У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.10.2021 року, якою відносно
ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
-продовжено строк тримання під вартою до 20 грудня 2021 року.

Учасники судового провадження:
прокурор : ОСОБА_6
обвинувачений: ОСОБА_5
захисник: ОСОБА_7
встановив:
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2021 року в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовлено. Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу задоволено. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 грудня 2021 року включно.
_______________________________________________________________
Провадження № 11-кп/812/ 940 20 Головуючий суду першої інстанції:

Категорія: оскарження ухвали про продовження ОСОБА_9

строку тримання під вартою Доповідач апеляційного суду:

ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати ухвалу суду.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Із змісту апеляційної скарги вбачається, що обвинувачений вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою.
Вважає себе не винним у вчиненні кримінального правопорушення.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів посилаючись на те, що судовий розгляд триває, необхідно дослідити значну кількість доказів та допитати свідків. Зазначив, що ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились.
Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції зазначив, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід, у виді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення не виходить за межі розумного строку, кореспондується з характером суспільного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню.
Окрім того, судом першої інстанції вказано, що зазначені захисником та обвинуваченим доводи щодо можливість застосування інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою не є підставою для зміни запобіжного заходу та не спростовують наявність ризиків, визначених при обрані запобіжного заходу. Доказів, які б свідчили, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає його перебування в умовах слідчого ізолятора суду не надано.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції під час призначення кримінального провадження до судового розгляду, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 20.12.2021 року.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені п.п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується, не зменшились, оскільки судовий розгляд не розпочався.

Крім того, суд врахував відомості про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходу, не одружений, дітей на утриманні немає, раніше судимий, 13.11.2020 звільнився з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення злочинів проти життя, здоров`я, статевої свободи та недоторканості, тобто є особою схильною до вчинення злочинів.

Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходів, 13.11.2020 року звільнився з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення злочинів проти життя, здоров`я, статевої свободи та статевої недоторканності особи.

Крім того, підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

З урахуванням тяжкості злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування запобіжного заходу, про що просить апелянт.

Судом першої інстанції у повній мірі та у визначеному законом порядку враховано характер та тяжкість діянь, які інкримінуються обвинуваченому, його соціальні зв`язки та всі інші обставини, якими закон пов`язує вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , а від так, і для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422-1, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_5 залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: