Провадження № 1-кп/638/859/21
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження з обвинувальними актами відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола Шполянського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мельники Чернобаївського району Черкаської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та який мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Так, ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних речовин, через програму системи миттєвих повідомлень «WhatsApp» узгодив з невстановленою досудовим слідством особою умови придбання наркотичного засобу - метадону для особистого вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання наркотичного засобу - метадону, ОСОБА_7 , користуючись власним мобільним телефоном, через програму системи миттєвих повідомлень «WhatsApp» отримав від користувача повідомлення із зазначенням адреси місця знаходження наркотичного засобу.

Далі, 05.08.2020 у денний час ОСОБА_7 прослідував до місця схову наркотичного засобу та забрав згортки із наркотичним засобом.

У цей час ОСОБА_7 близько 12 год. 50 хв. був помічений співробітниками поліції, яким під час бесіди повідомив, що при ньому знаходиться наркотичний засіб - метадон.

У подальшому, в той же день, під час проведення огляду місця події за адресою: вул. Новгородська, 6, ОСОБА_7 видав співробітникам поліції 4 згортки, у середині кожного з яких знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 13/1/2348СЕ-20 від 06.08.2020 та 13/1/2400CE-20 від 14.08.2020, містить у своєму складі наркотичний засіб метадон, масою 0,5496 грам, який ОСОБА_7 зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Так, ОСОБА_8 , маючи умисел на вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних речовин, через програму системи миттєвих повідомлень «WhatsApp» узгодив з невстановленою досудовим слідством особою умови придбання наркотичного засобу - метадону для особистого вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання наркотичного засобу - метадону, ОСОБА_8 , користуючись власним мобільним телефоном, через програму системи миттєвих повідомлень «WhatsApp» отримав від користувача повідомлення із зазначенням адреси місця знаходження наркотичного засобу.

Далі, 05.08.2020 у денний час ОСОБА_8 прослідував до місця схову наркотичного засобу та забрав згортки із наркотичним засобом.

У цей час ОСОБА_8 близько 12 год. 50 хв. був помічений співробітниками поліції, яким під час бесіди повідомив, що при ньому знаходиться наркотичний засіб - метадон.

У подальшому, в той же день, під час проведення огляду місця події за адресою: вул. Новгородська, 6, ОСОБА_8 видав співробітникам поліції 6 згортків, у середині кожного з яких знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 13/1/2348СЕ-20 від 06.08.2020 та 13/1 /2400CE-20 від 14.08.2020 є наркотичним засобом - метадон в перерахунку на загальну масу становить 0,6903 грам, яку ОСОБА_8 зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 провину в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 309 КК України визнали у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялися, повністю підтвердили фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті.

Показання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи повне визнання обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 своєї провини у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення та щире каяття, заслухавши думку прокурора, захисника обвинувачених та обвинувачених, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважав за можливе розглянути вказану справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують осіб обвинувачених.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Вивченням відомостей про осіб обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановлено, що вони раніше не судимі, згідно довідки КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебувають на диспансерному (профілактичному) обліку, офіційно не працевлаштовані, мають постійне місце реєстрації.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченим, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, суть вчиненого правопорушення, суб`єктивне ставлення обвинувачених до скоєного, соціальну характеристику осіб: вік, стан здоров`я, соціальне становище, те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 раніше не судимі, офіційно не працевлаштовані, відсутність даних про перебування на профілактичних обліках у лікаря психіатра, наявність обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства і їм необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті.

Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається, як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Оскільки суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі, для забезпечення кримінального провадження щодо виконання вироку відповідно до ч. 4 ст. 374 КПК України, суд вважає необхідним звільнити обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з під варти в залі суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Отже, з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з дня їх фактичного затримання.

Згідно копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.08.2020, ОСОБА_7 затримано 05.08.2020 року о 12 год. 52 хв.

Згідно копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.08.2020, ОСОБА_8 затримано 05.08.2020 року о 12 год. 52 хв.

Відповідно до копії ухвал Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.08.2020 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тобто початок строку відбування покарання рахується з 05.08.2020.

В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , інкриміновано ч. 1 ст. 309 КК України, тому суд вважає за необхідне, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили скасувати, звільнивши з під варти в залі суду.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинувачених.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років 7 місяців обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання відповідно до копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.08.2020 року, ОСОБА_7 затримано 05.08.2020 року о 12 годин 52 хвилини, тобто рахувати з 05.08.2020 року.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 05.08.2020 року з розрахунку: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили скасувати, звільнивши з під варти в залі суду.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років 7 місяців обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його фактичного затримання відповідно до копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.08.2020 року, ОСОБА_8 затримано 05.08.2020 року о 12 годин 52 хвилини, тобто рахувати з 05.08.2020 року.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 05.08.2020 року з розрахунку: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили скасувати, звільнивши з під варти в залі суду.

Арешт майна: мобільний телефон торгової марки Xiaomi з сім-картою оператору мобільного зв`язку «Київстар», вилучений у ОСОБА_8 , та мобільний телефон Hyawei чорного кольору з сім-картою з номером НОМЕР_1 , що вилучений у ОСОБА_7 , вилучений в ході огляду місця події, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.08.2020 року скасувати.

Речові докази:

- 6 паперових конвертів в середині яких знаходиться речовина, яка відповідно до висновків судових хімічних експертиз № 13/1/2348СЕ-20 від 06.08.2020 року та № 13/1/2400CE-20 від 14.08.2020 року являються наркотичним засобом метадоном загальною масою 1,4722 грама, які постановою про визнання речовими доказами від 14.08.2020 року визнано речовими доказами по кримінальному провадженню та направлені на зберігання в камеру схову УЛМТЗ ГУ НП в Харківській області знищити.

- 2 паперових конверти в середині яких знаходяться 2 мобільні телефони, що належать ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вилучені в ході ОМП за м. Харків, вул. Новгородська 6 від 05.08.2020 року, та які постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 06.08.2020 року визнано у якості речових доказів та направлено на зберігання в камеру схову Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області повернути законним володільцям.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведені по кримінальному провадженню: експертизи № 13/1/2348СЕ-20 від 06.08.2020 року в сумі 1797 гривен 95 копійок; експертизи № 13/1/2400CE-20 від 14.08.2020 року в сумі 2615 гривен 20 копійок, перерахувавши їх на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається (направляється) обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1