ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/914/22 Справа № 192/76/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000482 за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року в частині повернення прокурору обвинувального акта щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сурсько-Михайлівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурора було задоволено частково.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000482, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 листопада 2021 року, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, було повернуто прокурору для усунення вказаних недоліків.
В задоволенні іншої частини клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору було відмовлено.
Також даною ухвалою суду було частково задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 до 15 березня 2022 року включно, але в цій частині судове рішення прокурором, як і будь-ким з учасників кримінального провадження не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Рішення суду обґрунтовано тим, що наявні в обвинувальному акті недоліки в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого позбавляють суд можливості визначитись зі складом суду, який повинен розглядати дане кримінальне провадження, з врахуванням положень ст. 31 КПК України, і тому суд вважав, що обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення зазначених недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року в частині повернення прокурору обвинувального акта стосовно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що з таким рішенням суду першої інстанції не погоджується, висновок суду про невідповідність обвинувального акта нормам процесуального закону не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в обвинувальному акті викладено всі необхідні обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір процесуальних витрат та обставини, які підтверджують предмет кримінального правопорушення.
Крім того, звертає увагу, що без належного допиту обвинуваченого та свідків в судовому засіданні не можливо встановити ті обставини, на які посилається суд як на підставу для повернення прокурору обвинувального акта, саме в підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію захисника, який заперечував проти задоволення даної апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Також стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
У підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291,292 КПК України, зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки. Інших підстав для повернення обвинувального акту чинним кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено.
Разом з цим, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність цього процесуального документу вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які дійсно перешкоджають суду призначити судовий розгляд кримінального провадження.
Тож, з тими підставами, які судом першої інстанції були покладені в основу його рішення про повернення прокурору обвинувального акта, колегія суддів не може погодитись, оскільки апеляційним переглядом встановлено, що в даному кримінальному провадженні вимоги ст. 291 КПК України дотримано, а саме: викладені необхідні відомості, передбачені в цій статті закону, в тому числі викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті), як це визначено в п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків органу досудового розслідування, яким було складено цей обвинувальний акт, але й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист, оскільки фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Також, у випадку ухвалення вироку, за змістом ч. 3 ст. 374 КПК України, суд самостійно формулює обвинувачення, яке визнає доведеним або зазначає обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.
Апеляційний суд вважає, що якщо в ході судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального провадження або не знайдуть підтвердження фактичні обставини, які прокурор вважав доведеними, якщо не знайде підтвердження мотив та наслідки складу злочину в якому обвинувачується особа, прокурор вправі змінити обвинувачення відповідно до ст. 338 КПК України, в протилежному випадку, якщо суд дійде висновку про відсутність складу, події злочину або про недоведеність вини обвинуваченого в тому обвинуваченні, яке висуває сторона обвинувачення, то КПК України передбачає процесуальні рішення, які приймаються в таких випадках.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.
Апеляційним переглядом не встановлено будь-яких суттєвих порушень вимог чинного законодавства, допущених під час складання та затвердження даного обвинувального акта, які б були б підставами для повернення прокурору обвинувального акта. Висновок же суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта на стадії підготовчого судового засідання є передчасним, оскільки повертаючи обвинувальний акт із зазначених в оскаржуваній ухвалі підстав, суд вийшов за межі тих питань судового провадження, які вирішуються у підготовчому судовому засіданні, тому що такі питання можуть бути з`ясовані лише під час судового розгляду кримінального провадження.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акта до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 - задовольнити.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року в частині повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції.
В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4