Справа № 298/1137/21
Номер провадження 1-кп/298/142/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в приміщені суду у спрощеному порядку кримінальне провадження №0000117 від 06 жовтня 2021 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , зобов`язаний рішеннями Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 15 серпня 2016 року та від 15 березня 2018 року сплачувати кошти на утримання неповнолітніх дітей (аліменти).

Так, вказаними рішеннями Великоберезнянського районного суду Закарпатської області вирішено стягнути з ОСОБА_3 , 1995 року народження, на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дітей, а саме: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду - 23.05.2016 року й до досягнення дитиною повноліття та на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 05 лютого 2018 року й до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що починаючи з 23.05.2016 року і до досягнення дітьми повноліття, він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, з метою умисного невиконання вказаних рішень суду, змінив місце проживання, без повідомлення державного виконавця, з АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 на АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, злісно, систематично у період часу із 01.08.2019 по 01.10.2021 ухилявся від сплати встановлених рішеннями суду коштів на утримання своїх дітей (аліментів), в тому числі до досягнення дітьми повноліття.

Зазначені умисні, незаконні дії ОСОБА_3 , спрямовані на злісне невиконання вказаних рішень Великоберезнянського районного суду Закарпатської області, а саме від 15 серпня 2016 року та від 15 березня 2018 року, призвели до виникнення заборгованості по сплаті коштів (аліментів) на утримання своїх неповнолітніх дітей, яка станом на 01.10.2021 року становить 123 193,12 (сто двадцять три тисячі сто дев`яносто три) гривні 12 копійок, що перевищує сукупно суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з: реєстром матеріалів досудового розслідування; розпискою обвинуваченого ОСОБА_3 , про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, а також із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку відповідно до положень ст. 302 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні згідно положень ст. ст. 381, 382 КПК України суд враховує те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Так, згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яку він підписав в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України визнав повністю, згідний із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінального проступку, викладеними в обвинувальному акті, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального проступку, та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України щодо позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

За таких обставин, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним те, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, розмір несплачених аліментів, дані про особу винного, який офіційно не працевлаштований, за місцем проживання компрометуючих матеріалів щодо нього немає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, скрутне матеріальне становище, відсутність постійного місця роботи, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді обмеження волі та застосувати до нього ст.75 КК України, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення .

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуюча: ОСОБА_1