Справа № 643/2265/21
Провадження № 1-кп/643/883/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.08.2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, маючого середню освіту, на момент вчинення кримінального правопорушення займав посаду молодшого інспектора відділення охорони адміністративних будинків центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області, мав спеціальне звання сержант поліції, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Московського районного суду м. Харкова надійшла угода про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності, посилаючись на те, що він вчинив необережний нетяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки без врахування страхових виплат відповідно до страхового полісу, зазначив, що йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 46 КК України. Захисник обвинуваченого підтримала думку ОСОБА_6 .

Потерпілий в підготовчому судовому засіданні також заявив клопотання, в якому зазначив, що обвинувачений примирився з ним та відшкодував завдані ним збитки частково без врахування страхових виплат відповідно до страхового полісу.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання учасників судового провадження та просив затвердити угоду про примирення.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, відмовляє в затвердженні угоди з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини першої, третьої, п`ятої статті 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Статтею 471 ЦПК України визначено зміст угоди про примирення.

В угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Відповідно до положень частини сьомої статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Частинами першою-третьою статті 475 КПК України встановлено, що якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті. Мотивувальна частина вироку на підставі угоди має містити: формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа; відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання; мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався. У резолютивній частині вироку на підставі угоди повинно міститися рішення про затвердження угоди із зазначенням її реквізитів, рішення про винуватість особи із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, рішення про призначення узгодженої сторонами міри покарання за кожним з обвинувачень та остаточна міра покарання, а також інші відомості, передбачені статтею 374 цього Кодексу.

Разом із тим, частиною четвертою статті 286 КПК України передбачено право сторони кримінального провадження на звернення до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, зокрема, на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Водночас, пунктом 1 частини другої статті 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно з частиною другою статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, положеннями Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що у кримінальному провадженні на підставі угоди суд ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Угода про примирення не містить умов щодо узгодженої міри покарання обвинуваченому. Водночас, сторони в угоді посилаються на статтю 46 КК України, а також потерпілим подана заява, в якій він просить закрити провадження по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням, що суперечить положенням Глави 35 КПК України, якою встановлено порядок кримінального провадження на підставі угод.

Таким чином, суд доходить висновку про порушення вимог статті 471 КПК України при затвердженні та укладенні угоди між потерпілим та обвинуваченим, у зв`язку із чим, у затвердженні угоди між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 468-474 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

У затвердженні угоди про примирення, укладеної 22 січня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя