх дітей, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, а тому їй слід призначити мінімальне покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням положень статей 75, 76 КК України, що буде необхідним та достатнім для її виправлення тапопередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Речові докази, відповідно до ст. 100 КПК України, повернути потерпілій.
Процесуальні витрати в розмірі 686,48 грн (витрати на залучення експерта), відповідно до ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченої в дохід держави.
Запобіжні заходи не обиралися.
Цивільний позов не заявлено.
Арешт, накладений ухвалою слідчого суді від 17.03.2022, скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 17.03.2022 на металеву тачку (кравчучку), тигрове покривало та в`язану кофту, два мішки із зерном пшениці, вагою 62,08 кг, - скасувати.

Речові докази, а саме: металеву тачку (кравчучку), тигрове покривало та в`язану кофту, які знаходяться в кімнаті речових доказів Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області повернути потерпілій, а також два мішки із зерном пшениці, вагою 62,08 кг, які передані на відповідальне зберігання потерпілій, залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 до державного бюджету України процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 686,48 грн.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_7