Справа № 643/2177/22
Провадження № 1-кс/643/765/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.02.2022 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором клопотання старшого слідчого Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000456 від 10.02.2022 за ч. 1 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньою спеціальною освітою, розлучений, пенсіонер, раніше судимий 22.12.2008 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 24.10.2013 умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 19 діб, зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 10.02.2022 близько 19:00 ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом із сином ОСОБА_7 , з яким у нього на ґрунті стійких неприязних відносин, що склались через побутові та особисті проблеми, виник словесний конфлікт, а в наступному раптовий злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень своєму синові.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень сину ОСОБА_7 , з мотивів особистих неприязних відносин, ОСОБА_6 взяв кухонний ніж та, тримаючи його в руці, зайшов до кімнати, де в цей час перебував його син та, перебуваючи у безпосередній близькості до останнього, усвідомлюючи протиправність своїх дій та небезпеку для життя і здоров`я потерпілого, умисно, раптово, зі значною силою завдав синові один удар клинком кухонного ножа в область передньої черевної стінки, в результаті чого завдав потерпілому ОСОБА_7 проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки без пошкодження органів черевної порожнини.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання до 8 років позбавлення волі, відсутність міцних соціальних зв`язків, ті факти, що останній не працює та не має законних джерел доходу, усвідомлює невідворотність покарання, вчинив злочин відносно власного сина, а основними свідками у кримінальному провадженні є сусіди підозрюваного, вважає, що останній може застосувати спроби до переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати як на потерпілого, так і свідків чи вчинити інше кримінальне правопорушення та, з метою запобігання переліченим ризикам, просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В суді прокурор підтримав клопотання.

ОСОБА_6 не заперечував своєї причетності до вказаного злочину, разом з тим зазначив, що цьому передувала протиправна поведінка потерпілого, який погрожував йому з ножем у руці. Посилаючись на стан здоров`я та відсутність наміру переховуватись від слідства просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник підтримала позицію підзахисного, зазначивши, що обставини злочину на теперішній час в повному обсязі не встановлені, а показання свідків, які зазначають що підозрюваний повідомив їм, що вчинив злочин і просив викликати швидку, спростовують показання потерпілого з цього приводу. Вказане дає підстави ставити під сумнів й інші показання потерпілого щодо обставин кримінального правопорушення. Перелічені прокурором ризики також відсутні, так як підозрюваний постійно мешкає за зареєстрованим місцем проживання, добровільно повідомив про вчинений злочин та не застосовував спроб до переховування, наміру робити це в майбутньому також не має. Крім того, стан здоров`я ОСОБА_6 на теперішній час, який навіть не дозволяє його транспортування, унеможливлює ризик переховування. За таких умов застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й поміщення до СІЗО, де йому не зможуть надавати необхідну медичну допомогу, не допустимо. Просила відмовити у задоволенні клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне: підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення на даному етапі розслідування цілком обґрунтована, так як зібрані на теперішні час докази, а саме дані, зафіксовані в протоколах огляду місця події від 10.02.2022, допитів потерпілого та свідків, медичних документах дають підстави казати, що ОСОБА_6 з великою вірогідністю міг вчинити інкримінований останньому злочин.

На теперішній час, як вбачається з медичної документації, ОСОБА_6 перебуває на стаціонарному лікуванні з діагнозом: гострий інфаркт міокарду, кардіосклероз, гіпертонічна хвороба III ступню 3 стадії, з дуже високим ризиком, гіпертонічний криз, гіпертензивне серце та його транспортування не можливе. Хворий потребує подальшого обстеження та лікування в умовах стаціонару.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частина 2 ст. 177 КПК України вказує, що підставою застосування запобіжного заходу крім ризиків, перелічених в ч. 1 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу має враховувати обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність перелічених в ст. 177 КПК України ризиків, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, що передбачена п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Прокурор посилається на наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого й свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, що йому передували, а саме стан постійного конфлікту між підозрюваним та потерпілим, які є найближчими родичами, класифікація кримінального правопорушення та передбачене покарання в сукупності з особистістю підозрюваного вказують на існуванні кожного з перелічених прокурором ризиків. При цьому стан здоров`я підозрюваного на теперішній час, який потребує лікування виключно в умовах стаціонару зменшує перелічені ризики, проте не виключає, а віддаляє у часі їх ймовірну реалізацію.

Не погоджуючись з думкою прокурора що відсутність роботи і, як наслідок, джерела доходу є тими ознаками особистості підозрюваного, які вказують на ризик переховування слід зазначити, що ОСОБА_6 досяг пенсійного віку, отже має отримувати пенсійні виплати. Крім того, факт постійного, з 1998 року, проживання за місцем реєстрації та поведінка підозрюваного одразу після вчинення злочину вказують, що ризик переховування є мінімальним. Проте, з погляду на відбування в минулому покарання у виді тривалого позбавлення волі та обізнаність у невідворотності покарання він все ж такі існує, так як суворість передбаченого покарання за інкримінований ОСОБА_6 злочин може спонукати останнього до переховування.

Той факт, що підозрюваний в минулому судимий та відбував покарання за умисне вбивство вказує про його зневажливе відношення до чужого життя й здоров`я і не виключає ризик вчинення аналогічного злочину в майбутньому, тим більше, що інкримінований злочин вчинено ОСОБА_6 відносно власного сина, що, на думку слідчого судді, значно підвищує небезпеку підозрюваного для суспільства.

Безсумнівно існує й ризик незаконного впливу на потерпілого, з яким, як встановлено, у підозрюваного склались тривалі неприязні відносини. За вказаних умов лише обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою зможе запобігти переліченим ризикам, отже клопотання має бути задоволено.

При цьому питання щодо надання ОСОБА_6 медичної допомоги має бути вирішено відповідно до нормативно-правової бази, що регулює організацію й надання медичної допомоги закладами охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України та їх взаємодію з іншими закладами охорони здоров`я, які не належать до сфери управління Міністерства юстиції України.

Згідно положень ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення розміру застави слідчий суддя не знаходить.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196-198, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 23:31, 10.02.2022.

Строк дії ухвали до 10.04.2022.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останньої.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1