справа № 208/7329/21
провадження № 1-кп/208/545/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське, Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження внесенні до ЄРДР за №0000466 від 06.08.2021 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, пенсіонера, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ОСОБА_4 , будучи звільнений з посади завідувача сектору з обліково-господарських питань обліково-фінансового відділу адміністрації Заводського району Кам`янської міської, згідно наказу № 33 «ОС» від 11.01.2020 року, перебуваючи у період часу з 01.01.2021 по теперішній час в межах території України, зокрема за місцем проживання АДРЕСА_1 , будучи суб`єктом декларування згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), в порушення вимог антикорупційного законодавства, а саме абзацу другого, частини другої, статті 45 Закону, не маючи жодних поважних причин, не подав декларацію особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону, хоча був зобов`язаний наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, за наступних обставин.

ОСОБА_4 відповідно до наказу № 74 «ОС» від 18.08.2017 року, призначений на посаду завідувача сектору з обліково-господарських питань обліково-фінансового відділу адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради з 01.09.2017 року, сектору з обліково-господарських питань обліково-фінансового відділу Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, з присвоєнням ОСОБА_4 ,13 (тринадцятого) рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах шостої категорії посад.

01.09.2017 року ОСОБА_4 згідно ст.11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Згідно ч.2 ст.12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Отже, ОСОБА_4 будучи посадовою особою місцевого самоврядування є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно наказу № 33 «ОС» від 11.01.2020 року, ОСОБА_4 звільнений з посади завідувача сектору з обліково-господарських питань обліково-фінансового відділу, 14 січня 2020 року у зв`язку з переведенням до Кам`янської міської ради, згідно п.5 ст. 36 Кодексу законів про працю України, перед звільненням, засвідчив своїм підписом, що отримав повідомлення про необхідність подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаний, діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язковість подання такої декларації, відповідно до частини другої статті 45 Закону, не маючи жодних поважних причин, не подав декларацію особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, хоча був зобов`язаний наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, тобто за (2020) за формою, що визначена Національним агентством.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 (зі змінами), декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду суб`єкта декларування у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держав або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, затвердженого форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування, шляхом заповнення відповідної електронної форми у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_4 , зобов`язаний був до 01.04.2021 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства в Реєстрі.

Проте, станом на 13.08.2021 ОСОБА_4 , як суб`єкт декларування, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, не подав.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, декларацію на теперешній час подав. При цьому пояснив, що зазначені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності, щиро розкаюється у вчиненому.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України за злочин, передбачений ст.366-3 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, зазначив що діями ОСОБА_4 не було завдано шкоди, він активно сприяв розкриттю злочину.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає, що клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям підлягає задоволенню.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 щиро розкаявся, визнав себе винним, висловлював щирий жаль з приводу вчиненого, збитки кримінальним правопорушенням не завдано.

Частиною 4 ст.286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.45 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 з урахуванням змін, внесених Законом № 321-IX від 03.12.2019; із змінами, внесеними згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021, чинній на час вчинення кримінального правопорушення) передбачається, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст.45 КК України (в редакції чинній на час розгляду справи) особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією (ст.366-2, 366-3 КК України), порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Окрім цього, за редакцію ст.366-3 України, яка діяла на час вчинення, дане кримінальне правопорушення відносилось відповідно до ст.12 КК України до кримінального проступку, оскільки санкція частини ст.366-3 КК України передбачала покарання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років
За чинною редакцію статті 366-3 КК України передбачено більш суворе показання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі строком на один рік, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тобто даний злочин вже належить до нетяжких злочинів в розумінні чинної редакції статті 12 КК України, що виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за дійовим каяттям при їх вчиненні.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. При цьому, згідно з ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Кримінальне правопорушення було вчинено 01.04.2021 року.

Зважаючи на викладене, чинна редакція закону про кримінальну відповідальність посилює кримінальну відповідальність та погіршує становище обвинуваченого в даному випадку, а тому вона не має зворотної дії в часі.

Отже, суд вирішуючи дане клопотання керується редакцію закону, що була чинна на час вчинення кримінального правопорушення.

Так в процесі розгляду клопотання, судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальний проступок передбачений ст.366-3 КК України, який не є корупційним, а саме, неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, 17.08.2021 року подав декларацію про доходи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні підстави, передбачені ст.45 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.366-3 КК України.

Згідно з положеннями ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. При цьому, частиною 8 цієї статті передбачено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Оскільки встановлено, що наявні всі підстави, передбачені ст.45 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 наполягає на закритті кримінального провадження з наведених вище підстав, суд вважає за можливе звільнити його від кримінальної відповідальності за ст.366-3 КК України, на підставі ст.45 КК України, а кримінальне провадження - закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.45, ст.366-3 КК України, ст.284-286, 288, 314 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.366-3 КК України на підставі ст.45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000466 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.366-3 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1