Номер справи137/692/21
1-кп/137/113/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі:головуючого- судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, останній раз 12.02.2021 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 (ста) годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
12.02.2021 Вінницьким районним судом Вінницької області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт. Даний вирок суду набрав законної сили 15.03.2021 та в подальшому був направлений на виконання до Літинського районного сектору філії Державної установи «Центру пробації» у Вінницькій області.26.03.2021 ОСОБА_4 було поставлено на облік у Літинському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області та 02.04.2021 під підпис ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного судом покарання.27.04.2021 працівником Літинського районного сектору філії ДУ «Центру пробації» у Вінницькій області під, час перевірки стану виконання ОСОБА_4 вищевказаного вироку суду та покарання у виді громадських робіт встановлено повторне умисне нез`явлення засудженого на роботи до КП «Комунсервіс», будь-яких підтверджуючих документів про поважність причин свого не виходу на роботу останній не надав та по даний час покарання у виді громадських робіт не відбув, тим самим порушив вимоги ч.3 ст.40 КВК України, тобто більше двох разів протягом місяця не вийшов на громадські роботи без поважних причин, не виконав встановлені обов`язки, порядок і умови відбування призначеного судом покарання. Станом на 23.06.2021 невідбута частина покарання ОСОБА_4 складає 64 години громадських робіт.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінальнго проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним кримінального проступку, розкаявся у вчиненому та повідомив, що шкодує про вчинене. Зазначив, що якщо б час можна було повернути, то він відбув призначене йому покарання.
Прокурор ОСОБА_3 просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків із застосуванням ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вінницького районного суду від 12.02.2021 та призначити остаточне покарання у виді 2 місяців 8 днів арешту.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Судом враховано, що ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджений (а.с. 29-30), за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями (а.с. 31), на обліку в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (а.с.32).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлені.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особи винного, враховуючи обставину, що пом`якшує його покарання - щире каяття, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді у виді 2 (двох) місяців арешту.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 50,63, 65-67, 71, 72, 389 КК України, ст.ст. 337, 349, 368, 373-374 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків із застосуванням ст. 72 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 12 лютого 2021 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) місяців 8 (восьми) днів арешту.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_5