Справа № 466/6134/17
Провадження № 1-кп/466/37/22
У Х В А Л А

29 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_6 ,-

в с т а н о в и в :

В ході судового розгляду обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0001716 про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу на 60 діб. Зазначає, що до спливу такого строку неможливо завершити розгляд судового провадження. Необхідність в обранні найбільш сувогоро запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 викликана тим, що останній не має міцних соціальних зв`язків, сталих доходів, обвинувачується у вчиненні злочину в період, коли він перебував на іспитовому терміні за вироком суду . Крім того, у період розгляду даного кримінального провадження ОСОБА_6 неодноразово ухилявся від явки до суду, в зв`язку з чим двічі оголошувався у розшук. Оскільки в інший спосіб не можливо забезпечити його належну процесуальну поведінку, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що відсутні підстави для утримання його під вартою, оскільки він не буде скриватись від суду, не може впливати на свідків та потерпілого, оскільки всі вони вже допитані в суді. Просив визначити йому розмір застави або обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки на даний час відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України , для продовження строку триманні особи під вартою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 183 КПК України врегульовано, що , тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі обставини справи та дані, що характеризують спосіб ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали і на даний час продовжують існувати. ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Він раніше судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства у період, коли перебував на іспитовому терміні по іншому вироку суд. У обвинувченогоо відсутні міцні соціальні зв`язки. В зв`язку з ухиленням від явки до суду , ОСОБА_6 двічі оголошувався у розшук у даному судовому провадженні . Наведене свідчить про те, що ОСОБА_6 у разі обрання йому іншого запобіжного заходу може ухилятись від суду з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Враховуючи вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема те, що дане кримінальне правопорушення було вчинено із застосуванням насильства відносно неповнолітньої особи , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, інші обставини в сукупності, суд вважає за необхідне не визначати обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави.

Керуючись ст. 376 КПК України , суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб , без визначення розміру застави, до 27 вересня 2022 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 01 серпня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1