ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/708/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/30/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду 02 лютого 2022 р. матеріали справи за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2021 р. у кримінальному провадженні за №0000409, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09 липня 2015 року, яким
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дітківці Зборівського району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 364 КК України, за якими йому призначено:

-за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України - основне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 ( шість) років з конфіскацією майна;

-за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України - основне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

-за ч. 2 ст. 364 КК України - основне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців та додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій та займатися діяльністю по здійсненню функцій представників влади чи місцевого самоврядування строком 2 (два) роки та додаткове покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 ( вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим основним покаранням менш суворого основного покарання, остаточне основне покарання ОСОБА_5 визначено у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі частини 3 ст. 70 КК України, приєднано до основного покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років призначене судом за злочин, передбачений ч. 2 ст. 364 КК України, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, та займатися діяльністю по здійсненню функцій представників влади чи місцевого самоврядування строком 2 (два) роки та додаткове покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 ( вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.

Остаточно визнано засудженим ОСОБА_5 до основного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років та додаткових покарань:

-позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій та займатися діяльністю по здійсненню функцій представників влади чи місцевого самоврядування строком 2 (два) роки;

- штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 коп. з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Строк відбування призначеного судом покарання визначено рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили. Зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання за цим вироком суду час його затримання (перебування під вартою) з 27 серпня по 29 серпня 2015 року (включно).

Залишено без змін вжитий на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.09.2015 захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, належного обвинуваченому ОСОБА_5 , а саме:

-домоволодіння площею 53 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

-житловий будинок площею 349,1 кв. м., з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 ;

-автомобіль марки TOYOTA CAMRY 3.0, 1994 року випуску, №-кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Вироком суду також вирішено питання щодо долі речових доказів та стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз.

Справа розглянута за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

сина обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 .

Не погодившись з вироком, обвинуваченим ОСОБА_5 було подано апеляційну скаргу, в якій останній просив вирок скасувати повністю та ухвалити новий вирок, яким його визнати невинуватим та виправдати на підставі ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень. При розгляді його апеляційної скарги просив дослідити повторно докази на предмет їх належності та допустимості, а саме: протоколи обшуків, складених 27 серпня 2015 р.; висновок експерта №-678хс від 06 листопада 2015 р.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Під час апеляційного розгляду сином обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ) заявлено усне клопотання, в якому, посилаючись на свідоцтво про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_4 від 19 січня 2022 р., просив скасувати вирок і закрити кримінальне провадження щодо нього на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із смертю обвинуваченого. Питання про реабілітацію померлого обвинуваченого не порушував.

Крім того, посилаючись на ч. 4 ст. 174 КПК України, син обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 вересня 2015 р., якою накладений арешт на нерухоме та рухоме майно обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме:

-домоволодіння площею 53 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

-житловий будинок площею 349,1 кв. м., з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 ;

-автомобіль марки TOYOTA CAMRY 3.0, 1994 року випуску, №-кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сина обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , який підтримав подане клопотання про закриття кримінального провадження та повернення майна, на яке накладено арешт, прокурора, який не заперечував щодо задоволення клопотання близького родича обвинуваченого та вважав за необхідне вирок скасувати, кримінальне провадження закрити у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що вирок необхідно скасувати, а кримінальне провадження закрити, скасувавши арешт на майно, з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі смерті обвинуваченого, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Абзацом 2 ч. 7 зазначеної норми кримінального процесуального закону визначено, що, якщо обставини, передбачені п. п. 5, 6, 7, 8, 9, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Статтею 417 КПК України регламентовано порядок закриття кримінального провадження судом апеляційної інстанції. Так, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Із ухвали об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 квітня 2021 року вбачається, що під необхідністю реабілітації особи слід розуміти надання можливості довести невинуватість померлої особи у вчиненні злочину після її смерті. Така процедура передбачає звернення членів сім`ї, близьких родичів або інших осіб, які пов`язані з померлим тісними особистими стосунками, з відповідною заявою до суду, в якій висловлюється бажання продовжити кримінальне провадження з метою реабілітації.

Закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю особи, щодо якої здійснюється це провадження, крім випадків, коли воно є необхідним для реабілітації померлого, по суті означає припинення процесуальної діяльності щодо встановлення винуватості особи у вчиненні певного злочину та відмову держави від притягнення її до кримінальної відповідальності й призначення їй покарання.

Припинення кримінального переслідування особи, яка померла, дозволяє уникнути надмірного витрачання ресурсів держави, адже продовження такого переслідування виключно заради формального визнання померлого винуватим у вчиненні злочину, як правило, не має жодного практичного сенсу.

Тому на стадіях досудового розслідування, а також провадження в судах першої та апеляційної інстанцій, коли винуватість чи невинуватість особи ще не встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, закриття кримінального провадження, у тому числі поєднане із скасуванням обвинувального вироку чи ухвали суду першої інстанції на стадії апеляційного перегляду, є цілком розумною вимогою законодавства.

Зазначене узгоджується із висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, який викладений у постанові від 16 січня 2019 року у справі №761/33482/16-к.

Отже, під час апеляційного провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 19 січня 2022 р., натомість вирок суду першої інстанції стосовно нього не набрав законної сили, тому він підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - закриттю, адже родичі обвинуваченого не наполягають на розгляді кримінального провадження для реабілітації померлого.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і закрити кримінальне провадження.

Також, син обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 порушує питання про зняття арешту з майна померлого обвинуваченого.

Так, згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, зокрема у випадках виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 вересня 2015 р. у кримінальному провадженні №0000409, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09 липня 2015 року, накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_5 , який, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що доводи сина обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 364 КК України, у зв`язку з смертю останнього та скасування арешту майна знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, та те, що від сторін кримінального провадження клопотань про подальший розгляд провадження для реабілітації обвинуваченого не надійшло, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, вирок скасуванню із закриттям кримінального провадження щодо ОСОБА_5 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, майно, на яке накладено арешт, підлягає поверненню.

Керуючись ч. 4 ст. 174, п. 5 ч. 1 ст. 284, ст. 376, ч. 1 ст. 407, ст. 417, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_5 скасувати.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження № 0000409 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 364 КК України, закрити у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_5 .

Скасувати арешт, накладений на нерухоме та рухоме майно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва №757/31589/15-к від 01 вересня 2015 р., а саме:

-домоволодіння площею 53 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

-житловий будинок площею 349,1 кв. м., з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 ;

-автомобіль марки TOYOTA CAMRY 3.0, 1994 року випуску, №-кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Зазначене майно повернути сину обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 (паспорт громадянина України - серії НОМЕР_5 , виданий Зборівським РВ УМВС України в Тернопільській області 25 листопада 2010 р.).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Головуючий

Судді