Справа № 369/1579/22
Провадження №1-кс/369/228/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 22.01.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що сектором дізнання відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській областіпроводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000165 від 22.01.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.12.2021 до ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від поліцейського СРПП указаного відділу поліції з приводу того, що 22.01.2022 в ході патрулювання за адресою: вул. Святошинська, 48 м. Вишневе Бучанського району Київської області, зупинено автомобіль марки «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 з наявними ознаками підробки ідентифікаційного номеру кузова вказаного транспортного засобу.

Цього ж дня, 21.01.2022 в період часу з 13 години 20 хвилин до 13 години 40 хвилин проведено огляд автомобіля марки «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2003 року випуску, який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане 14.04.2005 МРЕВ-3, м. Києва, на автомобіль марки «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2003 року випуску, шасі (кузова, рами) автомобіля б/н.

У даному випадку на вищевказану річ, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження.

У судове засідання прокурор не з`явився в клопотанні просив суд здійснити розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання в провадженні сектору дізнання ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000165, відомості про яке 22.01.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Аналізуючи наведені вимоги закону, суд переконий, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.

Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.

Наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені прокурором у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як саме клопотання не є доказом будь-яких обставин.

Таким чином, слідчий, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте таких дій вчинено не було, з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна речовим доказом.

Враховуючи вищевикладене і мотивування клопотання прокурора, суд вважає, що прокурор не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 22.01.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1