Справа № 159/5844/21 Провадження №11-сс/802/511/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

представника

власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 жовтня 2021 року (ЄРДР №0000038),

В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчої Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , про арешт вилучених під час огляду місця події 05.10.2021: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та свідоцтва по реєстрацію напівпричіпа-цистерни, товаротранспортні накладні від 04.10.2021, рідину із запахом дизельного палива об`ємом 12 700 літрів та чотири зразки палива ємністю по 1 літрі.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим не доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, а саме майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Надані представниками ТзОВ «Торговий дім «Газтрім» ліценція, паспорт якості, документи щодо придбання пального та його переміщення, акцизні накладні, копії товаротранспортних накладних підтверджують законність походження палива, яке переміщувалось транспортним засобом «МАН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп-цистерну марки «SCHWARZMULLER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а зразки пального в силу ч.3 ст.233 КПК, не є доказом.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був задовольнити клопотання, оскільки не враховано те, що зазначене майно відповідає критеріям зазначеним ст. 98 КПК України. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити клопотання про арешт майна.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку представника власника майна ОСОБА_6 , який доводи апеляційної скарги заперечив, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя дотримався в повній мірі вказаних вимог закону.

Згідно з ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Всупереч вимогам ст.ст. 170, 173 КПК України, звертаючись з клопотанням прокурор та слідчий не вказали яким чином буде досягнута мета накладення арешту збереження речових доказів, як це визначено ч.2 ст.170 КПК України, не перевірили наявності підстав накладення арешту та обмежилися лише формальним посиланням на доведення підстав, передбачених ст.170 КПК України.
З матеріалів клопотання неможливо зробити висновок, яким чином свідоцтва про реєстрацію, товаротранспортні накладі, рідина зі запахом дизельного палива та чотири зразки палива, можуть мати значення речових доказів у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.204 КК України, з огляду на наявність документів, які підтверджують законність походження палива.

Разом з тим, доказів, окрім постанови про визнання речовими доказами, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Тому, з доводами, які викладені в ухвалі слідчого судді, повністю погоджується і апеляційний суд.

Інші доводи прокурора не заслуговують на увагу, оскільки в самому клопотанні про арешт майна належним чином не мотивовані підстави для його задоволення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, обґрунтовано відмовив в накладенні арешту на вищевказане майно, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 жовтня 2021 року про відмову в накладенні арешту на майно без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді