КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/7024/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2021 року, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тбілісі республіка Грузія, громадянина Грузії, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
прокурора ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_11 ,
в с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.
У разі відмови в задоволенні апеляційної скарги, визначити розмір застави, який достатньою мірою зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього і не перевищуватиме 250 000 гривень.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною та такою, що постановлена всупереч вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Кримінального процесуального кодексу України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Апелянт вказує на те, що пред`явлена підозра ОСОБА_15 , є надуманою та безпідставною, виходячи з того, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження зазначеної підозри. Клопотання не містить жодного доказу, який свідчить про те, що ОСОБА_16 був на місці вчинення злочину та здійснював постріли. Стороною обвинувачення не встановлено жодного свідка, який прямо вказує на те, що на місці і під час вчинення кримінального правопорушення бачив ОСОБА_17 .
Натомість, стороною захисту надані беззаперечні докази, що ОСОБА_16 в момент вчинення кримінального правопорушення перебував в офісі, де проходить стажування для працевлаштування, за адресою: АДРЕСА_2 .
Зазначена обставина підтверджується відеозаписом з камер спостереження розміщених у офісі розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .
Окрім того факт, перебування ОСОБА_7 за вказаною адресою, можуть підтвердити і співробітники та відвідувачі, які 16.11.2021. року відвідували офіс за вказаною адресою у період часу з 10:00 до 13:00.
Також апелянт зазначає, що слідчим суддею та стороною обвинувачення порушено гарантоване положеннями ст. 42 КПК України право підозрюваного отримувати копії процесуальних документів рідною мовою. Порушено право підозрюваного на проведення допиту свідка. Слідчим суддею порушено встановлений порядок розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки під час розгляду вказаного клопотання, у присутності учасників процесу, витребувано у слідчого папку нібито з матеріалами досудового розслідування, після їх огляду, слідчий суддя видалилась до нарадчої кімнати. Однак стороні захисту папка для огляду не надавалась, про зміст папки стороні захисту не повідомлено.
Апелянт вказує на необґрунтованість клопотання про обрання запобіжного заходу, а також на те, що клопотання не містить належного обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу окрім тримання під вартою.
Апелянт вважає безпідставними посилання сторони обвинувачення на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки вони є надуманими, не підтверджуються матеріалами справи та жодними доказами.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.11.2021, близько 11 год. 50 хв., ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Мельниченка, 1, використовуючи предмет, схожий на пістолет, вчинили закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не довели свій злочинний умисел до кінця, з причин, які не залежали від їх волі, при наступних обставинах:
Так, 15.11.2021 року, ОСОБА_16 разом з невстановленим слідством особами, вирішили вичинити умисне вбивство ОСОБА_20 , з використанням заздалегідь заготовленої вогнепальної зброї, вступивши між з собою в попередню змову.
З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на вчинення умисного вбивства ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , діючи узгоджено із невстановленими слідством особами, по вул. Мечникова, 2А Києва, 15.11.2021, орендували автомобіль «Infiniti Q50», д.н. НОМЕР_1 , для використання під час вчинення умисного вбивства ОСОБА_21 .
На виконання свого злочинного умислу, направленого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_20 , 16.11.2021, близько 11 години ОСОБА_16 разом із невстановленими слідством особами, керуючи автомобілем «Infiniti Q50», д.н. НОМЕР_1 , прибули до приміщення Києво-Святошинського районного суду Київської області, розташованого по вул. Мельниченка, 1 в м. Києві, де почали очікувати на появу ОСОБА_22 .
Цього ж дня, близько 11 год. 50 хв., ОСОБА_20 прибув до Києво-Святошинського районного суду Київської області, розташованого по вул. Мельниченка, 1 в м. Києві.
В цей час ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_20 , використовуючи предмет зовні схожий на пістолет, вчинив не менше 6-ти пострілів в ОСОБА_20 , після чого, сівши до салону автомобіля «Infiniti Q50», д.н. НОМЕР_1 з невстановленими слідством особами, з місця скоєння злочину втік, вважаючи, що зробив все необхідне для вбивства потерпілого.
Смерть ОСОБА_20 не настала з обставин, що не залежали від волі ОСОБА_7 , оскільки йому було вчасно надано кваліфіковану медичну допомогу.
Згідно довідки Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги у ОСОБА_20 , були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: «Вогнепального сліпого поранення грудної клітки зліва, з наявністю стороннього тіла (кулі) в правій половині грудної клітки. Лівобічного гідротораксу. Вогнепального проникаючого поранення органів черевної порожнини зліва з пошкодженням тонкої кишки, попереково-ободової кишки, наскрізного поранення шлунку, печінки, правого шлунку, діафрагми, з наявністю стороннього тіла (кулі) в м`яких тканинах грудної клітки справа. Правобічного пневмотораксу, гемоперитонеум, розлитого серезно-фібринозний перетоніту. Вогнепального сліпого поранення м`яких тканин правої пахової ділянки з наявністю стороннього тіла, що самостійно відійшло з ранового каналу. Вогнепального наскрізного поранення м`яких тканин с/з гомілки справа. Шоку травматичного 3 ст.».
17.11.2021 ОСОБА_23 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
18.11.2021 ОСОБА_15 було повідомленопро підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_24 , інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яка повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
Протоколом огляду місця події, який проводився 16.11.2021 на місці вчинення кримінального правопорушення, а саме за адресою: м. Київ, вул. Мельниченка, 1, в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено: 6 предметів, зовні схожих на гільзи, змив речовини бурого кольору, а також бездротовий навушник;
Протоколом огляду місця події від 16.11.2021, який проводився за адресою: АДРЕСА_3 , а саме між 5-м та 6-м під`їздами вказаного будинку, де в сміттєвому баці було виявлено предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням «Форт 17 вироблено в Україні», магазин, в якому знаходились 7 предметів, схожих на набої, предмет схожий на набій, який знаходився з каналі ствола вказаного пістолета, предмет циліндричної форми чорного кольору, зовні схожий на глушник, з маркуванням «TUBE 125 C 1140V DRS (40/20) YABO SOFT», одноразову медичну маску синього кольору;
Протоколом огляду місця події від 16.11.2021, який проводився в приміщенні КНП «Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги», за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, в ході якого було вилучено одяг потерпілого, в який був одягнутий останній під час зазначеної події, а саме: джинси синього кольору в пошкодженому стані (розірвані), на яких присутні плями речовини бурого кольору, зовні схожі на кров, а також пошкодження у вигляді кульового отвору, майку чорного кольору з пошкодженнями у вигляді кульових отворів, в кількості 3 шт.;
Протоколом огляду місця події від 17.11.2021, який проводився в приміщенні КНП «Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги», за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, в ході якого були вилучені 2 предмети, зовні схожі на кулі, які були вилучені з тіла потерпілого ОСОБА_19 , після проведення йому хірургічного втручання;
Протоколом обшуку від 16.11.2021, який проводився за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 62Б, в ході якого було обшукано автомобіль марки «Infiniti» сірого кольору, р.н. НОМЕР_1 , на якому пересувались підозрювані особи під час вчинення ними вищевказаного кримінального правопорушення, в ході якого були виявлені та в подальшому вилучені сліди, які мають значення речових доказів по вказаному кримінальному провадженні;
Довідкою № 265 з КНП «Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги», виданої на ім`я ОСОБА_19 , згідно якої в останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: «вогнепального сліпого поранення грудної клітки зліва з наявністю стороннього тіла (кулі) в правій половині грудної клітки. Лівобічного гідротораксу. Вогнепального проникаючого поранення ОЧП зліва з пошкодженням тонкої кишки, попереково-ободової кишки, наскрізного поранення шлунку, печінки, правого шлунку, діафрагми, з наявністю стороннього тіла (кулі) в м`яких тканинах грудної клітки справа, правобічного пневмотораксу, гемоперитонеум, розлитого серезно-фібринозний перетоніту. Вогнепального сліпого поранення м`яких тканин правої пахової ділянки з наявністю стороннього тіла, що самостійно відійшло з ранового каналу. Вогнепального наскрізного поранення м`яких тканин с/з гомілки справа. Шоку травматичного 3 ст.»;
Протоколом допиту свідка ОСОБА_25 від 17.11.2021, в ході якого останній повідомив, що він працює менеджером з прокату авто в ТОВ «Рентал». 15.11.2021, до вказаного товариства, зателефонував раніше невідомий чоловік, який виявив бажання орендувати транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Infiniti Q50», р.н. НОМЕР_1 . Домовившись про зустріч, ОСОБА_25 зустрівся з раніше невідомими двома чоловіками 15.11.2021 о 10 год. 30 хв., за адресою: м. Київ, вул. Мечникова, 2А, де відбулась передача вказаного транспортного засобу в оренду вказаним чоловікам. Окрім того, останній повідомив, що договір оренди була заключено з чоловіком на ім`я ОСОБА_26 ;
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2021, в ході якого, свідок ОСОБА_25 серед пред`явлених йому фотознімків, впізнав чоловіка, з яким він укладав договір оренди автомобіля, а саме ОСОБА_26 ;
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2018, в ході якого, свідок ОСОБА_25 серед пред`явлених йому фотознімків, впізнав чоловіка, який був поряд з ОСОБА_26 , при укладенні договору оренди автомобіля, яким виявився ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
Протоколом огляду від 17.11.2021, в ході якого було проведено огляд мобільного телефону свідка ОСОБА_25 та оглянуто відеозапис, на якому виявлено факт передачі автомобіля марки «Infiniti Q50», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_26 та ОСОБА_14 ;
Протоколом допиту свідка ОСОБА_27 від 18.11.2021, який у своїх показах повідомив, що на даний час він працює водієм в службі таксі «Uber», яка надає свої послуги в м. Києві та Київській області. 16.11.2021, близько 13 год. 00 хв., на мобільний телефон останнього з додатку таксі «Uber», надійшло повідомлення, з приводу замовлення про поїзду до міста Бориспіль Київської області. Крім цього було зазначено адресу місце перебування клієнтів, а саме була зазначена адреса: АДРЕСА_4 . Прийнявши даний виклик, ОСОБА_27 приїхав за вказаною адресою, де виявив 1-го раніше невідомого чоловіка, кавказької національності, який попрохав дещо змінити маршрут та заїхати за його товаришами, за адресою: АДРЕСА_5 . В подальшому, прибувши за вказаною адресою, до автомобіля присіли ще 2 раніше невідомі чоловіки кавказької зовнішності та в подальшому останні поїхали до м. Бориспіль Київської області, точну адресу дані чоловіки не повідомили. В ході поїздки, чоловік, який розмовляв російською мовою, постійно в своєму мобільному телефоні шукав квартиру, яку можна орендувати на добу. В результаті чого, останній знайшов квартиру та зателефонував власнику та домовився про оренду квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 (точної квартири не відомо). Доїхавши за вказаною адресою, чоловіки розрахувались за поїзду та після чого пішли у невідомому напрямку;
Протоколами пред`явлення осіб для впізнання від 18.11.2021, за участі свідка ОСОБА_27 ;
Протоколом затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого було проведено особистий обшук останнього, під час якого було вилучено: мобільний телефон марки «Iphone X», чорного кольору, imei: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «ВФ України» НОМЕР_3 , один ключ від автомобіля «Інфініті», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_4 на автомобіль «INFINITI Q50», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , гаманець чорного кольору, посвідчення водія серії № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_28 ; паспорт громадянина Грузії серії № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_28 ; пластикову банківську картку «CITI Bank» № НОМЕР_7 ; пластикову банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_8 ; пластикову банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_9 ; пластикову банківську картку «EXPRESS» № НОМЕР_10 ; джинсові штани чорного кольору; куртку з капюшоном темно зеленого кольору, а також інші речі, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні;
Іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства на момент обрання запобіжного заходу встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_18 може вчинити спроби:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
На обґрунтування зазначених ризиків сторона обвинувачення послалась на те, що ОСОБА_16 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких. Тобто тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування. Про даний факт також свідчить і поведінка підозрюваного після вчинення злочину: скоївши особливо тяжкий злочин, не надавши будь-якої допомоги потерпілому, з місця вчинення злочину зник, автомобіль як засіб пересування, заздалегідь заготовлений до вчинення злочину, залишив на подвір`ї одного з будинків неподалік місця скоєння злочину, знаряддя вчинення злочину, а саме предмет, схожий на пістолет викинув у сміттєвий бак, з метою приховування знаряддя. Після вчинення зазначених дій, з метою переховування від органу досудового розслідування, орендував квартиру в Київській області. Зазначена поведінка підозрюваного після вчинення такого особливо тяжкого злочину вказує на те, що ця людина намагається у будь-який спосіб уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Окрім того, ОСОБА_16 не має постійного місця проживання в м. Києві, уродженець республіки Грузії, а також останній не має постійного законного джерела прибутку та фактично не має міцних соціальних зв`язків, які б як важелі впливу могли б утримати його від спроби переховування чи подальшого вчинення злочинів.
Перебуваючи на волі ОСОБА_16 може незаконно впливати на свідків, потерпілого, а також інших осіб, які причетні до зазначеного кримінального правопорушення. Тобто є підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_18 може чинити спроби незаконного впливу зокрема на потерпілого, з метою відмови від надання показів останнім, або надання неправдивих показів, що буде негативно впливати на досудове розслідування. Крім того, Арутінов ОСОБА_29 може чинити вплив на інших осіб, причетних до зазначеного злочину, оскільки на даний момент не встановлені всі особи, причетні до зазначеного злочину, що також негативно вплине на хід досудового розслідування. Сам факт перебування підозрюваного на волі після вчинення такого особливо тяжкого злочину вже буде впливати як на потерпілого так і на свідків, оскільки буде свідчити про те, що після вчинення таких злочинних дій можна уникнути відповідальності і далі вести звичайне життя.
Перебуваючи на волі ОСОБА_16 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема в органу досудового розслідування є підстави вважати, що перебуваючи на волі, останній може надавати інформацію про хід досудового розслідування, проведені слідчі та розшукові дії, про які йому стали відомі, під час отримання клопотання та додатків до нього про обрання запобіжного заходу, іншим учасникам вчинення зазначеного злочину. Вказані дії негативно вплинуть на хід досудового розслідування.
Перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_16 може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється на даний момент, оскільки вказаний злочин є замахом на умисне вбивство, тобто злочин не було доведено до кінця, з причин, які не залежали від волі підозрюваного та інших причетних до цього осіб, оскільки потерпілому своєчасно було надано кваліфіковану медичну допомогу. Тобто є підстави вважати, що ОСОБА_16 , перебуваючи на волі може вчинити дії направлені, на доведення свого злочинного умислу до кінця, тобто дії направлені на умисне вбивство потерпілого.
На даний час не має медичних застережень, відносно неможливості перебування підозрюваного ОСОБА_8 в умовах ДУ «Київського слідчого ізолятора».
Все це вказує на те, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_18 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, інших осіб, причетних до зазначеного злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.
20.11.2021 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва вказане клопотанняслідчого задоволено та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 16.01.2022 року включно і утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, всупереч доводам сторони захисту, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та всупереч доводам сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Зокрема, такими доказами є: протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.11.2021 р., протоколи допиту свідків, протоколи огляду місця події, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, що може бути сприйнято судом як така інформація, яка є переконливою в тому, що ОСОБА_16 міг вчинити правопорушення та іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_24 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_15 підозри.
Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkeyп. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційних скарг щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів на підтвердження наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, колегія суддів вважає передчасними.
Більш того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянтана те, що наявні у матеріалах провадження докази є неналежними та недопустимими, не підтверджують викладені у клопотанні фактичні обставини інкримінованого кримінальних правопорушень, а також доводи про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не надав оцінки доказами з точки зору належності та допустимості, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнівів не викликає.
Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження.
Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.
Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду, в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_16 та відомості про його особу, в їх сукупності.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.
На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.
Таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Erdagoz v. Turkeyп. 51).
Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.
Суди мають вивчати всі факти, що свідчать про наявність чи відсутність справжнього публічного інтересу, що виправдовує (з урахуванням принципу презумпції невинуватості) обмеження права на свободу, та викладати їх у своїх рішеннях про відмову у звільненні особи з-під варти (рішення у справі «Labita v. Italy», пп.152153).
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.
Обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовжування обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.
Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для обрання такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Колегія суддів, з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.
Крім того, всупереч твердженням апелянта, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, а також, що ОСОБА_16 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні.
Щодо порушення на думку сторони захисту стороною обвинувачення положень, передбачених ст. 42 КПК України щодо права підозрюваного отримувати копії процесуальних документів рідною мовою, то слід зазначити наступне. Як вбачається з матеріалів справи, під час досудового розслідування та під час розгляду даного клопотання було залучено перекладача, для забезпечення прав підозрюваного, який є громадянином Грузії. Повідомлення про підозру ОСОБА_16 відмовився отримувати, яке в тому числі перекладене на грузинську мову. Однак останньому здійснено усний переклад під час її оголошення, а також останньому вручено копії документів, які обґрунтовують клопотання. З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає дану обставину не істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, яке могло потягнути скасування оскаржуваної ухвали, оскільки перекладач на мову, якою володіє підозрюваний, а саме грузинську мову, забезпечується під час досудового розслідування.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_16 в момент вчинення кримінального правопорушення перебував в офісі, де проходить стажування для працевлаштування, за адресою: АДРЕСА_2 , мають бути перевіренні під час досудового розслідування.
Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України,будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йшлося під час апеляційного розгляду, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2021 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4