справа №627/1052/21
провадження №1-кп/619/142/22
УХВАЛА
18 лютого 2022 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання - ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Місцево Орєхово-Зуєвського району Московської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 347, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України,
Сторони кримінального провадження:
прокурори - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисники: - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачений - ОСОБА_5
представник потерпілого - ОСОБА_10 .
Суть питання, що вирішується ухвалою.
Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений клопотання підтримали.
Прокурори та представник потерпілого у підготовчому судовому засіданні проти клопотання заперечували, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим.
Вислухавши клопотання та думку присутніх осіб, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.
Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 4 ст. 110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено відомості, які повинен містити обвинувальний акт, де у п. 5 зазначено, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації; 3) формулювання обвинувачення. При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченим.
Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акту прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим вимог ст. 291 КПК України.
За таких обставин твердження захисника про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, із посиланням на неконкретність обвинувачення, відсутність формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій, є безпідставними. Відповідно до змісту обвинувального акту в ньому з достатньою повнотою зазначені час, місце, спосіб вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 347, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 206-2 КК України, які прокурор вважає встановленими.
Колегія суддів зазначає, що зміст формулювання обвинувачення є виключно суб`єктивним баченням прокурора та слідчого обставин кримінального провадження, та суд не вправі зобов`язати орган досудового розслідування викласти обвинувачення в тій чи іншій редакції та в тому чи іншому об`ємі та лише за результатами судового розгляду кримінального провадження по суті, суд, згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, дає оцінку висунутому прокурором обвинуваченню і у разі визнання особи винуватою, повинен у мотивувальній частині вироку викласти, формулювання обвинувачення, яке було визнано судом доведеним на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження доказів зібраних під час здійснення досудового розслідування.
Інші указані захисником обставини, в т.ч. щодо не зазначення в обвинувальному акті про процесуальні рішення виділення та об`єднання матеріалів досудового розслідування, затвердження обвинувального акту та його направлення до суду, відсутність у реєстрі зазначення кількості томів та аркушів кримінального провадження не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, а може стати підставою для надання судом відповідної оцінки доказам у кримінальному провадженні, оскільки повернення обвинувального акту прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим вимог ст. 291 КПК України.
До того ж, ч. 5 ст. 28 КПК України передбачено, що кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Керуючись ст. 110, 291, 314 КПК України,
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про повернення прокурору обвинувального акту - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3