Дата документу 30.08.2021 Справа № 937/7283/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/7283/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/701/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 2 червня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_7 від 20 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження №0001639 від 3 вересня 2020 року за ч. 1 ст. 375 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

4 грудня 2020 року на електронну адресу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_7 від 20 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження №0001639 від 3 вересня 2020 року за ч. 1 ст. 375 КК України.

В своїй скарзі заявник зазначав, що слідчий слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_7 в порушення вимог ст. 19 Конституції України, зловживаючи службовим становищем, вчинила злочин, передбачений ст. 109-111, ст. 41, ст. 396 КК України, не маючи законних повноважень, винесла завідомо не правову постанову про закриття кримінального провадження в порушення вимог визначених ст. 214, 233 КПК України та наказу Генерального прокурора України №139від 6 квітня 2016 року. До того ж Генеральна прокуратура України за рішенням Печерського районного суду м. Києва відкрила кримінальне провадження за ст. 109-111, ст. 255, ст. 41, ст. 396 КК України на керівництво слідчих Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі за систематичне порушення норм процесуального закону і фальсифікацію кримінальних проваджень, відкритих за рішенням Печерського районного суду м. Києва. Своїми протиправними діями слідча ОСОБА_7 нанесла йому істотної матеріальної і моральної шкоди понад один мільйон гривень.

Просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0001639, внесеного до ЄРДР 3 вересня 2020 року, винесену 20 листопада 2020 року слідчим слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 2 червня 2021 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 з тих підстав, що слідчою ОСОБА_7 повно та всебічно проведено дослідження обставин події, на яку посилався заявник та вірно надано оцінку зібраним доказам і зроблено висновки про відсутність складу злочину у діях слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_8 . Вказані заявником припущення ґрунтуються тільки на суб`єктивній оцінці та зазначені у заяві обставини не підтверджується ніякими об`єктивними даними чи фактами та зведені до оцінки прийнятого слідчим суддею рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, прийняти нове законне рішення, яким скасувати постанову, винесену детективом ДБР у місті Мелітополі ОСОБА_7 20 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження за №0001639 від 3 вересня 2020 року, кримінальне провадження повернути до Генеральної прокуратури України для визначення підслідності у відповідності ст. 216 КПК України.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що 2 червня 2021 року суд першої інстанції в порушення норм процесуального і матеріального права, ст. 303, ст. 306, ст. 55, ст. 56, ст. 22, ст. 24, ст. 220, ст. 221 КПК України у відсутності слідчого і прокурора, призначених і залучених по справі, незважаючи на неодноразові заявлення про відвід головуючому у судовому засіданні і порушуючи його живої людини, громадянина України права, свободи та інтереси, визначені ст. 3, ст. 5, ст. 55, ст. 24 Конституції України та ст. 6 Міжнародної Конвенції, винесено завідомо неправдиве рішення.

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали отримав 23 червня 2021 року.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів скарги відомості, які б свідчили про отримання ОСОБА_6 оскаржуваної ухвали відсутні, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження ухвали підлягає поновленню.

Повідомлений належним чином ОСОБА_6 до судового засідання апеляційного суду не з`явився, надавши 25 серпня 2021 року заяву про розгляд його скарги у його відсутність, на своїх вимогах наполягає у повному обсязі.

Від прокурора надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 за його відсутності, у задоволенні скарги просив відмовити.

Належним чином повідомлений представник ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі до судового засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань або заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 не подавав.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Апеляційний суд вважає, що слідчий ДБР провів усі необхідні слідчі дії, дослідив всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на зібраних слідчим доказах, які вказують на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 120 України, що стало безпосередньою підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Так, як вбачається із фабули витягу кримінального провадження №00001639, 26 серпня 2020 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 375 КК України (а.с. 4 матеріалів кримінального провадження №00001639).

Зі змісту короткого викладу обставин у вказаному витязі випливає, що до управління 31/3 надійшла ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 5 червня 2020 року у справі №757/48514/19-к, якою зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою ОСОБА_6 від 9 вересня 2019 року, про вчинення кримінального правопорушення, яке полягло у постановленні суддею завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови, слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_8 .

29 вересня 2020 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління ОСОБА_9 повідомлено про початок досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні №00001639 (а.с. 18-19 матеріалів кримінального провадження №00001639).

Дорученням слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ОСОБА_9 доручено працівникам Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області виконати процесуальні дії, зокрема, зобов`язати явку ОСОБА_6 до СУ ТУ ДБР у м. Мелітополі (вручити належним чином повістку про виклик) (а.с. 28-29, 42-43 матеріалів кримінального провадження №00001639).

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 6 листопада 2020 року надано тимчасовий доступ з можливістю вилучення завірених належним чином копій матеріалів судових проваджень по справам: №320/1657/19, провадження №1-кс/320/1126/19; №320/3221/19, провадження №1-кс/2191/19; №320/3222/19, провадження №1-кс/320/2613/2019, №320/2163/19, провадження №1-кс/320/2193/19, що знаходяться у Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області (а.с. 75-76 матеріалів кримінального провадження №00001639).

Із протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 13 листопада 2020 року вбачається, що були вилучені копії судових справ Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за номерами: №320/1657/19, провадження №1-кс/320/1126/19; №320/3221/19, провадження №1-кс/2191/19; №320/3222/19, провадження №1-кс/320/2613/2019, №320/2163/19, провадження №1-кс/320/2193/19 (а.с. 81-83 матеріалів кримінального провадження №00001639).

Крім того, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, слідчим ОСОБА_7 була допитана 19 листопада 2020 року в якості свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що працює суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з 1999 року. В її провадженні перебували провадження №1-кс/320/2191/19, 1-кс/320/2193/19, які відкриті на підставі заяви ОСОБА_6 про відвід суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_1 та ОСОБА_10 під час розгляду скарг ОСОБА_6 на бездіяльність ТУ ДБР у м. Мелітополі, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР, справи №320/3221/19 та №320/2163/19. Так, згідно протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 24 квітня 2019 року її було призначено суддею у вказаних провадженнях, у яких 27 травня 2019 року та 19 липня 2019 року нею одноособово було прийнято рішення про відмову у задоволенні заяв ОСОБА_6 про відвід суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по справам №320/3221/19 та №320/2163/19, під час розгляду скарг ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР у м. Мелітополі. Відповідні рішення приймалось без будь-якої зацікавленості, жодного тиску, з дотриманням вимог чинного законодавства України, без порушення строків передбачених КПК України. Також в її провадженні перебувала судова справа №320/1657/19, провадження №1-кс/320/1126/19, яка відкрита 1 березня 2019 року за скаргою ОСОБА_6 щодо бездіяльності посадових осіб слідчого управління ТУ ДБР у м. Мелітополі, прокурора за фактом невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Вказана справа була визначена за нею 28 лютого 2019 року відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді. Так, 21 березня 2019 року нею, одноособово, без жодної зацікавленості чи впливу будь-яких осіб, було прийнято рішення про залишення відповідної скарги ОСОБА_6 без задоволення з дотриманням належних строків та вимог чинного законодавства України. Що стосується справи №320/3222/19, провадження №1-кс/320/2613/19, то у відповідному провадженні нею 23 травня 2019 року заяву ОСОБА_6 про відвід судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_11 залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що у відповідній судовій справі скаржником було подано вдруге письмову заяву про відвід судді ОСОБА_11 , попередню заяву було розглянуто суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_1 , яка відмовила у задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_11 . Рішення від 23 травня 2019 року приймалось нею одноособово, без будь-якої зацікавленості, жодного тиску, з дотриманням вимог чинного законодавства України, без порушення строків передбачених КПК України (а.с. 77-80 матеріалів кримінального провадження №00001639).

Постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_7 від 20 листопада 2020 року кримінальне провадження №00001639 від 3 вересня 2020 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, закрито (а.с. 212-217 матеріалів кримінального провадження №00001639).

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорони прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України, слідчими (розшуковими)є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в своїй сукупності.

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження описано проведені слідчі дії, докладно викладено встановлені слідчим обставини кримінального провадження, проведено ґрунтовний аналіз отриманої інформації та наведені мотиви, за яких слідчий дійшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Так, ч. 1 ст. 375 КК України передбачала кримінальну відповідальність за постановлення суддею завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.

Предметом злочину є певний судовий акт: вирок, рішення, ухвала або постанова.

Склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України є формальним, тому його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням певних дій, які являють собою постановлення неправосудного судового акта.

Неправосудним є такий судовий акт, що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості. Його неправосудність може бути пов`язана з невірним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального закону або з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Постановлення неправосудного судового акта включає: а) складання відповідного процесуального документа; б) підписання його суддею; в) проголошення акта (доведення до відома учасників процесу).

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України характеризується тільки прямим умислом, оскільки особа усвідомлює, що постановляє завідомо неправосудний судовий акт, керуючись при цьому будь-якими мотивами, за винятком корисливих або інших особистих інтересів.

Так, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в провадженні судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_8 перебувала скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, прокурора, щодо невнесення повідомлення про вчинене правопорушення до ЄРДР (справа №320/1657/19 (провадження №1-кс/320/1126/19) (а.с. 84-89 матеріалів кримінального провадження №00001639). Ухвалою від 21 березня 2019 року вказану скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення (а.с. 122-123 матеріалів кримінального провадження №00001639).

Крім того, в провадженні судді ОСОБА_8 перебували заяви ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_1 (справа 320/3221/19 (провадження №1-кс/320/2191/19) та про відвід судді ОСОБА_10 (справа 320/2163/19 (провадження №1-кс/320/2193/19).

Так, ухвалою від 27 травня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 141-142 матеріалів кримінального провадження №00001639).

Ухвалою від 19 липня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_10 відмовлено (а.с. 185 матеріалів кримінального провадження №00001639).

Також, як випливає із матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 травня 2019 року ОСОБА_8 заяву ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_11 від розгляду заяви ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишено без розгляду у зв`язку із тим, що останнім було потворно подано таку заяву, яка вже була розглянута (а.с. 202 матеріалів кримінального провадження №00001639).

Колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування було всебічно та повно проведено досудове розслідування кримінального провадження №00001639, а саме, були досліджені судові справи на які посилався в своїй заяві ОСОБА_6 , була допитана в якості свідка суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_8 .

Крім того, органом досудового розслідування неодноразово викликався ОСОБА_6 , який не з`явився, у зв`язку із чим його допитано не було.

Таким чином, слідчим ОСОБА_7 було повно та всебічно проведено перевірку вказаних в заяві ОСОБА_6 обставин та об`єктивного підтвердження, яке б свідчило про наявність в діях судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України вони не знайшли.

Також слід зауважити, що у своїй заяві до Генерального прокурора України від 9 вересня 2019 року ОСОБА_6 взагалі не зазначається в чому саме на його думку є постановлення суддею ОСОБА_8 завідомо неправосудного судового рішення.

З приводу доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо розгляду судом першої інстанції його скарги у відсутність прокурора та слідчого, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відтак, норми вказаної статті не передбачають обов`язкової участі під час розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчого та прокурора, а тому доводи з приводу цього є необґрунтованими.

Щодо доводів апелянта на неодноразове заявлення ним слідчому судді відводів, то колегія суддів звертає увагу на таке.

9 грудня 2020 року на електронну адресу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_6 про відвід слідчому судді ОСОБА_1 від розгляду його скарги (а.с. 10-11).

Ухвалою від 21 грудня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_1 у кримінальному провадженні за скаргою ОСОБА_6 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження відмовлено (а.с. 22).

Крім того, є дійсним і той факт, що 11 березня 2021 року на електронну адресу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області повторно надійшла заява ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_1 , яка ним була підтримана у судовому засіданні 2 червня 2021 року.

Проте, слід зазначити, що відвід судді ОСОБА_1 у даній справі вже був розглянутий 21 грудня 2020 року, а подана ОСОБА_6 повторно заява про відвід вказаній судді має як не інакше ознаки зловживання його правом на відвід.

Між іншого слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Відтак, колегія суддів не може не взяти до уваги і строк розгляду даної скарги ОСОБА_6 , яка повинна бути розглянута у строк не пізніше п`яти днів з моменту її надходження і заявлення повторних відводів тому ж складу суду без зазначення нових вмотивованих та обґрунтованих підстав, передбачених ст. ст. 75-76 КПК України є наслідком затягування розгляду скарги, а тому колегія суддів вважає, що доводи з приводу заявлених відводів не можуть бути єдиною підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення, яке прийнято по суті скарги заявника.

Таким чином, враховуючи, що слідчим суддею прийнято правильне за суттю рішення, апеляційний суд, з огляду на повноваження надані ч. 3 ст. 407 КПК України, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 2 червня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 2 червня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_7 від 20 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження №0001639 від 3 вересня 2020 року за ч. 1 ст. 375 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4