УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2021 Справа №607/17024/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 у м. Тернополі в залі суду у підготовчому судовому засіданні в кримінальному провадженні №0000459 стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України, -

встановив:
Прокурор ОСОБА_3 подала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_5 .

У поданому клопотанні зазначено: «Групою слідчих СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000459 від 6 квітня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 185 КК України.

У період часу з 9 години 00 хвилин 6 квітня 2021 року по 13 годину 20 хвилин 6 квітня 2021 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи спільно та за попередньою змовою, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проникли у приміщення квартири АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали 2 ноутбуки, годинники, ювелірні вироби, грошові кошти у національній та іноземній валюті, чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 276 156 гривень.

Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000459 від 6 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, у період часу з 8 години 00 хвилин 6 квітня 2021 року по 14 годину 00 хвилин 6 квітня 2021 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи спільно та за попередньою змовою, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проникли у приміщення квартири АДРЕСА_2 , ювелірні вироби та грошові кошти у національній валюті, чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_10 на загальну суму 6 436, 26 гривень.

Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000460 від 6 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

7 квітня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України.

7 квітня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України.

21 вересня 2021 року, у зв`язку із встановлення обставин вчинених кримінальних правопорушень, винесено постанову про зміну правової кваліфікації кримінального провадження № 0000459 від 6 квітня 2021 року, в частині епізоду за фактом викрадення майна ОСОБА_11 , з ч. 4 ст. 185 КК України на ч.3 ст. 185 КК України.

21 вересня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

21 вересня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів для обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_3 , раніше судимого 16.04.2007 засуджений Нетішенським міським судом в Хмельницькій області за ст. ч.3 ст.189, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України, вид покарання позбавлення волі на строк 5 років. На основі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 25.01.2008 засуджений Шепетівським міським судом в Хмельницькій області за ст.186 КК України, вид покарання позбавлення волі на строк 5 років й місяць; 17.07.2008 засуджений Нетішенським міським судом в Хмельницькій області за ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, вид покарання позбавлення волі на строк 4 роки; 08.10.2013 засуджений Нетішенським міським судом в Хмельницькій області ст.395 КК України, вид покарання арешт строком 3 місяці; 12.05.2016 засуджений Шепетівським міським судом в Хмельницькій області з ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, вид покарання позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Так, із врахуванням реального існування ризиків, передбачених cт. 177 КПК України, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2021 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого завершується о 23 год. 59 хв. 6 жовтня 2021 року.

Проте, станом на даний час, продовжують існувати обґрунтовані підстави для продовження дії раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підставою до продовження відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, за які передбачено покарання у виді волі на строк від трьох до шести років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

1) переховуватись від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Пунктом 58 рішення ЄСПЛ по справі «Олександр Макаров проти Росії» від 12.05.2009 визначено, що суд також має враховувати тяжкість висунутого обвинувачення, особу підозрюваного або обвинуваченого, рід занять, вік, стан здоров`я, сімейний стан та інші обставини. Так, існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, зокрема, позбавлення волі до шести років, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Крім того він ніде не працює, офіційних доходів не отримує;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки місцезнаходження всіх предметів вчинення злочинів на даний час не відоме;

3) незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні (п. З ч. 1 ст. 177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 безпосередньо відомо місце фактичного проживання потерпілих, свідків та іншого обвинувачення у кримінальному провадженні та номера мобільних телефонів останніх, у зв`язку із чим, обвинувачений може впливати на них, чинити відповідний тиск, шляхом погрози, може схиляти до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід судового розгляду.

4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Під час оцінки в сукупності всіх обставин, керуючись ст. 178 КПК України, потрібно врахувати те, що підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Звертаю увагу суду на те, що СВ Хмельницького РУП ГУНП в Тернопільській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_5 , в межах якого останньому ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 24 лютого 2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак 02 березня 2021 року ОСОБА_5 було звільнено з під варти, у зв`язку із внесенням застави.

Вказані обставини, в цілому, свідчать про те, що визначенні в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 ризики не зменшились, а продовжують існувати, та виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Відомостей, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_5 , під вартою, на даний час не здобуто.

Згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів».
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 пояснив, що подане клопотання підтримує в повному обсязі посилаючись на зазначені у ньому мотиви.

Захисник ОСОБА_6 заперечив щодо клопотання прокурора посилаючись на відсутність обґрунтування обвинувачення, відсутність задекларованих стороною обвинувачення ризиків, та недоведення обставин, що більш м`який запобіжних захід не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого, тому просить обрати запобіжний захід не пов`язаний із взяттям під варту.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що підтримує доводи захисника.

Ознайомившись із клопотанням сторони обвинувачення, наявними матеріалами підготовчого провадження, заслухавши доводи та пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В порядку ч.1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

На думку суду, стороною обвинувачення доведено достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України крадіжка, поєднана з проникненням у житло, що слідує із реєстру матеріалів досудового розслідування долученого до обвинувального акту. Однак суд звертає увагу на те, що згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Згідно з частиною першою статті 183 Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Також прокурором доведено, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та подальше його продовження щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не зменшились та продовжую існувати зокрема:

- ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, зокрема, позбавлення волі до шести років, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Крім того він ніде не працює, офіційних доходів не отримує;

- ОСОБА_5 безпосередньо відомо місце фактичного проживання потерпілих, свідків та іншого обвинувачення у кримінальному провадженні та номера мобільних телефонів останніх, у зв`язку із чим, обвинувачений може впливати на них, чинити відповідний тиск, шляхом погрози, може схиляти до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід судового розгляду;

- Також ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується, оскільки він раніше суджений, ніде не працює, офіційних доходів не отримує;

- Крім цього ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень , оскільки місцезнаходження всіх предметів вчинення злочинів на даний час не відоме

ЄСПЛ через призму рішень зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Стороною обвинувачення доведено, що наявність декількох ризиків у сукупності, які об`єктивно існують, унеможливлюють застосування менш суворих запобіжних заходів, тому жоден з таких не буде достатнім для запобігання їм та забезпечення належної поведінки обвинуваченим і виконання ним своїх обов`язків.

Проаналізувавши наведене у сукупності вважаю, що пояснення сторони захисту спростовуються матеріалами та доводами сторони обвинувачення про існування ризиків, які об`єктивно існують.

З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального провадження, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, із врахуванням особи ОСОБА_12 стану здоров`я, майнового стану, інкримінованого правопорушення, соціальних зв`язків, суд приходить до переконання про необхідність обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього враховуючи особу обвинуваченого та вимоги ст. 182 КПК України суд вважає за доцільне ОСОБА_5 визначити заставу в розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 136 200 (сто тридцять шість тисяч двісті) гривень, яку можна внести до прийняття нового рішення щодо запобіжного заходу, яка в свою чергу слугуватиме реальною альтернативою від утримання під вартою, та буде здатна забезпечити виконання обвинуваченим своїх обов`язків.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 8, 22, 94, 177, 178, 182, 183, 198, 315 КПК України, суд -

постановив:
Клопотання прокурора задовільнити, ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці до 04 грудня 2021 року.

ОСОБА_5 визначити заставу в розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 136 200 (сто тридцять шість тисяч двісті) гривень.

Після внесення застави ОСОБА_5 звільнити з-під варти і з цього часу на нього покладаються обов`язки: носити електронний засіб контролю; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суду про зміну місця проживання; з`являтися за першою вимогою до суду; утримуватися від спілкування з свідками вказаними у реєстрі матеріалів досудового розслідування, який йому вручено; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк два місяці до 04 грудня 2021 року.

ОСОБА_5 роз`яснити, що у випадку не виконання покладених обов`язків внесена застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали закінчується 04 грудня 2021 року в 23 год. 59 хв.

Копію ухвали вручити сторонам та учасникам і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії ухвали.

Підготовче судове засідання відкласти до 01 листопада 2021 року 12 год. 30 хв. про, що повідомити сторони та учасників.

Головуючий суддяОСОБА_1