В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Рівному кримінальне провадження №0003191 від 23.06.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 не судимого, непрацюючого, у вчиненні кримінального проступку передбаченому частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,
розгляд кримінального провадження відбувся за участю сторін кримінального провадження: прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
22.06.2020 близько 21:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин з приводу паркувальних місць між ним, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (з однієї сторони) та ОСОБА_6 (з іншої сторони), маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс ОСОБА_6 два удари кулаком правої руки по правій скроневій ділянці голови, один удар кулаком правої руки по верхній губі та два удари ногами по лівій стороні живота, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою верхньої губи з наявністю крововилива та рани на його фоні на слизовій оболонці верхньої губи, крововиливу в правій скроневій ділянці голови, крововиливу на поверхні живота зліва, які згідно висновку експерта у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Своїми умисними діями, які виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково і дав показання, що 22.06.2020 близько 21:00 год. він перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин з приводу паркувальних місць умисно, наніс ОСОБА_6 один удар в верхню губу. Решту тілесних ушкоджень не наносив. Просив призначати покарання штраф. Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди обвинувачений ОСОБА_3 визнає частково, а саме: майнову шкоду в розмірі 840 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн.
Винуватість ОСОБА_3 в вчиненні кримінального правопорушення підтверджена дослідженими під час судового розгляду належними та допустимими доказами.
Потерпілий ОСОБА_6 дав показання, що 22.06.2020 близько 21:00 год. він припаркував автомобіль, після чого, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , після словесного конфлікту з обвинуваченим, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин з приводу паркувальних місць, ОСОБА_3 підійшов до нього та наніс йому два удари по правій скроневій ділянці голови, один удар по верхній губі та два удари ногами по лівій стороні живота.

Просив цивільний позов задоволити в повному обсязі, а саме стягнути з обвинуваченого на його користь майнову шкоду в розмірі 5425 гривень та моральну шкоду в розмірі 10000 грн., завданої моральними переживаннями, глибиною фізичних та душевних страждань заподіяних нанесеним тілесним ушкодженням.
Суд вважає показання потерпілого достовірними, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами, не суперечать одне одному. Підстав для обмовляння обвинуваченого потерпілим в судовому засіданні не встановлено.

Не зважаючи на часткове невизнання вини обвинуваченим, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення знайшло своє підтвердження і його винуватість доведена повністю та підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_11 дав показання, що 22.06.2020 близько 21:00 год., перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , бачив, що біля гаражів ОСОБА_3 наносив ОСОБА_6 кілька ударів руками та ногами в голову та тулуб.

Свідок ОСОБА_12 дав показання, що 22.06.2020 близько 21:00 год., перебуваючи на балконі будинку АДРЕСА_2 , бачив, що ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 кілька ударів руками в голову та удар ногою в тулуб.

Свідок ОСОБА_13 дав показання, що 22.06.2020 близько 21:00 год., бачив, як ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 один удар правою рукою в голову та два удари в живіт.

Свідок ОСОБА_10 дала показання, що 22.06.2020 близько 21:00 год., бачила, як ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 один удар в голову та один удар в область спини.

Відповідно до протоколу пред"явлення для впізнання ( т. 1 а.с. 84-85 ), потерпілий впізнав обвинуваченого, як особу яка заподіяла йому тілесні ушкодження.

Протокол проведення слідчого експерименту від 20 серпня 2020 року проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 підтверджує механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 потерпілому . Зокрема, потерпілий показав як ОСОБА_3 наніс йому два удари кулаком правої руки в голову, один удар кулаком правої руки у верхню губу та два удари ногами в ліву частину тулуба (т. 1 а.с. 87-91).
Протокол проведення слідчого експерименту від 20 серпня 2020 року проведеного за участю свідка ОСОБА_11 підтверджує показання потерпілого, щодо нанесення тілесних ушкоджень, зокрема, що ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 два удари ногами в ліву частину тулуба та те, що свідок побачив, що у потерпілого була розбита верхня губа (т. 1 а.с. 92-95).
Протокол проведення слідчого експерименту від 20 серпня 2020 року проведеного за участю свідка ОСОБА_12 підтверджує показання потерпілого, щодо нанесення йому тілесних ушкоджень, зокрема, що ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 два удари кулаком правої руки ззаду в голову, один удар кулаком лівої руки у обличчя та два удари ногами в ліву частину тулуба та побачив, що у потерпілого була розбита верхня губа (т. 1 а.с. 96 -100).
Протокол проведення слідчого експерименту від 20 серпня 2020 року проведеного за участю свідка ОСОБА_13 підтверджує показання потерпілого, щодо нанесення йому тілесних ушкоджень, зокрема, що ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 два удари кулаком правої руки ззаду в голову, один удар кулаком лівої руки у обличчя та два удари ногами в ліву частину тулуба та побачив, що у потерпілого була розбита верхня губа (т. 1 а.с. 101 - 105).
Висновок судово-медичної експертизи №440 від 24 червня 2020 року підтверджує показання потерпілого щодо механізму нанесених тілесних ушкоджень та часу їх нанесення. Згідно висновку у ОСОБА_6 виявлено забій верхньої губи з наявністю крововилива та рани на його фоні на слизовій оболонці верхньої губи, які згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95р. №6 (надалі «Правил»), в сукупності відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; та крововиливи в правій скроневій ділянці голови, на передній поверхні живота справа та зліва, які згідно п.2.3.5. вищевказаних судово-медичних Правил як кожне окремо, так і в своїй сукупності відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження виникли не менш як від чотирьох травматичних дій тупого(их) предмету(ів) з обмеженою контактуючою поверхнею і могли утворитися у вказаний в обставинах термін, а саме 22 червня 2020 року. ( т. 1 а.с. 81-83).

Вище наведені докази в їх сукупності, а саме: показання потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , які підтверджені протоколами перегляду проведення слідчого експерименту, узгоджуються з висновком судової медичної експертизи, та беззаперечно вказують на те, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 . Будь-яких зауважень з приводу допустимості та належності даних доказів сторона захисту не подавала.
Тому показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд оцінює критично, оскільки вони не узгоджують з вище наведеними доказами.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями, які виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Частиною 2 ст. 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо ( т. 1 а.с. 109), раніше не судимий, обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання не встановлено, суд приходить до висновку що обвинуваченому слід призначити покарання - штраф.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої злочином суд задовольняє частково .
Вирішуючи пред`явлений потерпілим цивільний позов, суд повинен виходити з встановленого обов`язку позивача довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Суд приходить до висновку про задоволення цивільного позову в частині відшкодування майнової шкоди, а саме витрат на лікування в сумі 840 грн. 00 коп., оскільки потерпілим документально підтверджено такі витрати (т. 1 а.с. 20).
Таким чином, сума шкоди, які підтверджені матеріалами справи, що понесені на лікування ОСОБА_6 становить 840 грн. 00 коп., підлягає до стягнення з обвинуваченого на його користь.
Подані чеки про витрати на стоматологічне лікування (т. 1 а.с. 21-26) не підтверджені доказами, тобто не знаходяться в причинному зв`язку, з тією обставиною, що вони були використані для лікування тілесних ушкоджень отриманих потерпілим від кримінального проступку.
Як зазначено в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).
Потерпілому ОСОБА_6 завдано моральної шкоди, яка виразилась у фізичному болю внаслідок отримання ударів в голову та живіт та фізичних і душевних стражданнях викликаних заподіянням внаслідок ударів легких тілесних ушкоджень, тому виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування 5 000 гривень.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Судові витрати у справі відсутні.
Речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Речові доказиу справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили учасниками судового провадження не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.129,368,373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненому кримінальному проступку кваліфікованому за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України і призначити покарання - штраф у розмірі 50 (п"ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення майнової та моральної шкоди з ОСОБА_3 - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 840 (вісімсот сорок) гривень 00 копійок майнової шкоди та 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1