18.01.2022
Справа № 642/8704/21
Провадження № 1-кс/642/36/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , розглянувши клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000522 від 13.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Ленінського районного суду м. Харкова 30.12.2021 року надійшло клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про скасування арешту майна , у якому останній просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 17.12.2021 по справі №642/8704/21 (провадження №1-кс/642/4955/21) у кримінальному провадженні № 0000522 , а саме в частині арешту вилученого в ході затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 та зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві повернути вказане арештоване майно.
В обгрунтування клопотання заявник вказує, що підставою арешту майна було забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні. В свою чергу, документ посвідчення водія жодним чином не відображає інформації необхідної досудовому розслідуванню для встановлення обставин справи. Арешт даного посвідчення обмежує право керування транспортними засобами, що створює значні незручності для нього та сім`ї..

У судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився.

Вислухавши доводи заявника, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до нього, слідчий суддя дійшов наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, знаходиться кримінальне провадження № 0000522 від 13.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні має статус підозрюваного.

На підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 17.12.2021 року у справі №642/8704/21 (провадження №1-кс/642/4955/21) накладено арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_3 , вилученого в ході затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, а саме: службове посвідчення НОМЕР_1 , жетон працівника поліції №0127120, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , банківська картка № НОМЕР_5 , банківська картка А-Банк № НОМЕР_6 , ключі від автомобіля «Фольксваген», грошові кошти в сумі 650 гривень, купюрами 500 гривень ВЕ3342510, 100 гривень УА2471984, номіналом 50 гривень ФЕ0693682, флеш-носій 8 GB.
Накладено арешт на вилучені грошові кошти, які видавались в ході проведення контролю за вчинення злочину в сумі 800 гривень купюрами 500 гривень УД1907173, номіналом 200 гривень ПД8541639, номіналом 100 гривень УЧ8996842.
У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Тобто, з клопотанням про скасування арешту майна може звернутись підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на посвідчення водія як документа, що посвідчує спеціальне право особи, не є неналежним заходом забезпечення кримінального провадження. Якщо слідчий, прокурор уважає за доцільне позбавити особу (підозрюваного) права на керування транспортним засобом, то застосуванню підлягає інший захід забезпечення, а саме тимчасове обмеження в користуванні спеціальним правом (глава 13; п. 1 ч. 1 ст. 148 КПК України) без паралельного ініціювання арешту посвідчення водія.

Враховуючи те, що підставою для арешту майна, в тому числі вилученого посвідчення водія, слідчим зазначалось можливість використання як доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає, що при цьому не було враховано розумність та співрозмірність обмеження права користування документом. Вирішення питання про тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом передбачено ст. 152 КПК.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт накладений на водійське посвідчення в значній мірі обмежує законні права та інтереси власника майна, необхідність арешту у тому обсязі, в якому він був накладений, відсутня, у зв`язку з чим приходить до висновку про доцільність скасування арешту в частині накладення арешту на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 .
Керуючисьст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити .

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 17.12.2021 у справі № 642/8704/21 (1-кс/642/4955/21) на майно скасувати частково у частині накладення арешту на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 № НОМЕР_2 , вилучене 13.12.2021 в ході затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України.

Зобов`язати повноважного слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві повернути ОСОБА_3 посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 № НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1