Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1007/21
В И Р О К
Іменем України

02 листопада 2021 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000341, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.09.2021 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, військовозобов`язаного, депутатом не являється, участі в АТО та ООС не брав, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.309 КК України,-

в с т а н о в и в:
В невстановленому на досудовому розслідуванні місці, невстановленим способом та у невстановлений час ОСОБА_5 незаконно придбав нижче перелічені наркотичні засоби.
18.09.2021 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні гаражу ОСОБА_5 добровільно видав пластикову ємність з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/11576-НЗПРАП від 22.09.2021 є канабісом масою 104,5 г.; пакетик типу «зіп-лок» з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/11580-НЗПРАП від 21.09.2021 є канабісом масою 2,263 г.; ємність із речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/11578-НЗПРАП від 23.09.2021 є канабісом масою 68,492 г., 19,304 г. Окрім цього у приміщенні гаражу у металевій шафі виявлено скляну банку у якій знаходились пакетики типу «зіп-лок» у кількості 36 (тридцять шість) штук у кожному з яких знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/11581-НЗПРАП від 22.09.2021 є канабісом масою 106,7 г. Також у приміщенні гаражу виявлено та вилучено мішок білого кольору зі стовбурами рослини зеленого кольору у висушеному стані, які згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/11577-НЗПРАП від 21.09.2021 є канабісом масою 48,6 г. В подальшому у приміщенні гаражу у металевій шафі виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/11579-НЗПРАП від 21.09.2021 є канабісом масою 3,703 г. Окрім цього у приміщенні гаражу у металевій шафі виявлено пластикову ємність з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/11582-НЗПРАП від 22.09.2021 є канабісом масою 174,266 г. Загальна маса виявленого та вилученого канабісу становить 527,828 г.
Відповідно до «Списку № 1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 16.05.2000 № 770 визначено, що канабіс - є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.
Відповідно до Таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року №188 (в редакції наказу МОЗ України від 29.07.2010 року №634), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 року за №512/4733, - великим розміром наркотичного засобу канабісу, є розмір від 500 до 2500 грамів.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).
Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.2 ст.309 КК України і викладені в обвинувальному акті від 30.09.2021 року.
Прокурор Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 не заперечують щодо здійснення судового розгляду за правилами, передбаченими ч.3 ст.349 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яке передбачене ч.2 ст.309 КК України і викладене в обвинувальному акті від 30.09.2021 року, та беручи до уваги думки прокурора, обвинуваченого та захисника, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд з`ясував, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.
Суд також роз`яснив учасникам розгляду даного кримінального провадження, що при таких обставинах вони позбавляються права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.
Виходячи з аналізу норм частини 1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати.
При судовому розгляді кримінальної справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, питання, визначені ч.1 ст.368 КПК України, вирішуються судом.
Будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, щиро розкаявся у скоєному та надав покази, що відповідають обставинам, наведеним в обвинувальному акті.
Так, обвинувачений в судовому засіданні показав, що близько останніх двох років він вживає наркотичний засіб «канабіс», хоча залежним від нього себе не вважає. Так, восени 2021 року, перебуваючи поблизу ферми в с. Тополеве, він побачив дикоростучі насадження коноплі, одне з яких зірвав та приніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Де, в подальшому висушив його та подрібнив, після чого розклав по пакетикам, для зручного використання, оскільки вживає його шляхом куріння поза межами місця проживання. Коли приїхали працівники поліції, він був вдома, на запитання чи має наркотичні запитання, він відразу відповів, що так, після чого повів їх в гараж, де в добровільному порядку їх видав. Даний наркотичний засіб він зберігав лише для особистого вживання, будь-якої мети для його збуту він не мав.
Крім того, обвинувачений просив суд суворо не карати, погодився з мірою покарання яка висловлена прокурором, та зазначив, що жалкує про вчиненні дані незаконні дії. Зобов`язався в майбутньому не порушувати закону України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суд при призначенні покарання врахувати, що його підзахисний щиро кається у вчиненому, сприяв розслідуванню даного злочину, будь-яких перешкод не чинив, в добровільному порядку видав наявні в нього наркотичні засоби, має на утриманні малолітню дитину. Просив застосувати мінімальне покарання у виді 1 року позбавлення волі із застосуванням ст.75, 76 КК України.
При встановлених обставинах, оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання його винним, зважаючи на повне визнання ним вини під час судового розгляду.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як дії, які виразилися незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах.
Так, відповідно до «Списку № 1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 16.05.2000 № 770 визначено, що канабіс - є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.
Відповідно до Таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року №188 (в редакції наказу МОЗ України від 29.07.2010 року №634), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 року за №512/4733, - великим розміром наркотичного засобу канабісу, що містить тетрагідроканабінол, є розмір від 500 до 2500 грамів.
Відповідно до наведених таблиць, ОСОБА_5 придбав та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс без мети збуту у великих розмірах. Це означає, що дії ОСОБА_5 мають ознаку незаконності. ОСОБА_5 це було відомо, він усвідомлював суспільно небезпечний характер власних дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки, але бажав їх настання з метою подальшого особистого вживання рослин коноплі, шляхом куріння. Це підтверджує наявність в його діях виключно прямого умислу, а також те, що він не мав на меті збут наркотичних засобів. Вчиненні ним кримінальні правопорушення є закінченими. ОСОБА_5 досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Тому суд вважає, що ОСОБА_5 дійсно вчинив умисні дії, що виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.
З цього приводу у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, санкцією ч. 2 ст. 309 КК України передбачено покарання до трьох років позбавлення волі, що свідчить про невелику тяжкість вчиненого злочину.
За час судового розгляду справи в суді, ОСОБА_5 вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає визнання ним своєї вини, його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
В той же час, аналіз даних про особу обвинуваченого свідчить, що обвинувачений в силу ст.89 КК України визнаний таким, що раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, на яку стягуються аліменти, за місцем проживання скарг не надходило.
Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.
Крім того, підстави для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому - судом не встановлені.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.
Отже, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його ставлення до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, усвідомлення скоєного та готовність понести покарання, беручи до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставин його вчинення, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача та обвинуваченого, обставини викладені органом пробації в досудовій доповіді, які вказують на середній рівень ризику вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середній рівень ймовірності небезпеки для суспільства, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що за вчинення злочину невеликої тяжкості ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
Разом з цим, суд враховує, що вищенаведені обставини знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік з визначенням відповідних обов`язків судом.
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
На переконання суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою, а також є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід не обирався.
Процесуальні витрати у вигляді вартості проведення експертиз наркотичних засобів, психотропний речовин, їх аналогів або прекурсорів на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Керуючись: ст. 22, ст. 100, ст. 122, 124, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст.50, 65-67, 75,76, ч. 2 ст. 309 КК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном у 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку 02.11.2021 року.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт гр. України ID-картка № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судові витрати за проведення експертиз наркотичних засобів, психотропний речовин, їх аналогів або прекурсорів в розмірі 9267 (дев`ять тисяч двісті шістдесят сім) грн. 48 коп.
Речові докази пластикова обрізана верхня частина пляшки та наперсток з фольги із нашаруванням екстракту канабісу масою 0,189 г.; мішок зі стовбурами рослини зеленого кольору та канабісом масою 106,7 г.; пластикова ємність з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані, яка є канабісом масою 104,5 г.; пакетик типу «зіп-лок» з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, яка є канабісом масою 2,263 г.;ємність із речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані, яка є канабісом масою 68,492 г. та 19,304 г.; пакетики типу «зіп-лок» у кількості 36 (тридцять шість) штук у кожному з яких знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, яка є канабісом масою 106,7 г.; паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, яка є канабісом масою 3,703 г.; пластикова ємність з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, яка є канабісом масою 174,266 г.; які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів СПД №1 ВП №1 Лубенського РВП (м. Гребінка, вул. Магістральна, 16, Лубенський район Полтавська область) знищити.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя М. Вітківський