Дата документу 11.10.2021 Справа № 554/9733/21
УХВАЛА
іменем України
11 жовтня 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 22 липня 2021 року, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
11 жовтня 2021 року до провадження слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, в порядку ст.303 КПК України, датована 11 жовтня 2021 року, в якій просить: зобов`язати уповноважених осіб Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_3 від 22 липня 2021 року про вчинення кримінального правопоругення.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

Згідно з ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Предметом даної скарги є бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п.1 ч.1 ст.303 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Таким чином, обрахування 10-денного строку на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора розпочинається після сплину 24 годин з моменту, коли слідчому, дізнавачу, прокурору стало відомо про вчинення кримінального правопорушення - з моменту отримання заяви чи повідомлення.

З матеріалів скарги вбачається, що 24 липня 2020 року заявником ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку було направлено на адресу ГУНП в Полтавській області заяву про вчинення кримінального правопорушення від 22 липня 2021 року.

Адвокат у скарзі зазначає, що листом від 11 серпня 2021 року відділу поліції № 1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 було повідомлено про перенаправлення його заяви до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області. Також зазначає, що 10 вересня 2021 року та 07 жовтня 2021 року ним в інтересах заявника подавались клопотання та запит щодо надання інформації про стан розгляду повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 22 липня 2021 року, на які 08 жовтня 2021 року було отримано відповіді від 14 та 17 вересня 2021 року, згідно з якими відмолено у внесенні відомостей до ЄРДР. З цим ініціатор скарги не згоден, вважає, що було допущено бездіяльність, а тому звернувся зі скаргою в порядку ст.303 КПК України,

Однак, при зверненні до суду за захистом заявником порушено строк, передбачений ч.1 ст.303 КПК України для подання скарги на зазначену бездіяльність слідчого.

Так, за змістом скарги, заявником фактично оскаржується бездіяльність посадової особи правоохоронного органу, слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР згідно заяви про кримінальне правопорушення від 22 липня 2021 року.

Як вбачається з матеріалів скарги, заяву про вчинення кримінального правопорушення було отримано суб`єктом оскарження і в подальшому зареєстровано 03 серпня 2021 року, про ці обставини вказано в листі ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 11.08.2021 року.

Разом з тим, можлива бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно заяви від 22 липня 2021 року розпочалася після спливу 24 годин після отримання матеріалів відповідної заяви, тобто у відповідний час з 04 серпня 2021 року.

У розумінні вимог ч.1 ст.303 КПК України, скарга на зазначену бездіяльність може бути подана заявником протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

Тоді як до суду скарга подана лише 11 жовтня 2020 року, тобто заявник звернувся зі скаргою після перебігу визначеного законом 10-денного терміну з моменту бездіяльності, який сплинув 14 серпня 2020 року, і заявник не ставить питання про поновлення такого строку.

Заявник же, не отримавши відомостей про внесення до ЄРДР даних із його заяви про кримінальне правопорушення до 11 жовтня 2021 року тривалий час, а саме протягом більше двох місяців, з моменту звернення з відповідною заявою, не звертався до суду у порядку ст.303 КПК України з оскарженням бездіяльності, наслідком чого є пропущення десятиденного строку на подання скарги.

Також заявник не вказує, за яких поважних причин після подання заяви, а також після отримання листа від 11 серпня 2021 року, з якого стало відомо про невнесення відомостей до ЄРДР, і до теперішнього часу він не звертався до суду зі скаргою в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Варто зазначити, що пропущений строк на оскарження може бути поновлений у разі наявності поважних причин такого пропуску (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій. Дотримання строків оскарження рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. З огляду на викладені вимоги закону у клопотанні про поновлення строку на оскарження повинні бути наведені причини пропуску строку, які перешкодили своєчасно оскаржити рішення.

ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційних повноважень судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду (порушення статті 6 Конвенції).

Оцінивши обставини та факти, встановлені під час перевірки матеріалів скарги, слідчий суддя звертає увагу, що заявником не зазначено обставин, які б виключали можливість подання скарги у визначений законом строк, та до скарги не надано доказів на їх підтвердження, які б спростовували невиправдане зволікання в реалізації права на звернення за судовим захистом. Натомість, будь-яких перешкод у реалізації такого права заявником за змістом скарги не вбачається.

За нормою ст.26 КПК України слідує, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу, покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді, скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, рішення, що підлягають оскарженню до слідчого судді.

За обставин, що наведені вище, заявником скарги не дотримано вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Пунктом 3 ч.2 ст.304 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Проте заявником клопотання про поновлення строку звернення до суду не подавалося і тому по суті не розглядалося, в результаті чого, слідчий суддя в контексті п.3 ч.2 ст.304 КПК України не може вважати скаргу поданою в межах встановлених процесуальних законодавством строків.

При цьому суд не вправі самостійно ініціювати питання про поновлення пропущеного строку.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає поверненню, як це передбачено п.3 ч.2 ст.304 КПК України, оскільки вона подана після закінчення десятиденного строку на її подання, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Згідно з ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.24, 303, 304, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 22 липня 2021 року, зобов`язання вчинити певні дії, - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя: ОСОБА_1