ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/789/22 Справа № 182/8066/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч.2 ст.27, ч.3 ст.307 КК України,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі ст.89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Зазначеною ухвалою було задоволено клопотання прокурора.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на строк судового розгляду, але не більше шістдесяти днів, а саме до 19 березня 2022 року.
Визначено для кожного з обвинуваченого заставу у сумі кратній 450 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1116450 ( один мільйон сто шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду протягом стоку дії ухвали. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну;
Термін дії обов`язків, покладених на обвинувачених у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Прийняте рішення, суд мотивував тим, що з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що на даний час обґрунтовано існує ризик вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, в яких вони обвинувачуються, оскільки інкриміновані злочини обвинуваченими вчинені ними у складі організованої групи, з розподілом ролей кожного з них. Крім того, відсутні відомості про те, що обвинувачені працюють офіційно або мають інше постійне законне джерело доходу, що в свою чергу доводить те, що останні можуть існувати за рахунок грошових коштів отриманих злочинним шляхом, як то незаконний збут наркотичних засобів і психотропних речовин.
На думку районного суду інший, більш м`який запобіжний захід, не буде дієвим і не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки кожного з обвинувачених. Тримання обвинувачених під вартою є необхідним запобіжним заходом на даному етапі судового розгляду, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених, що відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу і не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу суду та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вважає, що рішення суду є незаконним та постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, остільки судом не було враховано вимоги ст. ст. 177, 178, 194 КПК України. На його думку, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, остільки жоден з зазначених в клопотанні прокурора ризик не є доведеним.
На думку адвоката, судом належним чином не було враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання, проживає разом зі своєю матір`ю, сестрою та цивільною дружиною, що вказує на його міцність соціальних зв`язків, позитивно характеризується, до арешту офіційно працював, раніше не судимий. Обвинувачений знаходячись під вартою був прооперований, та на даний час стан його здоров`я потребує негайного оперативного лікування на головному мозку, що є неможливим в умовах тримання перебування його під вартою.

Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 та останній підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді просив рішення залишити без змін, зазначив, що районним судом знову продовжено ОСОБА_7 вказаний запобіжний захід.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого, думку учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За вимогами ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , суд першої інстанції належним чином дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.
Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, остільки враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, являються об`єктивні дані можливого переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, а також існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки останній, обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів, у складі організованої групи, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а також відсутні відомості того, що обвинувачений працює офіційно або має інше постійне джерело доходу, що в свою чергу доводить, що обвинувачений ОСОБА_7 може існувати за рахунок грошових коштів отриманих злочинним шляхом.
Колегія суддів вважає, що ризики є реальними та не зменшились.
Продовження існування зазначених вище ризиків у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру інкримінованим злочинам, та більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Тому, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для виконання завдань кримінального провадження.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, акцентуючи увагу на тому, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою. Проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Європейський Суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Ухвала за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним зазначену апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, - без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч.2 ст.27, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.3 ст. 307 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4