Провадження № 1-кп/537/60/2022
Справа № 537/6131/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2022 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 12.11.2022 року за №0000816, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, не одружений, не має зареєстрованого місця проживання, фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.02.2003 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 11.08.2005 року на підставі ст. 81 КК України;

- 12.10.2007 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ст.ст. 70, 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі;

- 11.06.2008 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 28.11.2008 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука за ч.2 ст. 186, ст. 69, ч.4 ст. 70 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі;

- 17.05.2013 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 27.06.2013 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 26.11.2013 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 187, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі;

- 11.08.2020 року вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ч.2 ст. 187, ч.4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Зараховано в строк відбуття покарання: часткове відбуте за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 27.06.2013 року та за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 листопада 2013 року, з врахуванням строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст.72 КК України із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Звільнений з-під варти, негайно, в залі суду по відбуттю строку покарання;

- 15.07.2021 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.189, ч.1 ст.70 КК України до покарання позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки з покладанням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :
11.11.2021 року близько 11 години в м. Кременчук Полтавської області по вул. Велика Набережна біля будинку №59, неподалік кінцевої зупинки громадського транспорту маршрутного автобусу №11, ОСОБА_5 з прямим умислом, з корисливим мотивом, повторно заволодів чужим майном шляхом обману, а саме ОСОБА_5 попросив у ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон марки «Samsung» модель «A22 4/128 Gb Black» imei: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , вартістю 5729,50 грн., під приводом здійснити телефонний дзвінок, але при цьому не мав наміру його повертати. На що ОСОБА_6 добровільно надав ОСОБА_5 у тимчасове користування свій мобільний телефон. Таким чином ОСОБА_5 повторно заволодів зазначеним вище мобільним телефоном ОСОБА_6 , шляхом обману, після чого зник з місця скоєння злочину, чужим майном розпорядився на власний розсуд, а саме заклав в ломбард, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 5729,50 грн.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, а саме повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, наведених в обвинувальному акті. Дав показання про те, що в листопаді 2021 року в м. Кременчук в районі Перший Занасип на кінцевій зупинці громадського транспорту маршрутного автобусу №11 побачив раніше невідомого чоловіка в стані алкогольного сп`яніння, як пізніше було встановлено ОСОБА_6 . ОСОБА_5 на той момент не працював, тому потребував грошові кошти. За таких обставин ОСОБА_5 вирішив скористатися станом сп`яніння ОСОБА_6 , щоб заволодіти його мобільним телефоном «Samsung» шляхом обману. Реалізуючий свій умисел, ОСОБА_5 попросив у ОСОБА_6 , належний йому мобільний телефон під приводом здійснити дзвінок, а потім скориставшись, що останній сидячи на лавці закрив очі, зник з його майном. В той же день ОСОБА_5 здав мобільний телефон ОСОБА_6 в ломбард, а отримані грошові кошти в розмірі 3000 грн. витратив на власні потреби.

Згідно ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодився обвинувачений, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого підтверджується його особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає вину обвинуваченого доведеною.

Таким чином, суд вважає правильною кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В ст.50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, розмір заподіяної шкоди, відсутність тяжких наслідків від злочину, спричинені потерпілому матеріальні збитки добровільно не відшкодовано, але потерпілий не просив суворо карати обвинуваченого ОСОБА_5 .

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який має задовільний стан здоров`я, проте будучі особою працездатного віку не має постійного місця роботи, а відповідно і легального джерела доходу. Разом з тим обвинувачений не одружений, що вказує на відсутність у нього стійких соціальних зв`язків. ОСОБА_5 не перебуває під диспансерним або консультативним наглядом у психоневрологічному чи наркологічному диспансері. Суду не подані негативні характеристики обвинуваченого з місця його проживання.

ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за кримінальні правопорушення, зокрема, проти власності. Нове кримінальне правопорушення вчинив під час іспитового строку звільнення від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком.

Такі характеристики обвинуваченого свідчать про його стійку антисоціальну направленість та небажання стати на шлях виправлення.

Наведене вказує, що ОСОБА_5 має високий ризик вчинення повторно кримінального правопорушення, а тому виправлення обвинуваченого без позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства та окремих осіб.

Обставини, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, - відсутні .

Обставиною, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, є активне сприяння розкриттю злочину.

Суд вважає, що визнання обвинуваченим вини під тиском беззаперечних доказів вчинення ним злочину, зібраних органом досудового розслідування, - не є обставиною, що пом`якшує покарання.

З огляду на наведене, враховуючи положення ст.69-1 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції закону за вчинений ним злочин.

Оскільки ОСОБА_5 після ухвалення вироку Автозаводського районного суду м. Кременчуці від 15.07.2021 року у справі №524/1619/21, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, що відповідає положенням ст.71 КК України про призначення покарання за сукупністю вироків.

В п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року дано роз`яснення, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України. Якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч.1 ст.78 КК) суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку. Частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази у справі відсутні.

Відповідно до ст.124 КПК України, стягнути зі ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України в розмірі 686,48 грн.

Під час досудового розслідування щодо ОСОБА_5 не обирався запобіжний захід. Відповідно до ст.178 КПК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 не має постійного зареєстрованого місця проживання, не одружений, не працює, а відповідно не має стійких соціальних зв`язків. Суд враховує, що за відсутності легальних джерел доходу обвинувачений вчинив новий злочин під час іспитового строку звільнення від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком суду, також обвинувачується у вчиненні інших злочинів, кримінальне провадження розглядається Автозаводським районним судом м. Кременчука, що вказує на наявність ризику вчинення ним нового кримінального правопорушення. Під час іспитового строку звільнення від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком суду ОСОБА_5 оголошувався у розшук в іншому кримінальному провадженні, що вказує на наявність ризику його ухилення від суду, з метою уникнення призначеного покарання. За таких обставин суд вбачає ризики, передбачені п. п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту негайно в залі суду.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити покарання позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_5 до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.07.2021 року у справі №524/1619/21, призначивши за сукупністю вироків остаточне покарання позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту негайно в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 01.02.2022 року.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експерта Полтавського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1