ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 678/271/22

Провадження № 11-сс/4820/188/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 21 березня 2022 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2022 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду від 04 квітня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 21 березня 2022 року до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, не працює, в силу ст.89 КК України немає судимостей,

та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 04 квітня 2022 року по 02 червня 2022 року включно.

Визначено ОСОБА_7 розмір застави тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 74 430,00 грн.

В разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 , строком на час дії даної ухвали, покладено наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першим викликом;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Дію ухвали постановлено рахувати по 02 червня 2022 року.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду від 04 квітня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв.

Уважав, що рішення слідчого судді місцевого суду є незаконним та необґрунтованим.

Під час обрання запобіжного заходу слідчим суддею місцевого суду підозрюваний ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, дав правдиві зізнавальні показання стосовно крадіжки та щиро розкаявся.

Зокрема, посилався на те, що матеріальний збиток, заподіяний відділенню поштового зв`язку, відшкодований повністю у сумі 2 139 грн 59 коп.

На думку сторони захисту, серед іншого, прокурор не навів жодних обставин про те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Захисник стверджував, що в судовому засіданні суду першої інстанції ні прокурор, ні слідчий не навели жодного доказу про те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду чи перешкоджати іншим чином досудовому розслідуванню кримінального провадження.

Доказів можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілого сторона обвинувачення також не навела.

У кримінальному провадженні органом досудового слідства виявлено та вилучено всі докази. Отже, підозрюваний ОСОБА_7 не зможе знищити, сховати або спотворити будь-який предмет, який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Окрім того, звертав увагу, що відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилитися до вчинення нових злочинів. Так само і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне («Пшевечерський проти Росії», «Сулаоя проти Естонії»).

Також сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі «Ніколова проти Болгарії»).

Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, на переконання захисника, забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, такий запобіжний захід надасть можливість підозрюваному ОСОБА_7 доглядати та забезпечувати свою сім`ю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

З матеріалів провадження вбачається, що 21 березня 2022 року близько 01 гол 00 хв ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 підійшли до приміщення відділення поштового зв`язку, що розташоване на вулиці Сушка Луки, 15 в селі Вербка Хмельницького району Хмельницької області, яке належить АТ «Укрпошта», діючи умисно, таємно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи про дію на території України воєнного стану, введеного в дію 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву ОСОБА_10 за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя металевого лому, навісного замка від вхідних дверей, проникли в приміщення відділення поштового зв`язку, звідки викрали продукти харчування та товари побутової хімії, а ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 602,00 грн, а всього на загальну суму 2 139 грн 59 коп, заподіявши АТ «Укрпошта» майнової шкоди.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 березня 2022 року вбачається, що відомості про вказану подію внесені 21 березня 2022 року за №0000053 із правовою кваліфікацією ч.4 ст.185 КК України.

31 березня 2022 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказував на існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5, 7 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, на те, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, усвідомлює тяжкість висунутої підозри, те, що йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, його реальне відбування у місцях позбавлення волі, що дає обґрунтовані підстави стороні обвинувачення вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, зазначав, що ОСОБА_11 тривалий час ніде не працює, немає постійного місця роботи чи законного джерела прибутку, що може спонукати останнього до продовження злочинної діяльності та вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Наявний ризик того, що, перебуваючи на волі, підозрюваний вчинятиме тиск на свідків та представника потерпілого, шукаючи будь-які можливі шляхи впливу на них, спонукаючи до зміни ними показань або відмови від давання показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності або ж її пом`якшення.

Підозрюваний ОСОБА_11 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, після відбуття покарання належних для себе висновків не зробив та підозрюється у вчиненні нового тяжкого злочину в умовах дії на території України воєнного стану, що свідчить про стійку антисоціальну спрямованість та необхідність його ізоляції від суспільства.

У зв`язку з цим слідчий просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб із визначенням застави, згідно до ст.182 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно із положеннями ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити певні дії, передбачені КПК України.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя місцевого суду вважав, що долучені до клопотання слідчим докази дають підстави прийти до висновку, що підозра у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Підтвердженням обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: результати проведених слідчих дій (огляд місця події); результати допиту представника потерпілого, свідків; отримано від ОСОБА_7 і ОСОБА_10 викрадені ними речі з приміщення відділення поштового зв`язку (які вони добровільно видали); отримано від ОСОБА_12 речі, які також він добровільно видав; результати проведеного огляду вилучених речей; визнання вказаних речей речовими доказами; акт службового розслідування з додатками від АТ «Укрпошта», в якому встановлено матеріальний збиток, який було завдано в результаті вчинення правопорушення.

З наданих матеріалів вбачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

У своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини наголошував, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції, приходить до висновку, що не надано доказів, що більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальної поведінки підозрюваного, та, враховуючи встановлені обставини, а також відомості про особу підозрюваного, уважає за необхідне обрання йому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що буде достатнім для запобігання встановленим ризикам, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та проведення належного досудового розслідування, тобто буде дієвим.

Так, запобіжний захід застосовується виключно задля запобігання встановленим ризикам, факт існування яких наразі є доведеним стороною обвинувачення.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів приходить до висновку про наявність в даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та вони дають достатніх підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ураховуючи та досліджуючи всі наведені стороною обвинувачення ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слід зазначити, що запобіжний захід це процесуальний захід, який полягає у тимчасовому обмеженні прав людини органом досудового розслідування, досягненням якого є певна мета.

Урахувавши всі обставини провадження, мету процесуальних обов`язків, можливість вчинити підозрюваним певних дій, колегія суддів приходить до висновку про неможливість застосування до нього іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Мотиви прийнятого слідчим суддею місцевого суду рішення належним чином є обґрунтованими.

Європейський суд з прав людини наголошував, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Крім того, Європейський суд з прав людини зазначав, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено державою з огляду на суспільний інтерес.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що підозрюваний або обвинувачений вчинить дії, які будуть перешкоджати досудовому слідству, судовому провадженню або створять певну загрозу суспільству.

При визначенні та дослідженні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що особа одночасно, поза всяким сумнівом вчинить відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що вона має реальну можливість і необхідність їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у майбутньому.

Стороною обвинувачення в суді першої та апеляційної інстанції визнається доведеним, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення, або впливати на кримінальне провадження іншим чином.

Колегія суддів уважає, що рішення слідчого судді суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлене з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді місцевого суду відповідає вимогам ст.196 КПК України.

Ураховано вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо тільки в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на думку колегії суддів апеляційного суду, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та належним чином забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного.

Саме такий застосований до підозрюваного запобіжний захід відповідає тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній підозрюється.
Колегією суддів апеляційного суду на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінено в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; міцність його соціальних зв`язків.

Необґрунтованими визнаються доводи апеляційної скарги сторони захисту, які є непереконливими та не беруться до уваги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують в цілому висновку слідчого судді місцевого суду про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Матеріали провадження свідчать про те, що заявлені ризики існують та вони виправдовують застосування вказаного запобіжного заходу до підозрюваного.

Обставини, на які вказувала сторона захисту, перевірені та враховані колегією суддів, однак вони не можуть бути підставами для зміни застосованого запобіжного заходу.

При цьому розмір застави, визначений підозрюваному ОСОБА_11 , є достатнім і необхідним для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.

Колегія суддів зазначає, що висновок слідчого судді місцевого суду повною мірою відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, відтак, не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2022 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3