ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 766/5711/21
Справа №11-сс/819/643/21 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: накладення арешту на майно Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

представника скаржника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника скаржника - адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27.04.2021 року про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0001186 від 30.05.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та накладено арешт на транспортний засіб «Honda Accord», кузов НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який належить ОСОБА_8 .

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170, 171 КПК України, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції в адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зокрема посилається на те, що в порушення ст. 64-2 ч.2 КПК України, клопотання подано неуповноваженою особою. Звертає увагу на те, що розгляд клопотання про арешт автомобіля був проведений без ОСОБА_8 , яка є добросовісним набувачем автомобіля, чим порушено її права. Ухвала слідчого судді щодо накладання арешту на майно винесена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження та не доведено, що автомобіль має важливе доказове значення для кримінального провадження та прийнята без належного встановлення порядку її виконання.

Просить ухвалу суду про арешт майна скасувати, поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки не були присутні під час розгляду клопотання.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, звернулася до суду з клопотанням про розгляд апеляційної скарги без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

Доводи клопотання скаржника щодо поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає слушними, а тому підлягає задоволенню.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, слідчим СВ відділу поліції № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 було розпочато кримінальне провадження №0001186 від 30.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

26.04.2021 року слідчим СВ відділу поліції № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 , погодженого прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 , звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням про накладення арешту на майно, зазначене у ньому. При цьому в клопотанні слідчий зазначив, що автомобіль має значення речового доказу по кримінальному провадженню, оскільки він є предметом вчинення краніального правопорушення, а незастосування заборони та розпорядження транспортним засобом може призвести до його відчуження на користь третіх осіб.

Постановою слідчим СВ відділу поліції № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 від 31.03.2021 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001186 автомобіль «Honda Accord», кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , 2008 року випуску. (а.п. 16).

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0001186 та в межах поданого слідчим клопотання, про накладення арешту на вищезазначене майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, врахувавши наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, попередження (унеможливлення) вчинення неправомірних дій по його відчуженню та прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя, в супереч доводам апеляційної скарги встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 10 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

З урахуванням цього слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а тому доводи захисника про те, що не наведено наявності підстав для накладання арешту на майно та ризиків, передбачених ст. 170 КПК України є безпідставними.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу, відчуження, знищення, приховання на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Разом із тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином, судова колегія вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно і таке обмеження права власності як арешт майна в даному випадку є розумним та співрозмірним, оскільки є найменш обтяжливим способом арешту майна і не обмежить інтересів третіх осіб.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що автомобіль має значення речового доказу по кримінальному провадженню, оскільки він є предметом вчинення краніального правопорушення, а тому рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що клопотання подано неуповноваженою особою, а саме слідчим, а не прокурором є безпідставними.

Відповідно до клопотання про арешт майна, воно подано за погодженням прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 , яка входить до прокурорів, яка здійснює процесуальне керівництво.

Переконливих доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, авторам апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування решту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376 ч.2, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, -

постановила:

Клопотання адвоката ОСОБА_7 , про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27.04.2021 року про накладення арешту на майно задовольнити.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого Херсонського міського суду Херсонської області від 27.04.2021 року про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0001186 від 30.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289, без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

(підпис) (підпис) (підпис)

Судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .