Справа № 199/8189/20
УХВАЛА

29.11.2021 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001442 від 23.07.2020 відносно: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за їх обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7 , захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (який приймає участь в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою з альтернативою внесення застави на особисте зобов`язання, зі встановленням обов`язків згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, та повернення застави заставодавцю.
Клопотання обґрунтовано тим, що кримінальне провадження перебуває на розгляді суду значний час та ризики, які існували на момент обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу - відпали, ОСОБА_5 має тісні соціальні зв`язки, цивільну дружину, мати, яка є особою з інвалідністю, має постійне місце реєстрації та проживання, сумлінно виконує покладені на нього обов`язки та не має наміру переховуватися від суду.
Обвинувачений ОСОБА_5 , всі інші захисники та обвинувачені підтримали клопотання захисника ОСОБА_9 .
Прокурор та представник потерпілого заперечували проти задоволення клопотання.
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на особисте зобов`язання не вбачається, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

10.09.2020 ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням можливості внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 168160 гривень.

25.11.2020 ОСОБА_9 внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області заставу в сумі 168160 гривень, у зв`язку з чим ОСОБА_5 був звільнений з ДУ «ДУВП № 4» та у відповідності до ч. 3 ст. 182 КПК України з цього часу ОСОБА_5 вважається таким, у відношенні якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Слід зазначити про те, що та обставина, що прокурор не заявляв клопотань щодо продовження дії обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді та передбачених ст. 194 КПК України у відношенні ОСОБА_5 , не може свідчити про неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Частиною 1 ст. 182 КПК України визначено, що застава застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. При цьому застава не є забезпеченням виключно додаткових обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, але є також забезпеченням виконання інших процесуальних обов`язків, передбачених КПК України для підозрюваних, обвинувачених.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Таким чином, запобіжним заходом у даному кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_5 є застава, яка за визначенням ч. 11 ст. 182 КПК України застосовується упродовж усього кримінального провадження, яке завершується проголошенням судового рішення у відповідності до п.п. 10, 24 ч. 1 ст. 3 КПК України.

Навіть після спливу строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, які покладалися на особу слідчим суддею, на підозрюваного, обвинуваченого у кримінальному провадженні продовжують покладатися загальні процесуальні обов`язки, визначені законом - ч. 7 ст. 42 КПК України, у забезпечення виконання яких в подальшому протягом усього кримінального провадження і застосовується такий запобіжний захід як застава.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження триває, суд дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді застави щодо ОСОБА_5 , з урахуванням обсягу пред`явленого йому обвинувачення, забезпечить належне виконання останнім процесуальних обов`язків, є достатнім та дієвим для досягнення мети кримінального провадження.

Відтак, підстав для задоволення клопотання про повернення застави та застосування у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 201, 350, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання відмовити.
Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1