Справа №345/5813/21
Провадження № 1-кп/345/118/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2022 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

її захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 кримінальне провадження №0000536 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і жительки АДРЕСА_1 , одруженої, не працюючої, РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ :

Барнас таємно викрала чуже майно (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Злочин вчинено за наступних обставин:

ОСОБА_4 спільно із особою щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, близько 05.00 год., знаходилися по місцю свого тимчасового проживання в АДРЕСА_2 , де у них виник умисел на викрадення чужого майна кабелю. З цією метою взявши з собою дерев`яну драбину та необхідні інструменти, пішли до бетонних опор ліній електропередач в с. Тужилів по вул. Сагайдачного, які належать АТ «Укртелеком» .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на теємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання ОСОБА_4 за попередньою змовою із особою матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, 09.06.2021 приблизно о 05.50 год. прийшли на вул. Сагайдачного, що в с. Тужилів, де поблизу будинку №1, приклали до бетонної електроопори драбину, та ОСОБА_4 утримувала її, а особа матеріали щодо якої виділені в окреме провадження по драбині піднялася вище і за допомогою гострогубців (кусачок), шляхом перерізу, із корисливих мотивів, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, таємно викрали кабель марки ТППеп 30х2х0,32, довжиною 80 м, вартістю 9,85 грн. за 1 м та кабель типу ТППеп 10х2х0,32, довжиною 80 м, вартістю 9,85 грн. за 1 м.

В подальшому ОСОБА_4 та особа матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, викрадений кабель скрутили в моток, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном, довівши свій злочинний умисел до кінця.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спільно із особою матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, спричинили АТ «Укртелеком» , матеріальну шкоду на загальну суму 1576 грн.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася за вчинене.

Її захисник адвокат ОСОБА_5 просила суд врахувати пом`якшуючі обставини, та застосувати при призначенні покарання її підзахисній ст. 69 КК України.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що справу просить розглянути у його відсутності, щодо визначення міри покарання покладається на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачена та прокурор не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Враховуючи, що обвинувачена повністю визнала вину у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що її вина у вчинені злочину знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а її дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки вона таємно викрала чуже майно, за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, під наглядом у лікаря нарколога не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2003 року, являється інваліди ІІ групи, одружена, повністю визнала себе винуватою.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди шляхом повернення викраденого, вчинення злочину особою, яка являється інвалідом ІІ групи.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , у відповідності до ст.67 КК України, немає, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Враховуючи думку прокурора, та з урахування тяжкості скоєного злочину, а також особи ОСОБА_4 , суд приходить до переконання, що її виправлення буде досягнуто при призначені покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу, з урахуванням відношення винної до скоєного, що виразилось у її щирому каятті та засуджені своєї протиправної поведінки. Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти її виправленню та буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді від 11.06.2021 скасувати.

Речові докази:

фотокопію фото, яке 18.06.2021 добровільно надав свідок ОСОБА_7 , яка знаходиться при матеріалах кримінального провадження №0000152 залишити при даних матеріалах;

дерев`яну драбину, металевий предмет схожий на лом, довжиною 40см, предмет схожий на кусачки з рукоятками з резиновими накладками червоно-чорного кольорів, предмет схожий на молоток з дерев`яним тримачем, предмет схожий на викрутку з пластмасовим тримачем, предмет схожий на розвідні кусачки з тримачем на яких є резинові накладки чорного кольору з маркуванням «Francr facom 483» та предмет схожий на ножовку з дерев`яною ручкою та полотном для різки металу, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити;

матерчату сумку типу «рюкзак» марки «Amels» темно-синього кольору, два відрізки кабелю типу ТПП 30х2х0,32 та типу ТПП 10х2х0,32, довжиною 80 м кожен, два експериментальні відрізки кабелю типу ТПП 30х2х0,32 та типу ТПП 10х2х0,32, які належать ПАТ «Укртелеком», які знаходяться в камері зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя