ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1376/22 Справа № 210/6977/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого
ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2022 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318 13 вересня 2021 року щодо

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с.Єнковці Лубенського
району Полтавської області, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2022 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 до 12 травня 2022 року включно. Залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу.
Мотивуючи ухвалене рішення суд посилався на те, що обставини, які явились підставою для взяття ОСОБА_8 під варту на даний час не змінилися та враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_8 , та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Свої вимоги обвинувачений обґрунтовує тим, що ухвала суду незаконна, необґрунтована та не вмотивована. Зазначає, що суд не взяв до уваги його бажання щодо особистої участі в судовому засіданні в залі суду. Вказує на те, що суд провів засідання, не повідомивши його про час та спосіб проведення засідання, не надав ухвалу про проведення засідання в режимі відеоконференції. Звертає увагу на те, що суд розглянув клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутністю та не надав йому ухвалу суду.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених
ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження №205/6977/21, 14 березня 2022 року в судовому засіданні Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку ст.331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, що виразились у незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин без мети збуту та незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів, з метою збуту, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 та доводи захисника щодо зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Так, ОСОБА_8 не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, обвинувачується у вчиненні злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення за ч.2 ст.307 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна та кримінальний проступок за ч.1 ст.309 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років, а отже, існує реальний ризик того, що він може здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин.
Крім того, ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків з метою змін їх показань на його користь.
Також, ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, джерел доходів не має, а отже існує ризик, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, обвинуваченим та захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
На підставі наведеного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченої перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Щодо посилання обвинуваченого на те, що суд не взяв до уваги його бажання щодо особистої участі в судовому засіданні в залі суду та провів засідання, не повідомивши його про час та спосіб проведення засідання, слід зазначити, що у зв`язку із введенням в країні воєнного стану доставлення обвинувачених до суду не здійснюється, разом з тим, ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року судом забезпечено розгляд питання щодо продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого о 15:30 год. 14 березня 2022 року в режимі відеоконференції за участю ОСОБА_8 та скеровано дану ухвалу до ДУ Криворізька установа виконання покарань (№3), втім обвинувачений відмовився брати участь у судовому засіданні.
Посилання обвинуваченого на те, що суд розглянув клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без його участі, не свідчать про не дотримання судом першої інстанції приписів КПК України щодо належної реалізації права обвинуваченого на захист, оскільки при розгляді зазначеного клопотання в суді першої інстанції був присутній захисник ОСОБА_8 .
Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, апеляційним переглядом не встановлено.
Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4