Дата документу 14.02.2022 Справа № 331/945/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/945/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/396/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 вересня 2021 року, якою задоволено подання Олександрівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні засудженого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2020 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Крім того відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 додатково покладені такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

24 лютого 2021 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло подання Олександрівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні ОСОБА_7 та направлення його в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2020 року (а.с. 1-4).

Подання обґрунтовано тим, що за час перебування ОСОБА_7 на обліку, до нього було застосовано застереження у вигляді письмового попередження за 4 неявки без поважної причини на реєстрацію 6 січня 2021 року, 13 січня 2021 року, 3 лютого 2021 року та 10 лютого 2021 року, а також він не з`являвся на заняття, передбачені пробаційною програмою, не працевлаштувався та не зареєструвався в органі державної служби зайнятості як безробітний, не повідомив про зміну місця свого проживання.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_7 дійсно неодноразово не прибув на реєстрацію без поважної причини, за що до нього було застосовано застереження у вигляді письмового попередження, не працевлаштувався та не зареєструвався в органі державної служби зайнятості як безробітний, прийшов до висновку, що поведінка засудженого свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим, подання Олександрівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області слід задовольнити.

В апеляційній скарзі захисник засудженого адвокат ОСОБА_9 вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання Олександрівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_7 не працевлаштувався та не зареєструвався в органі державної служби зайнятості як безробітний з об`єктивних причин, йому відмовили у постановці на облік у зв`язку з ненаданням трудової книжки з відмітками з останнього місця роботи.

Вказану трудову книжку ОСОБА_7 надати не може, оскільки працював у приватного підприємця в Херсонській області, а для поновлення трудової книжки йому необхідно виїхати до Херсонської області, для чого у нього відсутні гроші.

Також матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_7 докладав зусиль до пошуку роботи, неодноразово працевлаштовувався на іспитовий термін, але у зв`язку з відсутністю достатнього стажу, досвіду роботи та освіти, він не міг отримати постійне місце роботи.

За весь період іспитового строку ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію лише 4 рази, при цьому матеріали містять його пояснення з приводу неявок, та останній завжди терміново з`являвся на виклики.

Вважає, що зазначені у поданні неявки до органу пробації не носили систематичного характеру, а поведінка засудженого щодо подальших явок та пояснення причин неприбуття на реєстрацію, не свідчать про умисне ухилення засудженого від виконання покладених обов`язків.

У судовому засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_7 , доставлений конвоєм до приміщення апеляційного суду, оскільки він на цей час перебуває під вартою в межах іншого кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та зазначив, що суд не врахував усі обставини його систематичних пропусків явок на реєстрацію, оскільки він шукав місце роботи, були випадки, коли він йшов на роботу, а йому в цей день необхідно було з`явитись до органу пробації, про що він повідомляв інспектора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду вважав апеляційну скаргу необґрунтованою та зазначив, що засуджений міг зробити собі нову трудову книжку, до того ж, він був оголошений у розшук, оскільки ухилявся від виконання обов`язків, покладених ст. 76 КК України.

Представник органу пробації до судового засідання апеляційного суду не з`явився, подав заяву в якій провести розгляд без його участі.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідивши надані йому матеріали, перевірив підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_7 і зробив обґрунтований висновок про необхідність направлення останнього в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відтак, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Як вбачається з матеріалів провадження, на виконання вироку Михайлівського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2020 року, Олександрівським РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області у відношенні ОСОБА_7 було заведено особову справу № 45/2020.

Засудженому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, роз`ясненні обов`язки, які покладені на нього судом згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, які він повинен виконувати, роз`яснені правові наслідки передбачені ст. 166 КВК України та ст. 78 КК України за невиконання покладених на нього судом обов`язків або за їх ухилення, а також відповідальність за вчинення ним кримінальних та адміністративних правопорушень під час іспитового строку, що підтверджується підпискою (особова справа а.с. 20).

Відповідно до постанови від 8 жовтня 2020 року, ОСОБА_7 було встановлено дні явки для реєстрації кожної першої, другої, третьої та четвертої середи кожного місяця (особова справа а.с. 21).

Із листка реєстрації встановлено, що перебуваючи на обліку, ОСОБА_7 чотири рази 6 січня 2021 року, 13 січня 2021 року, 3 лютого 2021 року та 10 лютого 2021 року на реєстрацію до органу пробації не з`явився, за що до нього було застосовано застереження у вигляді письмового попередження (особова справа а.с. 22, 78).

З пояснень ОСОБА_7 вбачається, що поважних причин пропуску явок на реєстрацію до органу пробації він не зазначив.

Так, згідно його пояснень, 6 січня 2021 року та 13 січня 2021 року він не з`явився, оскільки в період з 31 грудня 2020 року по 17 січня 2021 року він вживав наркотичні засоби та алкогольні напої, вів бродяжницький спосіб життя; 3 лютого 2021 року та 10 лютого 2021 року він не з`явився, тому що в період з 28 січня 2021 року по 16 лютого 2021 року він знову вживав наркотичні засоби та алкогольні напої, вів бродяжницький спосіб життя (особова справа а.с. 77, 91).

В суді першої інстанції засуджений ОСОБА_7 та звертаючись зі скаргою до апеляційного суду, документів на підтвердження поважності причин неявок також не надав, будь-яких змістовних пояснень з цього приводу не повідомив.

Що стосується доводів апеляційної скарги засудженого з приводу того, що він працював та не міг з`явитись на реєстрацію до органу пробації, колегія суддів до уваги їх не бере, оскільки вказана версія повністю суперечить тій, яку він виклав у своїх поясненнях безпосередньо представнику органу пробації.

Колегія суддів також не може не врахувати, що засуджений ОСОБА_7 не виконав інші обов`язки, покладені на нього судом, а саме: не з`являвся на заняття, передбачені пробаційною програмою, не працевлаштувався та не зареєструвався в органі державної служби зайнятості як безробітний, не повідомив про зміну місця свого проживання.

Посилання ОСОБА_7 на недоведеність його вини по іншому кримінальному провадженню не є предметом розгляду в даному провадженні та колегією суддів не оцінюються.

З урахуванням викладеного, скасовуючи звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що засуджений своїми діями ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків, неодноразово порушив покладений на нього обов`язок з`являтися на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, документального чи будь-якого іншого підтвердження надати не зміг, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим, необхідно направити засудженого ОСОБА_7 для відбуття покарання, призначеного вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2020 року.

Таким чином, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 вересня 2021 року, якою задоволено подання Олександрівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні засудженого ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4