Справа № 461/7391/21
Провадження № 1-кс/461/4943/21
УХВАЛА
іменем України

07.09.2021 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції ОСОБА_4 від 02 серпня 2021 року про відмову у клопотанні про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст.364 КК України,-

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м.Львова зі скаргою в якій просить: скасувати постанову слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції ОСОБА_4 від 02 серпня 2021 року про відмову у клопотанні про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст.364 КК України, зобов`язати уповноважену особу, у провадженні якої перебуває досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001542 від 02 жовтня 2019 року, повторно розглянути клопотання від 05.02.2021 року про визнання потерпілим, в порядку визначеному ст. 55 КПК України.
Свої вимоги мотивує тим, що в СУ ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст.364 КК України, за заявою ОСОБА_3 . Так, 31.07.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Державного бюро розслідувань із заявою про злочин, з приводу неправомірних дій службових осіб Державного концерну «Укроборонпром» та співробітників Департаменту контррозвідки СБУ, які були задіяні для звільнення заявника, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 172, 364, 365, 366, 367 КК України. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.08.2019 року скаргу ОСОБА_3 задоволено та зобов`язано уповноважених осіб ДБР внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Скаржник зазначає, що 05.02.2021 року ним подано клопотання про визнання потерпілим. Листом СУ ГУНП у Львівській області № М-223/16/01-21 від 24.022021 року, яким було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 . Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17.03.2021 року скаргу ОСОБА_3 задоволено. Зобов`язано уповноважену особу СУ ГУНП у Львівській області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 05.02.2021 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
01.09.2021 року скаржник ОСОБА_3 отримав постанову слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції ОСОБА_4 від 02 серпня 2021 року про відмову у клопотанні про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 , ч.2 ст.364 КК України. Скаржник зазначає, що оскаржувана постанова про відмову у задоволенні клопотання від 05 лютого 2021 року не містить правового обґрунтування відсутності підстав для визнання заявника потерпілим. Відтак, просить скаргу задовольнити повністю.
Скаржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги. 06.09.2021 року скерував на адресу суду заяву про розгляду скарги за його відсутності. За таких обставин слідчий суддя прийшов до переконання про можливість розгляду вказаної скарги у відсутності скаржника.

Слідчий відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, однак надав суду пояснення по сут скарги, де зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що вчинене кримінальне правопорушення стосується неправомірних дій службових осіб ДК «Укроборонпром», співробітників департаменту контррозвідки СБУ під час закупівлі авіаційних запчастин за завищеними цінами підпорядкованими підприємствами ДК «Укроборонпром», що спричинило негативні наслідки інтересам держави. Слідчий стверджує, що даних про заподіяння кримінальним правопорушення моральної, фізичної або майнової шкоди ОСОБА_3 , що перебувають у причинно наслідковому зв`язку із можливими неправомірними діями під час закупівлі авіаційних запчастин підпорядкованими підприємствами ДК «Укрборонпром» за завищеними цінами, досудовим розслідуванням на даний час не встановлено, а тому відсутні підстави для залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження у якості потерпілого. Просить у задоволенні скарги відмовити повністю.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності суб`єкта оскарження та прокурора на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст.364 КК України, за заявою ОСОБА_3 від 31.07.2019 року про вчинення кримінального правопорушення.

05.02.2021 року ОСОБА_3 звернувся до СУ ГУНП у Львівській області із клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Листом заступника начальника СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 № М-23/16/01-21 від 24.02.2021 року ОСОБА_3 повідомлено, що у задоволенні його клопотання відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17.03.2021 року скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов`язано уповноважену особу слідчого управління ГУ НП у Львівській області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 05.02.2021 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001542 та винести мотивовану постанову.

Постановою слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції ОСОБА_6 від 07 квітня 2021 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України відмовлено.

06.05.2021 ОСОБА_3 було отримано листа з постановою від 07.04.2021 про відмову в задоволенні клопотання.

07.05.2021 ОСОБА_3 була оскаржена постанова слідчого та 14.05.2021 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова винесено ухвалу у справі №461/3787/21. Зазначеною ухвалою зобов`язано слідчого СУ ГУ НП повторно розглянути заяву від 05.02.2021 року про визнання його потерпілим у відповідності до норм КПК України.

07.06.2021 ОСОБА_3 було отримано листа №М-57/16/01-21 від 20.05.2021 з постановою від 20.05.2021 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим.

16.06.2021 ОСОБА_3 була оскаржена зазначена постанова у Галицькому районному суді м. Львова.

Згідно ухвали слідчого судді у справі №461/5165/21 досудове розслідування провадження здійснюється ТУ ДБР у Львівській області.

23.06.2021 ОСОБА_3 була оскаржена зазначена постанова у Личаківському районному суді м. Льова. Згідно ухвали слідчого судді у справі №463/7313/21, досудове розслідування провадження здійснюється СУ ГУ НП у Львівській області.

На виконання ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09.07.2021 р. (справа № 463/7312/21 провадження №1-кс/463/4280/21) про скасування ухвали слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 , ч.2 ст.364 КК України, якою відмову в визнанні потерпілим скасовано та зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілим, слідчим ОСОБА_4 02.08.2021 р. винесено постанову від 02.08.2021 р. про відмову у визнанні потерпілим, яку оскаржив ОСОБА_3 .

Скаржник зазначає, що йому завдано шкоди кримінальним правопорушенням, що в подальшому має бути перевірено в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001542. Однак зазначає, що всупереч положенням ч. 2 ст. 55 КПК України слідчий СУ ГУНП у Львівській області безпідставно не визнає його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001542.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріальної шкоди.

Частина 5 ст. 55 КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст.55 КПК України.

Постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим мотивована тим, що підстав для залучення ОСОБА_3 потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні немає, так як це суперечить вимогам ч. 4 ст. 55 КПК України, в якій зазначено, що потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

Наведені факти прийнятого процесуального рішення підтверджуються аналізом зібраних матеріалів в ході досудового розслідування з яких встановлено, що 12 липня 2019 року Центральним апаратом Державного бюро розслідувань (далі ДБР) внесені відомості до ЄРДР за №0001032, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, розпочатого за заявою гр. ОСОБА_3 в якій наведено факти можливої розтрати майна в особливо великих розмірах службовими особами ДК «Укроборонпром» та ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод».

Крім цього 02 жовтня 2019 року Центральним апаратом ДБР внесені відомості до ЄРДР за №0001542 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 20.08.2019 (за скаргою ОСОБА_3 ), якою зобов`язано слідчого ДБР внести відомості до ЄРДР, щодо закупівлі підпорядкованими підприємствами ДК «Укроборонпром» авіаційних запчастин за завищеною ціною, що завдало тяжких наслідків інтересам держави, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КПК України.

05 серпня 2020 року процесуальним прокурором спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону України прийнято рішення про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень в одне провадження якому присвоєно загальний номер №0001032 від 12.07.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України та в порядку ст. 216 КПК України визначено підслідність за слідчим управлінням ГУНП у Львівській області.

Слідчий у своїй постанові зазначає, що кримінальному провадженні №0001032 від 12.07.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України встановлюються ті ж обставини можливої закупівлі як підпорядкованими підприємствами ДП «Укроборонпром», так і безпосередньо ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод», авіаційних запчастин за завищеними цінами, що заподіяло тяжкої шкоди виключно інтересам держави, а тому як у неодноразових клопотаннях ОСОБА_3 про визнання його потерпілим та самими матеріалами кримінального провадження не наведено та не отримано жодних фактів чи обставин, які підтверджують чи можуть свідчити про заподіяння йому моральної, фізичної або майнової шкоди, що при цьому перебуває у причинно-наслідковому зв`язку "із можливими зловживаннями влади службовими особами підпорядкованих авіаційних підприємств ДК «Укроборонпром» під час проведення закупок товарів, робіт і послуг можливо за завищеними цінами. З огляду на викладене, із мотивів наведених ОСОБА_3 , матеріалів кримінального провадження та вищезазначених норм законодавства, відсутні будь-які об`єктивні дані, які б вказували на заподіяння останньому матеріальної шкоди, що при цьому перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із можливими неправомірними діями під час закупівлі авіаційних запчастин підпорядкованими підприємствами ДК «Укроборонпром» за завищеними цінами. Окрім цього відсутні будь-які об`єктивні дані, які б вказували на заподіяння ОСОБА_3 моральної шкоди, що при ньому перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із можливими неправомірними діями під час закупівлі авіаційних запчастин підпорядкованими підприємствами ДК «Укроборонпром» за завищеними цінами.

Для вирішення питання про визнання особи потерпілим необхідним є з`ясування чи заподіяно такій особі шкоди злочином та якої саме, моральної, фізичної чи майнової.
Поняття майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому охоплює: 1) заподіяну кримінальним правопорушенням особі пряму, безпосередню шкоду в її майновому та грошовому виразі; 2) не одержані внаслідок скоєння кримінального правопорушення доходи; 3) оцінені в грошовому вигляді витрати на відновлення здоров`я потерпілого, а в разі його смерті на поховання й виплати з підтримання матеріального добробуту і виховання непрацездатних членів сім`ї потерпілого та його неповнолітніх дітей; 4) кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину.
В чинному законодавстві України всі наслідки немайнового характеру позначаються терміном «моральна шкода». Зміст цього поняття розкритий в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», де визначено, що моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ.
Термін «моральна шкода» визначається через поняття страждання, які заподіяні фізичній особі внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації нею своїх звичок і бажань, погіршення відносин з людьми, інші негативні наслідки морального характеру. У свою чергу, «моральний характер» означає «пов`язаний з духовним життям людини».
Заподіяння фізичної шкоди тісно пов`язане з настанням в подальшому моральних страждань, отже, і моральної шкоди. У цьому випадку ці види шкоди у кримінальному провадженні важко розглядати окремо, оскільки вони доповнюють одне одного.
Фізична шкода визначається через сукупність змін, що об`єктивно сталися внаслідок вчинення кримінального правопорушення в стані людини як фізичної істоти.
До складових фізичної шкоди належать: тілесні ушкодження, розлад здоров`я, фізичні страждання.
При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Лише в такому випадку особа визнається потерпілою.
Під час проведення досудового розслідування не встановлено підстав вважати, що ОСОБА_3 було завдано моральної чи матеріальної шкоди; не встановлено відомостей, які б вказували про спричинення будь-якої шкоди останньому, а також не надано відомостей, що могли б підтвердити нанесену шкоду, яка була спричинена в результаті можливого вчинення кримінального правопорушення.
Прийняте слідчим рішення про відмову у визнанні потерпілим мотивоване тим, що відсутні будь-які об`єктивні дані, які б вказували на заподіяння ОСОБА_3 моральної шкоди, що при цьому перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із можливими неправомірними діями під час закупівлі авіаційних запчастин підпорядкованими підприємствами ДК «Укроборонпром» за завищеними цінами.
Таким чином, відмовляючи у задоволенні клопотання у вказаному кримінальному провадженні, слідчий обґрунтовано виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, оскільки як встановлено слідством на даний час, не встановлено факту спричинення ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди.

Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 20.05.2021 року, слідчий суддя вважає її обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам КПК України.
Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя виходить з того, що на час прийняття оскаржуваної постанови в розпорядженні слідчого були відсутні докази, які б могли свідчити про наявність підстав вважати, що заявнику завдана моральна, фізична або майнова шкода, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до переконання, що слідчий, виносячи оскаржувану постанову, діяв в межах своїх повноважень, правильно посилався на норми ч. 5 ст. 55 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги, зважаючи на те, що клопотання ОСОБА_3 розглянуте, прийняте вмотивоване рішення про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим; заявника повідомлено про результати, а відтак приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 55, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції ОСОБА_4 від 02 серпня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001542 від 02 жовтня 2019 р. - відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1