СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/9777/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про передачу майна на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні № 0000097 від 22.10.2021 року,-
ВСТАНОВИВ:
14.12.2021 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про передачу майна на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні № 0000097 від 22.10.2021 року, в якому просить скасувати ухвалу від 22.10.2021 року Воловецького районного суду Закарпатської області, справа № 936/1050/21 в частині користування та розпорядження транспортним засобом, а саме: легковий автомобіль марки Toyota модель Prius чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , мешканка АДРЕСА_1 та передати їй як власнику на відповідальне зберігання під розписку.
Вивчивши викладені у клопотанні аргументи, слідчий суддя доходить такого висновку.
Так, нормами ч.3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію, передбачені ст. 100 КПК України, яке не містить норм щодо порядку розгляду клопотань особи щодо порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі майна на відповідальне зберігання, а також повноважень слідчого судді щодо розгляду таких клопотань.
Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170, 174 цього Кодексу.
Виходячи зі змісту частин 6, 7 статті 100 КПК України, слідчий суддя здійснює розгляд клопотань щодо долі речових доказів у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої статті 100 КПК України. Так, за рішенням слідчого судді речові докази можуть передаватись для реалізації, їх технологічної переробки або знищуються.
Тобто, вимогами КПК передбачений конкретний перелік випадків, коли долю речових доказів вирішує слідчий суддя, і питання визначення місця зберігання вже арештованого майна та передача речових доказів на відповідальне зберігання до таких випадків не відноситься.
При цьому, за змістом ст. ст.40, 98-100 КПК України питання про передачу речових доказів на відповідальне зберігання віднесене до повноважень слідчого, тому саме слідчий після визнання речей та документів речовими доказами зобов`язаний вирішити питання про їх збереження, у тому числі і передачу на відповідальне зберігання у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, вимога, яка заявлена у клопотанні не віднесена до компетенції слідчого судді.
Крім того, із матеріалів клопотання вбачається, що на даний вилучений автомобіль слідчим суддею накладено арешт.
У відповідності до ч.1 ст. 174 КПК України, учасники кримінального провадження мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Тобто, з клопотанням про скасування арешту майна може звернутись підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна.
Однак, адвокатом до клопотання не долучено жодних документів, які підтверджують право власності на майно, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння.
Також суд звертає увагу, що адвокат не є особою, яка має право на звернення до слідчого судді із клопотанням про передачу речового доказу на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні та такі клопотання учасників кримінального провадження має розглядати орган досудового розслідування, а не слідчий суддя.
Враховуючи вище наведене, за відсутності відповідних повноважень у слідчого судді для розгляду клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2 про передачу речового доказу на відповідальне зберігання власнику, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає поверненні адвокату ОСОБА_2 .
Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити адвокату, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються, може бути оскаржено до слідчого судді зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у не розгляді клопотань згідно з вимогами статті 220 цього Кодексу.
Керуючись статтями: 2, 26, 100, 170-174, 369, 371-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про передачу майна на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні № 0000097 від 22.10.2021 року - повернути особі, яка його подала.
Роз`яснити заявнику, що повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1