Справа № 521/3156/21
Провадження №1-кп/521/1053/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 19.12.2020 року за № 0002706, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Одесі, має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

У С Т А Н О В И В:

19.12.2020 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , у ході побутового конфлікту з ОСОБА_7 , що розпочався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, з прямим умислом і метою вбивства, застосовуючи кухонний ніж, наніс ОСОБА_7 один удар в область грудної клітини зліва, спричинивши несумісне з життям тяжке тілесне ушкодження у вигляді одного сліпого, проникаючого у плевральну порожнину, колото-різаного поранення передньо-лівої поверхні грудної клітини, з ушкодженням за ходом ранового каналу 6-го лівого ребра та лівої легені. Внаслідок отримання вказаного тілесного ушкодження ОСОБА_7 помер на місці до надання йому медичної допомоги, а ОСОБА_4 зник з місця події.

Смерть потерпілого знаходиться у прямому причинному зв`язку з наявним у нього колото-різаним пораненням грудної клітини з ушкодженням 6-го лівого ребра та лівої легені, з розвитком масивної кровотечі у ліву плевральну порожнину. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 став геморагічний шок.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , однак заперечував, що його умисел був спрямований на вчинення умисного вбивства потерпілого. Він показав, що з 2017 року проживав в квартирі своєї співмешканки ОСОБА_8 . В цій же квартирі проживали син співмешканки ОСОБА_9 і його співмешканка на ім`я ОСОБА_10 . Періодично між ним і ОСОБА_7 виникали скандали на побутовому ґрунті.

19.12.2020 року ввечері він прийшов з роботи, почув з кімнати ОСОБА_11 шум і крики ОСОБА_12 з претензіями: «Чого він сюди прийшов?». Приблизно через 15 хвилин ОСОБА_9 зайшов до кімнати, де знаходилися обвинувачений і ОСОБА_8 , і став наносити йому удари костилем по голові, спричинив рану. Він (обвинувачений) при цьому сидів в кріслі і схватив ніж зі столу, розташованого поруч. Відштовхуючи потерпілого рукою, в якій тримав ніж, він таким чином наніс йому удар ножем по тілу. Побачивши у ОСОБА_11 кров, він кинув ніж, намагався надати допомогу (підтримував голову, обмотував простинею), а коли ОСОБА_10 викликала швидку допомогу, пішов на вулицю зустрічати медпрацівників.

Вважає, що діяв в межах самозахисту, тобто здійснював необхідну оборону.

Разом з тим, на підставі інших досліджених доказів суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла повне підтвердження.

Так, свідок ОСОБА_8 показала, що потерпілий ОСОБА_7 приходився їй сином, обвинувачений ОСОБА_4 співмешканець. Всі вони, а також співмешканка сина ОСОБА_13 проживали в одній квартирі, в різних кімнатах.

ОСОБА_9 мав травму ноги і тому пересувався лише за допомогою костилів, навіть в межах квартири. Між ОСОБА_7 і ОСОБА_14 періодично виникали скандали, коли потерпілий утихомирював п`яного обвинуваченого.

19.12.2020 року вона і син знаходилися вдома. Близько 17 години прийшов ОСОБА_4 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, що було видно з його зовнішнього вигляду. Він став ображати, оскорбляти її. У цей час прийшла ОСОБА_15 , і у них з ОСОБА_14 виникла сварка, вони кричали один на одного. Почувши сварку, ОСОБА_9 зайшов у кімнату, став заступатися за неї і ОСОБА_15 , замахнувся костилем і ударив ОСОБА_14 1 чи 2 рази по голові. Обвинувачений спочатку сидів в кріслі, а коли зайшов син, піднявся. Отримавши удари, він схватив зі столу ніж, сказав: «Я сяду, но тєбя уб`ю» і після цього цілеспрямовано ударив потерпілого ножем по тілу. П`ятківський одразу впав. Вона (свідок) наказала ОСОБА_15 викликати швидку допомогу, а сама намагалась зупинити кровотечу у потерпілого. ОСОБА_14 спочатку допомагав їй, подавав ганчірки, потім зустрів швидку допомогу, а коли лікар констатував смерть сина, пішов з квартири.

Надані прокурором і досліджені в судовому засіданні письмові докази документи доводять такі факти і обставини:

- Відповідно до протоколу огляду, місцем події є квартира за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено труп ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями. Під час огляду місця події були виявлені і вилучені речі зі слідами речовини бурого кольору: костиль (у висновку експерта - милиця), простинь (у висновку експерта - ковдра), наволочка (у висновку експерта - органайзер), ніж, змиви речовини з підлоги (т. 1 ар. 5-23), які в подальшому стали предметом дослідження експертів.

- В ході слідчого експерименту (т. 1 ар. 100-104) свідок ОСОБА_8 на місці події показала, як саме та за яких обставин 19.12.2020 року ОСОБА_4 спричинив ножове поранення ОСОБА_7 .

Так, свідок показала, що ОСОБА_4 сидів у кріслі, поруч з яким знаходився стіл з посудом і столовими приладами. У ході сварки, після того, як потерпілий наніс обвинуваченому удар милицею, ОСОБА_4 взяв зі столу ніж, піднявся з крісла, зробив кілька кроків вперед, наблизився до ОСОБА_7 і один раз ударив його ножем в область грудної клітки, після чого потерпілий одразу впав.

- Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2877-4360/2020 (т. 1 ар. 41-45), наданого з урахуванням даних судово-медичних досліджень (т. 1 ар. 46-53) у потерпілого ОСОБА_7 було виявлено тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя, у вигляді одного сліпого проникаючого у плевральну порожнину колото-різаного поранення передньо-лівої поверхні грудної клітки, з ушкодженням за ходом ранового каналу 6-го лівого ребра та лівої легені (призвело до масивної крововтрати та геморагічного шоку). Могло утворитися від дії предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини не більш 2,7 см. Додаткова частина пошкодження була утворена під час вилучення клинка з рани з тиском на лезо.

З моменту заподіяння колото-різаного ушкодження до настання смерті потерпілого пройшов незначний проміжок часу (хвилини), протягом яких не виключається вчинення потерпілим самостійних дій (бігати, ходити, повзти).

Смерть ОСОБА_7 перебуває у прямому причинному зв`язку з колото-різаним пораненням грудної клітки, з ушкодженням 6-го лівого ребра та лівої легені, з розвитком масивної кровотечі у ліву плевральну порожнину. Безпосередньою причиною смерті потерпілого став геморагічний шок.

Експертом визначено, що смерть ОСОБА_7 могла настати 19.12.2020 року з 17 до 18 години.

У момент заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_7 був звернений до травмуючого предмета передньо-лівою поверхнею тулуба і міг перебувати як у вертикальному, так і в горизонтальному положеннях.

У крові потерпілого виявлений етиловий спирт у концентрації 2,24‰, що за його життя могло відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступеню.

Експерт не виключає можливість збереження життя потерпілого при наданні своєчасної спеціалізованої хірургічної медичної допомоги.

- Як вбачається з протоколу, складеного в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 був затриманий 20.12.2020 року о 13:50, при цьому у обвинуваченого вилучено одяг, взуття, змиви з рук (т. 1 ар. 24-29).

- Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 3090/65-д (т. 1 ар. 54-56) у обвинуваченого ОСОБА_4 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в лобовій ділянці зліва, синця в лівій завушній ділянці, синця в лівій надключичній ділянці, синця на внутрішній поверхні правого передпліччя в нижній третині, садна на зовнішній поверхні правого стегна в верхній третині.

Всі ушкодження заподіяні тупим предметом у межах 24-30 годин до моменту огляду, який відбувся 20.12.2020 о 21:00-21:30. Тобто, ушкодження могли бути заподіяні 19.12.2020 у період з 15:00 по 21:30.

- За результатами судово-медичної криміналістичної експертизи (т. 1 ар. 76-80) встановлено, що виявлене у потерпілого ОСОБА_7 тілесне ушкодження могло бути спричинено лезом кухонного ножа, виявленого при огляді місця події.

- Як вбачається з висновку судово-медичної імунологічної експертизи (т. 1 ар. 57-61), на кухонному ножі, вилученому під час огляду місця події, знайдена кров людини, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_7 .

Також експерт не виключає присутність на ножі крові обвинуваченого ОСОБА_4 в якості домішки та в плямі на правій бічній поверхні ручки ножа.

Зазначений висновок експерта узгоджується з висновком СМЕ № 3090/65-д. Так зазначені докази доводять, що ОСОБА_4 , тримаючи ніж, залишив на ньому біологічні сліди у вигляді незначної кількості власної крові від забійної рани на тілі, і саме цим ножем ОСОБА_4 наніс удар ОСОБА_7 , спричинивши йому тілесні ушкодження.

- Відповідно до висновків судово-медичних імунологічних експертиз № 23 (т. 1 ар. 62-65), № 1358 (т. 1 ар. 67-71), № 34 (т. 1 ар. 86-89) на майці і брюках потерпілого ОСОБА_7 , а також на змивах, ковдрі і органайзері, вилучених з місця події, знайдена кров людини, яка походить від самого потерпілого. Присутність крові обвинуваченого ОСОБА_4 не виключається тільки в якості домішки.

- Судово-медичною імунологічною експертизою № 19 (т. 1 ар. 72-76) встановлено, що на милиці потерпілого, вилученій під час огляду місця події, виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_7 .

Також експерт не виключає походження крові від обвинуваченого ОСОБА_4 у плямах на бічній поверхні планки милиці, на 77 см і 99,5 см від верхнього краю.

- Результатами судової психолого-психіатричної експертизи підтверджено, що ОСОБА_4 не страждав і не страждає на хронічне психічне захворювання, недоумство та, інший хворобливий стан психіки, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував і не перебуває, міг і може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В момент здійснення інкримінованого діяння не перебував в юридично значущому емоційному стані, в тому числі у стані фізіологічного афекту, а знаходився у стані емоційної напруги, ситуаційно обумовленої, що виникла внаслідок сімейного конфлікту. Не виявляє тих чи інших індивідуально-психологічних особливостей, які могли б суттєво вплинути на його поведінку в досліджуваній у справі ситуації (т. 1 ар. 81-85).

Доводи захисника і обвинуваченого про неправильну кваліфікацію його дії за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки у нього не було умислу на заподіяння потерпілому смерті і він лише оборонявся від його нападу, а тому, на його думку, їх слід кваліфікувати за ст. 118 КК України, суперечать матеріалам кримінального провадження та не ґрунтуються на законі з огляду на таке.
Відповідно до положень ст. 118 КК України кримінальна відповідальність передбачена за умисне вбивство, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця.
Згідно з нормами ч. 1 та ч. 3 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 КК України.
При цьому, до критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.
Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного із перебуванням особи в стані необхідної оборони, суд повинен врахувати конкретні обставини справи, здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.
Виходячи із фактичних обставин кримінального провадження, судом встановлено, що дії ОСОБА_4 не були направлені на здійснення захисту або на негайне відвернення чи припинення посягання. Навпаки, вже після припинення потерпілим своїх дій ОСОБА_4 взяв зі столу, поруч з яким сидів, ніж, тобто умисно озброївся ножем, подолав певну відстань у кілька кроків від місця, де знаходився, до потерпілого, і тільки після цього застосував до потерпілого насильство, завдавши йому удар саме в область життєво важливих органів. При цьому удар був нанесений зі значною силою, оскільки окрім м`яких тканин було пошкоджене також ребро, що підтверджено висновком СМЕ.
Також враховується, що потерпілий, на відміну від обвинуваченого, перебував у хворобливому стані, переміщувався за допомогою милиць та був обмежений у можливості застосовувати до ОСОБА_4 фізичний вплив або ж здійснювати адекватний захист від нього.
Крім цього, показання самого обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він наніс потерпілому особі з обмеженими фізичними можливостями удар ножем, тобто предметом, що беззаперечно може завдати значної, непоправної шкоди, свідчать про наявність у обвинуваченого умислу на заподіяння ОСОБА_7 смерті.
Таким чином, досліджені докази свідчать, що ОСОБА_4 не перебував у стані необхідної оборони і не перевищував її меж, оскільки саме в цей момент із боку потерпілого не було реальної загрози і не існувало суспільно-небезпечного посягання на життя і здоров`я обвинуваченого.
Характер цілеспрямованих дій ОСОБА_4 , який із силою завдав потерпілому ножем проникаюче поранення у ділянку тіла, де розташовано життєво важливі органи, доводить наявність у винного умислу саме на вбивство. У матеріалах кримінального провадження немає даних на підтвердження того, що ОСОБА_4 , завдаючи удару ножем ОСОБА_7 , здійснював захист, який відповідав небезпечності посягання на нього з боку потерпілого. Та обставина, що він заподіяв потерпілому тілесних ушкоджень під час обопільного конфлікту, сама собою не свідчить про відсутність умислу на протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Разом з тим, суд вважає, що поведінка потерпілого, який у стані алкогольного сп`яніння наніс кілька ударів милицею обвинуваченому і спричинив йому шкоду, певним чином призвела до створення ситуації, в якій він отримав тілесні ушкодження від обвинуваченого.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні умисного вбивства умисного протиправного заподіянні смерті іншій людині і кваліфікує його діяння за ч. 1 ст. 115 КК України.

Як вбачається з наданих суду документів, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не має постійного місця роботи, отримує дохід від тимчасових заробітків, на обліку в медичних закладах не перебуває.

Передбачених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу винного, відсутність пом`якшуючих покарання обставин і наявність обставини, що обтяжує покарання, попередню поведінку потерпілого відносно ОСОБА_4 , що певним чином вплинула на розвиток подій, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 72 КК України необхідно зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк основного покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з дня затримання 20.12.2020 року (т. 1 ар. 24) до набрання вироком законної сили.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1961,40 грн. (т. 1 ар. 90).

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.12.2020 року на речові докази, підлягає скасуванню (т. 1 ар. 31-32, 34-35).

У відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України, враховуючи думку сторони захисту, речові докази, що зберігаються у ВП № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, необхідно знищити, а саме: пляшку з-під горілки, 2 скляних стакани, костиль зі слідами речовини бурого кольору, простинь зі слідами бурого кольору, наволочку зі слідами речовини бурого кольору, ніж зі слідами речовини бурого кольору, змиви речовини з підлоги, куртку, светр, штани спортивні, підштаники, носки, ботинки, труси, хустку (носовичок), змиви з рук, змиви з піднігтьовим вмістом (т. 1 ар. 30, 33).

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити незмінним тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 20.12.2020 року до дня набрання вироком законної сили із співвідношення: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1961 (одна тисяча шістдесят одна) грн. 40 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.12.2020 рокуна речові докази пляшку з-під горілки, 2 скляних стакани, костиль зі слідами речовини бурого кольору, простинь зі слідами бурого кольору, наволочку зі слідами речовини бурого кольору, ніж зі слідами речовини бурого кольору, змиви речовини з підлоги, куртку, светр, штани спортивні, підштаники, носки, ботинки, труси, хустку (носовичок), змиви з рук, змиви з піднігтьовим вмістом.

Речові докази, що зберігаються у відділі поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, - пляшку з-під горілки, 2 скляних стакани, костиль зі слідами речовини бурого кольору, простинь зі слідами бурого кольору, наволочку зі слідами речовини бурого кольору, ніж зі слідами речовини бурого кольору, змиви речовини з підлоги, куртку, светр, штани спортивні, підштаники, носки, ботинки, труси, хустку (носовичок), змиви з рук, змиви з піднігтьовим вмістом - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1