ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000306 від 14.03.2020за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веприк Фастівського району Київської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 185КК України,
з участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно пред`явленного обвинувачення, 14.03.2020 близько 01 год 00 хв ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_9 , вирішив незаконно збагатитись за рахунок викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 відразу після цього, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив незачинену хвіртку та шляхом зриву навісного замка проник до вказаного будинку звідки таємно викрав бензопилу марки «StihlMS 180» вартість якої, відповідно до висновку експерта становить 2633.33 грн та з території подвір`я таємно викрав сокиру вартістю 80.00 грн, що належать ОСОБА_9 .
Після цього, ОСОБА_3 з місця події втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 2713.33 грн.
Таким чином, стороною обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачується за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в житло.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 з приводу пред`явленого обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України у судовому засіданні : обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину не визнав та пояснив, що не скоював крадіжку та взагалі на місці події не був. Повідомив, що в березні 2020 року близько 22 год. він з другом пішов в кафе «Людмила», яке знаходиться в центрі с. Веприк, де зустрів наглядно знайомого чоловіка, який вживав алкогольні напої та запропонував купити у нього бинзопилку, на що він погодився. Придбавши за 500 грн. зазначену бензопилу, того ж вечора він приніс її до себе додому та поклав в сарай. Через три дня прокупівлю бензопили він повідомив своєму батьку, який сказав її занести потерпілій, оскільки вона крадена. Крім того, через три дні він також телефонував потерпілій та повідомив про купівлю бензопили. Зауважив, що цього знайомого він лише декілька раз раніше бачив в селі на дачах. Повідомив, що знаймий з потерпілою, яка є подругою його матері. Зазначеною бензопилкою, до того як він її придбав у знайомого, неодноразово брав та користувався його батько. Він також здогадувався, що куплена ним бензопила, за зовнішніми ознаками була схожа на належну потерпілій бензопилу. Через три дня після придбання, дізнавшись, що у потерпілої зникла бензопила, він одразу пішов її повертати, але в цей час його зупинили працівники поліції, які тоді були у цивільному одязі та відповідно вилучили у нього цю бензопилку. При цьому, працівники поліції повідомили, що крадіжку вчинив саме він та сказали підписати відповідні документи. Також зауважив, що працівники поліції говорили, які саме покази йому необхідно написати. При цьому, працівники поліції погрожували, що інакше він поїде в тюрму, а тому він відповідно підписував ці свої покази, які він надавав на місці його затримання на капоті автомобіля в лісі. Про це він повідомляв свого адвоката. Також повідомив, що потерпіла проживає на сусідній вулиці.
Позиція захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду : захисник ОСОБА_8 просив визнати недопустимими докази зібрані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000306 від 14.03.2020 року щодо ОСОБА_3 за ч.3 ст. 185 КК України як такі, що отримані з порушенням порядку встановленого КПК України та отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, а ОСОБА_3 просив визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 185 КК України та виправдати. Зокрема, просив визнати недопустимими доказами наявні в матеріалах справи :

- розписку ОСОБА_3 на ім`я в.о. начальника Фастівського ВПпро видачу бензопили та сокири, оскільки остання не містить дати, даних особи, що її прийняла; зазначено день вчинення злочину в ніч з 14 на 15 березня 2020, а не з 13 на 14 березня 2020 року; КПК не містить такого способу вилучення речового доказу як розписка.

- висновок експерта № 13-1/615 від 24.03.2020 , оскільки предмет оцінки бензопила «StihlMS 180» вилучена з порушенням КПК України та є недопустимим доказом, а тому згідно ч.5 ст. 101 КПК України висновок експерта не може грунтуватись на недопустимих доказах

- довідку вартості сокири, видану ТОВ «Кома» , оскільки дане товариство не має права на проведення професійної оціночної діяльності, а займається виготовленням друкарських форм і наданням інших поліграфічних послуг, роздрібною торгівлею газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах.

- просив визнати зібрані під час досудового розслідування докази недопустимими у зв`язку із відсутністю матеріалах кримінального провадження № 0000306 на час ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України постанови про призначення групи прокурорів, а також не наданням допуску до речових доказів у справі.

Мотиви суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження :
Згідно ст.22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на прокурора.
Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Ст.25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до вимог ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Вислухавши показання обвинувачуваного, допитавши в судовому засіданні потерпілу та свідка, дослідивши матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення докази, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст.321 КПК України здійснення сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст.337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку про виправдання обвинуваченого ОСОБА_3 за висунутим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні доводи обвинувачення про вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України базуються на показаннях потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , витягу з ЄРДР, рапортах ст. інспектора-чергового СРПП № 3 Фастівського ВП , протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, заяві ОСОБА_9 , протоколі огляду місця події від 14.03.2020, розписці ОСОБА_3 без дати, протоколі огляду предметів від 17.03.2020, постанові про призначення судової товарознавчої експертизи від 18.03.2020, висновку експерта № 13-1/615 від 24.03.2020 , довідці вартості від 23.03.2020.
Так, потерпіла ОСОБА_9 суду надала наступні показання, що вони є родичами з обвинуваченим по її покійному чоловіку. Повідомила, що один з днів в березні 2020 року вона поїхала на день народження до своєї сестри у село Великі Гуляки. 14.03.2020 близько 20 год. її син забрав з с. В. Гуляки та привіз додому. Приїхавши додому в с. Веприк вона виявила, що двері в будинку були зірвані та горіло світло. В будинку також була відсутня бензопила. Після чого вона викликала працівників поліції. Уточнила, що замок на вхідних дверях був навісний та відповідно був зірваний. Зазначила, що її син працював у м. Фастові, придбав зазначену бензопилу та два роки тому привіз до неї додому. Зауважила, що вона постійно користувалася цією бензопилою. Згодом зазнанчену бензопилку та сокиру їй повернули працівники поліції. Де саме працівники поліції взяли викрадені речі, їй не відомо. Претензій до обвинуваченого вона не має. Повідомила також, що на території її домоволодіння розташовані будинок та сарай. Відповідні документи на бензопилу повинні бути у її сина. Прицівники поліції показали їй бензопилку, яку вона опізнала, оскільки та раніше була у фарбі. Зазначила, що їй пред`являли для впізнання лише одну бензопилку. З цього приводу працівники поліції склали протокол, який вона прочитала та підписала. Також уточнила, що бензопила зберігалась у веранді будинку, а сокира в сараї, який був не замкнений. Світло на той час горіло тільки у веранді, крім бензопили та сокири більше нічого не зникло.
Свідок ОСОБА_11 , суду надала наступні показання, що знайома з обвинуваченим, а потерпіла це її свекруха. Повідомила, що в березні 2020 року (точної дати на пам`ятає) вона разом зі своєю свекрухою була в с. В. Гуляки на дні народження сестри останньої. В цей час їм зателефонувала подруга свекрухи та повідомила, що в будинку, який належить останній та розташований у с. Веприк, відкриті двері. Відразу після цього вони викликали таксі та поїхали в с. Веприк. Приїхавши на місце, вони виявили, що в будинку були відкриті двері. Зауважила, що двері в будинку зачинялися на навісний замок. Надалі вони викликали поліцію, яка згодом приїхала на місце події. Свекруха оглядала домоволодіння та виявила, що була викрадена бензопила «Штіль», яка зберігалась у веранді будинку. Через деякий час вона дізналась, що була викрадена також сокира. По приїзду працівників поліції, вона та її свекруха надавала їм покази. Поліцейські також оглядували замок. Зазначила, шо викрадена бензопилка належала її чоловіку, але оскільки вони проживають у квартирі, пилка зберігалась в будинку у с. Веприк. Чи є у чоловік документи на бензопилку, вона не знає. На момент викрадення, бензопилу у них ніхто не позичав. Зазначила, що наразі бензопила зберігається у брата свекрухи. Уточнила, що раніше значену бензопилу чоловік неофіційно подарував своїй матері. Також повідомила, що бензопилу повернули свекрусі, а чи повернули сокиру, вона не знає.
Так, згідно витягу з кримінального провадження № 0000306 від 14.03.2020 встановлено, що 14.03.2020 до Фастівського відділення поліції звернулась ОСОБА_9 з письмовою заявою про те, що в період з 12.03.2020 по 14.03.2020 невідома особа шляхом зриву навісного замка, проникла до її будинку за адресою АДРЕСА_2 та викрала бензопилу «Штіль 18», правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.3 ст.185 КК України (а.с. 29)

Згідно рапорту ст. інспектора-чергового СРПП № 3 Фастівського ВП зареєстрованого у Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку Фастівського ВП) 14.03.2020 за № 3075 14.03.2020 о 20:09 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.03.2020 о 20:08 за адресою : АДРЕСА_2 напротязі двох діб невідомі особи проникли через двері до будинку та викрали бензопилу . Підозрюваних немає. Заявник : ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 тел. НОМЕР_1 . (а.с.30)

Згідно рапорту ст. інспектора-чергового СРПП № 3 Фастівського ВП зареєстрованого у Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку Фастівського ВП) 14.03.2020 за № 3074 14.03.2020 о 20:07 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.03.2020 о 20:06 за адресою : АДРЕСА_2 напротязі двох діб невідомі особи пошкодили лобове та водійське скло в авто марки СлавутаДНЗ НОМЕР_2 . Підозрюваних немає. Заявник : ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 тел. НОМЕР_1 . (а.с.31)

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.03.2020 ст. о/у СКП Фастівського ВП майор поліції ОСОБА_13 прийняв усну заяву від гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що у період часу 12.03.2020 по 14.03.2020 невідома особа проникла у двір по АДРЕСА_2 пошкодила автомобіль Славута , з будинку вкрала бензопилу (а.с.32)

Згідно заяви ОСОБА_9 від 14.03.2020 остання не заперечує поти огляду працівниками поліції її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.33)

Відповідно до протоколу огляду місця події , проведеного 14.03.2020 у період з 20 год 40 хв до 21 год 20 хв в присутності понятих з участю спеціаліста та ілюстративної таблиці, об`єктом огляду є територія домоволодіння АДРЕСА_2 . на території домоволодіння знаходиться автомобіль марки ЗАЗ 110307 сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який має сліди ушкодження, а саме, розбите лобове скло, уламки якого знаходяться в салоні та на капоті, також розбито переднє ліве скло водійських дверцят. Зі слів заявниці у салоні та взагалі з автомобіля нічого не викрали. Поруч розташований двоповерховий цегляний будинок, вхід до якого здійснюється через одностворчаті дерев`яні двері, які на момент огляду відчинені, мається накладний замок без слідів ушкодження, зі слів заявниці також двері зачиняються на навісний замок, який на момент огляду відсутній, а також відламано дерев`яну штахетину, на якій трималась скоба для кріплення навісного замка. Вхідні двері ведуть до веранди, де порядок речей не порушено, зі слів заявниці з веранди викрадено бензопила «Stihl 18». Навпроти входу до будинку маються одностворчаті двері , що ведуть до основної частини будинку, куди проникнення здійснено не було, нічого не зникло. ( а.с.34-40)

Згідно розписки ОСОБА_3 без дати на ім`я начальника Фастівського ВП ОСОБА_3 добровільно видає працівникам поліції бензопилу марки «Штіль МС180» рожевого кольору та сокиру, яку він вкрав в ніч з 14 на 15 березня 2020 року в АДРЕСА_2 в якості речового доказу у справі. (а.с.41)

17.03.2020 в період часу з 18 год 20 хв до 18 год 40 хв в присутності понятих за адресою АДРЕСА_3 проведено огляд предметів, а саме, бензопила марки «Stihl» та сокира. Бензопила помаранчевого кольору, наякій міститься наліпка з написом «StihlAndreasStihlAG&GoKGD-71336 WaiblingMS 180/MS 180 C12/2017», а також наліпка з написом «StihlMS 180», на частині якою безпосередньо здійснюється розпилювання вдягнено пластмасовий чохол. Основа корпусу - сірого кольору, ручка тримання - чорного кольору. Мається незначні пошкодження (подріпини) фарбового покриття та помарки. Видимих ушкоджень не виявлено. Сокира складається з дерев`яного руків`я довжиною 70 см та металевої сорики, на якому маються сліди корозії металу. Видимих ушкоджень немає. Мається фототаблиця до протоколу огляду предметів (а.с.42-47)
Відповідно до висновку експерта № 13-1/615 від 24.03.2020 за наслідками проведення судової товарознавчої експертизи призначеної постановою слідчого від 18.03.2020 - ринкова вартість станом на 14.03.2020 бензопили марки «StihlMS 180» помаравнчевого кольору в робочому стані без пошкоджень 2017 року випуску, як придбана 3 роки тому могля становити 2633.33 грн (дві тисячи шістсот тридцять три грн 33 коп) (а.с.48-52)
Згідно довідки вартості , виданої ТОВ «Кома» за підписом ОСОБА_14 вартість сокири станом на 14.03.2020 становить 80 грн. (а.с.53)
Відповідно до постанови слідчого від 17.03.2020 бензопилу марки «StihlMS 180» та сокиру визнано речовими доказами у справі та передано до кімнати зберігання речових доказів Фастівського ВП (а.с.60-61)
Згідно розписки потерпілої ОСОБА_9 від 25.03.2020 остання отримала від працівників поліції бензопилу марки Штіль 180 мс та сокиру (а.с.62)
Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_9 на ім`я слідчого ОСОБА_15 потерпіла ОСОБА_9 претензій майнового та морального характеру до підозрюваного ОСОБА_3 не має. З приводу пошкодження автомобіля просить перевірку не проводити. (а.с.63)
Судом досліджено також характеризуючі матеріали ОСОБА_3 , а саме, копія паспорта громадянина України у формі ID-картки, характеристика з місця проживання, довідки лікарів нарколога та психіатра, вимога про судимість.
Інші докази сторонами на подавались, клопотань про допит свідків не надходило.
Стаття 86 КПК України передбачає, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Частина 1 ст.89 КПК України передбачає, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 37 КПК прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.
Відповідно до матеріалів судової справи письмові докази були надані прокурором в судовому засіданні 08.07.2020 року. Серед наданих стороною обвинувачення доказів була відсутня постанова про визначенння групи прокурорів, про її відсутність у справі на час вікриття матеріалів провадження в порядку ст. 290 КПК України зазначила сторона захисту. На підтвердження своїх доводів сторона захисту надала копію опису документів, що знаходяться у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000306, які були надані їй порядку ст.. 290 КПК УКраїни (а.с.108-109) (посилання на постанову про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні у ній відсутні). На вимогу суду прокурором у подальшому під час судового розгляду було надано фотокопію постанови від 16.03.2020 про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000306 від 14.03.2020 у формі фотокопії .

При оцінці вищенаведеного суд враховує позицію Об`єднаної палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі N 754/7061/15 Провадження N 51-4584 кмо 18 від 22 лютого 2021 року, в якій вона дійшла висновку, що за змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень.
Відсутність постанови про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.
Таким чином, враховуючи , що під час відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України постанова про визначення групи прокурорів була відсутня у матеріалах досудового розслідування, а надання фотокопії постанови на вимогу суду під час судового розгляду не свідчить безсумнівно про наявність на час здійснення досудового розслідування законних повноважень у відповідних прокурорів, докази зібрані під час досудового розслідування є недопустимими.

Крім того, суд звертає увагу , що під час досудового розслідування було допущено і інші порушення КПК України.

Зокрема, відповідно до розписки ОСОБА_3 без дати останній видає добровільно працівникам поліції бензопилу марки «Штіль MS 180» рожевого кольору та сокиру., які, як він вказав у розписці, викрав в ніч з 14 на 15 березня 2020 року в с. Веприк по вул. Стеценка в якості речового доказу у справі. В подальшому дані предмети були оглянуті слідчим в присутності понятих, слідчим була винесена постанова про призначення товарознавчої експертизи для визначення ринкової вартості бензопили.

Потерпіла ОСОБА_9 під час судового розгляду зазначила, що впізнала викрадену у неї бензопилу та сокиру. Разом з тим, відповідно до наданих суду стороною обвинувачення доказів такої процесуальної дії як пред`явлення для впізнання потерпілій ОСОБА_9 виданих ОСОБА_3 предметів не проводилось.

До того ж слідчим всупереч положенням п.6 ч. 2 ст. 242 КПК України не було виконано обов`язок щодо забезпечення проведення експертизи для визначення розміру матеріальних збитків спричинених потерпілій викраденням сокири.

Натомість в матеріалах справи міститься довідка вартості сокири від 23.03.2020, видана ТОВ «Кома», однак доказів того, що дане товариство здійснює експертну чи оціночну діяльність не надано. Відповідно до наданого стороною захисту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ТОВ «Кома» 23572271є роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах , виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг, діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, неспеціалізована оптова торгівля, роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах (а.с.112)

Крім того, сторона захисту зазначає про те, що ні слідчим ні прокурором не було надано в порядку ст. 290 КПК України доступ до речових доказів. Дана обставина під час судового розгляду стороною обвинувачення спростована не була, що тягне за собою наслідки визначені ч.12 ст. 290 КПК України.

Як вже зазначалось вище, із наданих стороною обвинувачення доказів вбачається факт викрадення у потерпілої ОСОБА_9 із приміщення веранди будинку бензопилу марки «Stihl MS 180» та з території подвір`я сокири, подальша їх видача ОСОБА_3 працівникам поліції, та проведення процесуальних дій щодо огляду та оцінки частини вилученого майна та повернення власниці.
Факт видачі вказаних речей працівникам поліції підтверджує у своїх поясненням і сам ОСОБА_16 . Однак ОСОБА_3 зазначає, що не викрадав вказану бензопилу, а придбав її у наглядно знайомого чоловіка близько трьох днів перед тим та ніс її, щоб повернути потерпілій.
Оцінивши пояснення потерпілої та свідка під час судового розгляду та подані стороною обвинувачення докази, вважаю, що вони не є такими, що повністю спростовують версію обвинуваченого про придбання ним викрадених речей у наглядно знайомого чоловіка та поза розумним сумнівом свідчать про вчинення крадіжки із домоволодіння потерпілої 14.03.2020 близько 01 год 00 хв саме ОСОБА_3 .
Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

П.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рим,1950) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року, зазначено, що при розгляді кримінальних справ суд має суворо додержуватись закріпленого у ч.1 ст.62 Конституції принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

П.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у рішеннях по справах «Тельфнер проти Австрії» від 20.03.2001 року та «Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства» від 08.02.1996 року.

Як зазначено у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Смирнов проти України» від 15 липня 2010 року, остаточне рішення від 15 жовтня 2010 року (пункт 53) та у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року, остаточне рішення від 17 червня 2011 року (пункт 45), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 року, вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи не винність обвинуваченого.

За змістом ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом в діянні складу кримінального правопорушення.

За встановлених судом обставин ОСОБА_3 підлягає виправданню.

З урахуванням викладеного, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази, з точки зору достатності та взаємозв`язку, у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, розглянувши матеріали кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно виправдати за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 185 КК України через недоведеність в його діянні складу злочину.

Оскільки щодо ОСОБА_3 ухвалюється виправдовувальний вирок питання процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта слід віднести за рахунок держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України, а саме, їх слід залишити власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленному обвинуваченні та виправдати у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Після набрання вироком законної сили речові докази: бензопилу марки «StihlMS 180» та сокиру- залишити власнику ОСОБА_9 .

Витрати на залучення експерта у розмірі -314 (триста чотирнадцять ) грн. 02 коп віднести за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_17