Провадження №1-кп/761/2093/2022
В провадженні колегії суддів Шевченківського районного суду міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_4 , суддів ОСОБА_5 , ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст.260, ч.3 ст.260, ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.27 ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст.260, ч.3 ст.260 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст.260, ч.2 ст.260, ч.2 ст.333 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.260, ч.3 ст.260 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_13 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 25 серпня 2022 року подав до суду клопотання про скасування обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під цілодобовим домашнім арештом, посилаючись на положення ст. 616 КПК України та мотивуючи подане клопотання тим, що ОСОБА_3 бажає бути мобілізованим до ГУР МО України, а також тим, що останній неодноразово, з дозволу суду, короткостроково відлучався з місця домашнього арешту у тому числі для планування військових операцій в зоні ведення бойових дій за участі ГУР МО України.
При цьому у клопотанні захисник ОСОБА_2 зазначав, що Головне управління розвідки МО України неодноразово направляло на адресу суду листи, у яких висловлювалась необхідність у задіянні ОСОБА_3 у військових операціях по обороні України.
Також адвокат ОСОБА_2 відмітив, що стороною захисту у порядку, визначеному ч. 4 ст. 616 КПК України було подано прокурору, що підтримує державне обвинувачення клопотання про скасування запобіжного заходу, однак останній не виконав дій, передбачених ч. 4 ст. 616 КПК України та не звернувся з відповідним клопотанням до суду.
У зв`язку з викладеним авдокат ОСОБА_2 просив скасувати запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у вигляді цілодобового домашнього арешту, для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Прокурор ОСОБА_14 проти задоволення клопотання захисника заперечував, вказував, що сторона захисту дійсно двічі зверталась до прокурора з відповідними клопотаннями, однак у їх задоволенні було відмовлено з огляду на наявні у кримінальному провадженні ризики.
Оцінивши вищенаведені доводи, колегія суддів прийняла рішення яким залишила без задоволення клопотання адвоката ОСОБА_2 .
Не погоджуючись з таким рішенням, вважаю за необхідне відмітити наступне.
Так, положеннями ч. 4 ст. 616 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано інший запобіжний захід, ніж запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право звернутися до прокурора для скасування відповідного запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. Прокурор у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті, звертається до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з відповідним клопотанням.
Слід відмітити, що законодавець у вказаній нормі закріпив лише один критерій для звернення підозрюваного, обвинуваченого з клопотанням про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а саме застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу відмінного від запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому, на відміну від ч. 1 ст. 616 КПК України, яка передбачає дискреційну реакцію прокурора на клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ч. 4 ст. 616 КПК України передбачає для прокурора лише один порядок дій звернення до слідчого судді, суду з клопотанням про скасування запобіжного заходу.
Водночас, вказаний обов`язок прокурором у даному випадку виконано не було, що дає суду можливість розглянути відповідне клопотання сторони захисту.
З приводу наведених у клопотанні доводів захисника ОСОБА_2 , вважаю за необхідне відмітити наступне.
Так, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації запроваджено режим воєнного стану.
Положеннями ст. 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.
З матеріалів, долучених сторонами до кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 з 22 червня 2022 року є добровольцем добровольчого формування ІНФОРМАЦІЯ_2 , брав безпосередню участь у розробленні військових операцій ГУР МО України, а також може бути задіяним безпосередньо у бойових діях.
Слід відмітити, що запровадження на території України воєнного стану та необхідність забезпечення успішності бойових дій є обставиною, що істотно впливає на усі сфери суспільного життя, у тому числі така обставина повинна бути врахована судом і при вирішенні питання щодо доцільності подальшого застосування до осіб, що виявили бажання взяти участь у захисті України запобіжних заходів.
Таким чином, беззаперечним є твердження, що у випадку наявності в особи відповідних навичок та умінь, бажання такої особи виконати свій громадянський обов`язок по захисту Вітчизни від збройної агресії, а також потреби у такій особі в підрозділах, які безпосередньо відповідають за обороноздатність держави, суспільний інтерес у забезпеченні безпеки України превалює над можливими ризиками, передбаченими ч. 1 ст. 177 КПК України.
У цьому контексті слід відмітити, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, як вбачається з матеріалів справи вже перешкодив залученню ОСОБА_3 до безпосередньої участі у бойових діях, оскільки надання дозволу особі, що утримується під цілодобовим домашнім арештом дозволу на тривале вибуття з регіону проживання до регіону, де ведуться активні бойові дії нівелює саму суть такого запобіжного заходу, як домашній арешт.
Також необхідно зазначити, що надані стороною захисту листи ГУР МО України, на етапі звернення розгляду клопотання про скасування запобіжного заходу у порядку, визначеному ч. 4 ст. 616 КПК України, є достатнім підтвердженням можливості призову ОСОБА_3 під час мобілізації на особливий період.
В той же час, у випадку, якщо обвинуваченого ОСОБА_3 у розумні строки після скасування запобіжного заходу не буде мобілізовано, ніщо не заважає суду повторно обрати стосовно нього необхідний запобіжний захід.
Водночас, при постановленні ухвали про відмову у задоволенні клопотання про скасування для ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під цілодобовим домашнім арештом такі міркування взяті до уваги не були.
Суддя ОСОБА_1