279/6060/21
1-кс/279/1482/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2021 року
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна в якому зазначив, що до ч/ч Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення про те, що 07.11.2021 року близько 09 години під час патрулювання а/д сполученням «Київ-Ковель-Ягодин» на 151 км., екіпажем «Граніт-208» УПП в Житомирській області, за порушення Правил дорожнього руху було зупинено транспортний засіб «DAF» з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на вимогу працівників поліції УПП надати документи для складання адміністративних матеріалів, надав працівнику поліції службовій особі ОСОБА_5 , неправомірну вигоду у розмірі 10 доларів США, що в перерахунок на курс НБУ, станом на 07.11.2021року, становить 262 грн. 90 коп., що було зареєстровано на портативний відеореєстратор.
Враховуючи, що вищевказане майно може бути доказом злочину, слідчий просить накласти на нього арешт.
Відповідно до ст.171ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Враховуючи, що заявлене клопотання містить достатньо даних про майно, належну обґрунтованість підстав для арешту майна та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, тому є підстави для його задоволення.
Керуючись ст.167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: ОСОБА_1