Справа № 184/957/21
Номер провадження 1-кп/184/162/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду об`єднане кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000003 року від 25.02.2021 року та №0000120 від 21.06.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької обл., громадянина України, українця, не одруженого, дітей на утриманні не має, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 18.03.1998 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 140, ч.2 ст. 141, ст. 42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, з додатковою мірою покарання - конфіскація майна. На підставі ч. 3 ст. 42 КК України, вирок від 27.10.1997 року було поглинено. 26.04.2001 року на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області умовно-достроково звільнений з Криворізької ВК №80 Дніпропетровської області, не відбута частина покарання 1 рік 5 місяців 1 день;
- 27.10.1997 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 81, ч.1 ст.89, ст.42 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з додатковою мірою покарання - конфіскація майна. На підставі ухвали Дніпропетровського апеляційного суду від 25.11.1997 року вирок змінено, вважати засудженим з застосуванням ст. 46-1 КК України, з випробувальним терміном 1 рік, штраф 300 гривень;
- 01.08.2002 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком від 18.03.1998 року, до відбуття 2 роки 3 місяці позбавлення волі. 13.02.2004 року умовно - достроково звільнений з Синельниківської ВК №94 Дніпропетровської області, не відбута частина покарання 5 місяців 5 днів;
- 09.08.2005 року Староконстянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.3 ст. 185, ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді 3 років 4 місяці позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано не відбуту частину покарання за вироком суду від 01.08.2002 року до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі постанови Синельниківського міського суду від 25.07.2007 року не відбуту частину покарання замінити на обмеження волі, згідно ст. 82 КК України;
- 30.04.2009 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, 75, 76 КК України до позбавлення волі терміном 3 роки, з випробувальним терміном 3 роки;
- 02.09.2009 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано не відбутий термін 9 місяців по вироку Орджонікідзевського міського суду від 30.04.2009 року. До відбуття 5 років 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 22.02.2013 року з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області на підставі постанови суду від. 12.02.2013 року умовно - достроково, не відбутий термін 6 місяців 26 днів;
- 07.12.2015 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 27.06.2020 року з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2021 року, у вечірній час доби, точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 знаходився в квартирі за адресою свого мешкання АДРЕСА_3 , де у нього виник кримінально протиправний намір, спрямований на таємне викрадення майна з території комунального закладу дошкільної освіти (далі - КЗДО) № 11 «Сонечко» (ясла - садок), розташованого по АДРЕСА_4 .

Після чого, 24 лютого 2021 року, у вечірній період доби, точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінально протиправний намір, направлений на таємне викрадення майна з території КЗДО № 11 «Сонечко» (ясла-садок), розташованого по АДРЕСА_4 , підійшов до території вищевказаного садочку, де переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх остання, через незачинені ворота зайшов на вищевказану територію, звідки умисно, таємно, повторно, із корисливих спонукань, викрав майно, яке перебуває на балансі управління освіти Покровської міської ради Дніпропетровської області - металеві сходи бувшого використання, вагою 100 кг, вартість яких, згідно висновку експерта № 118 від 26.03.2021 року, складає 600 гривень та майно, належне ТОВ «АВЄГА» (КОД ), а саме:

- металеву трубу типу «квадрат» розмірами 20 на 20 мм., товщина металу 2 мм в кількості 5 штук, довжиною 1 м кожна, вартість якої, згідно висновку експерта № 118 від 26.03.2021 року, складає 176 гривень 98 копійок;

- кутник 50 мм на 50 мм, в кількості 1 штука довжиною 1 м, вартість якого, згідно висновку експерта № 118 від 26.03.2021 року, складає 62 гривні 54 копійки;

- арматура № 18, в кількості 8 штук, довжиною по 50 см кожна, вартість якої, згідно висновку експерта № 118 від 26.03.2021 року, складає 173 гривні 26 копійок;

- металеву трубу типу «квадрат» розмірами 40 мм на 40 мм, товщина металу 3 мм, в кількості 1 штука, довжиною 1 метр 80 сантиметрів, вартість якої, згідно висновку експерта № 118 від 26.03.2021 року, складає 117 гривень 51 копійку.

Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши ТОВ «АВЄГА» (КОД ) матеріальну шкоду на загальну суму 530 гривень 29 копійок та Управлінню освіти Покровської міської ради Дніпропетровської області матеріальну шкоду на загальну суму 600 гривень.

Крім того, 20.06.2021 року близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_3 знаходився на ділянці місцевості неподалік буд. АДРЕСА_5 , де побачив раніше не знайому йому жінку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на шиї котрої висів золотий ланцюжок, після чого у ОСОБА_3 із корисливих спонукань виник кримінально протиправний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме: золотого ланцюжка з шиї потерпілої ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій кримінально протиправний намір, направлений на відкрите викрадення золотого ланцюжка з шиї потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_3 прослідував за потерпілою до ділянки місцевості, розташованої біля буд. АДРЕСА_6 , де в той же день приблизно о 21 год. 00 хв., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, відкрито, повторно, протиправно, із корисливих спонукань, шляхом ривку, зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_5 золотий ланцюжок, тим самим відкрито викрав вищевказаний ланцюжок із золота проби «585», вагою 3,99 гр., вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-21/20374- ТВ від 25.06.2021 року, складає 6 478 гривень 97 копійок.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 6 478 гривень 97 копійок.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та надав показання, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 . З вікна своєї квартири побачив металобрухт, що знаходився на території дитсадка, розташованого по АДРЕСА_4 , який він вирішив викрасти. З цією метою в лютому 2021 року, близько 17:00, він зайшов у відчинені ворота на територію дитсадка, звідки виніс металеві сходи та обрізки металу (кутники, труби), оскільки потрібні були гроші. Металеві сходи самостійно переніс під свій під`їзду АДРЕСА_7 . Решту металу сховав на території інтернату, що розташований неподалік. Потім він зателефонував раніше незнайомому йому чоловіку, який збирає металобрухт. Останній приїхав на «бусі», куди завантажили сходи, після чого поїхали до інтернату, щоб забрати решту металобрухту. Проте, до них вийшов невідомий чоловік, який викликав поліцію. Він ( ОСОБА_3 ) під час досудового слідства визнав свою вину, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, зокрема, показав місце знаходження металобрухту на території інтернату, яке не було відоме слідчому.

Крім того, показав, що в червні 2021 року, приблизно з 20:00 до 21:00 години, він проходив повз вул. Горького, що у м. Покров, де побачив двох жінок, які сиділи на лаві. В однієї з них, яка була особою пенсійного віку, він побачив на шиї золотий ланцюжок, який вирішив викрасти, оскільки дуже потребував грошей. Коли жінки розійшлися, він пішов за жінкою із ланцюжком і біля площі ривком зірвав з останньої золотий ланцюжок, після чого побіг у сторону вул. Петровського, вниз, за ринок. По дорозі він зустрів знайому ОСОБА_6 , яку попросив закласти у ломбард половину ланцюжка, пояснивши, що не має при собі паспорту. ОСОБА_6 заклала вказаний фрагмент ланцюжка і віддала йому 1600 грн. Коли він повернувся додому, то зрозумів, що він накоїв, тому пішов до знайомого співробітника поліції і все розповів останньому. Крім того, добровільно віддав працівникам поліції другу половину золотого ланцюжка. Він також знайшов гроші та викупив з ломбарду фрагмент ланцюжка, який теж віддав працівникам поліції.

У вчиненому розкаюється, засуджує свої дії, жалкує про свою поведінку.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих особу обвинуваченого обставин шляхом дослідження з цього приводу матеріалів кримінального провадження, визначивши, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» доведена повністю у:

- таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України;

- відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, судом визнається щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обставинами, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом визнається рецидив кримінальних правопорушень та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку (за ч.2 ст. 186 КК України). При цьому суд керується ч.1 ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України: за ч.2 ст. 185 КК України є нетяжким злочином, а за ч.2 ст. 186 КК України тяжким злочином; наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утримані не має, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг від сусідів на останнього не надходило; перебуває на обліку у лікаря-нарколога, на обліку у лікарів психіатра і фтизіатра не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Враховуючи вищевикладене, зокрема, звертаючи увагу на схильність обвинуваченого до девіантної поведінки, відсутність міцних соціальних зв`язків та офіційних джерел доходу, враховуючи корисливі мотиви вчинених кримінальних правопорушень, при виборі виду та міри покарання суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, призначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що, на думку суду, буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Підстав для застосування ст. ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільні позови не заявлені.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовується. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 02 (два) роки;
- за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки 9 (дев`ять) місяців.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки 9 (дев`ять) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовується.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 976 (дев`ятсот сімдесят шість) грн. 48 коп.

Речові докази:

- металеву трубу типу «квадрат» розмірами 20 на 20 мм., товщина металу 2 мм, в кількості 5 штук, довжиною 1 м кожна; кутник 50 мм на 50 мм, в кількості 1 штука довжиною 1 м; арматура № 18, в кількості 8 штук, довжиною по 50 см кожна; металеву трубу типу «квадрат» розмірами 40 мм на 40 мм, товщина металу 3 мм, в кількості 1 штука, довжиною 1 метр 80 сантиметрів передані на зберігання представнику потерпілого ТОВ «АВЄГА» (КОД ) ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили залишити потерпілому;

- металеві сходи бувші в використанні вагою 100 кг передані на зберігання представнику потерпілого управління освіти Покровської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили залишити потерпілому;

- фрагменти золотого ланцюжка, повернуті потерпілій ОСОБА_5 під розписку на відповідальне зберігання, - після набрання вироком законної сили залишити потерпілій;

- оптичний носій (диск) з відеозаписом з ломбарду «Імперіал», долучений до матеріалів кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити у матеріалах кримінального провадження;

- чоловіча футболка коричневого кольору, чоловічі шорти чорного кольору, здані до камери зберігання речових доказів ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили повернути володільцю ОСОБА_3 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1