УХВАЛА
іменем України
Справа № 621/4064/21

Провадження 1-кс/621/155/22

16 лютого 2022 року м. Зміїв Харківської області
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області В.Філіп`єва,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ст.слідчого ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_2 , про продовження строку тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Балаклія Харківської області, не працюючого, не одруженого, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 статті 187, п.6 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
Ст.слідчий відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 , в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000570 від 19.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 статті 115 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 16 грудня 2021 року, близько 23:00 години, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на протиправне заволодіння особистим майном ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вчинення вбивства останньої. З метою реалізації злочинного умислу, в цей же день і час, ОСОБА_4 проник через незачинені двері приміщення літньої кухні домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де залишився до ранку з метою очікування потерпілої. 17 грудня 2021 року, близько 08:30 години, ОСОБА_7 увійшла до вище зазначеного приміщення літньої кухні, і в цей час ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність свого задуму, бажаючи настання наслідків у вигляді смерті останньої та переслідуючи при цьому корисливий мотив, направлений на заволодіння особистим майном потерпілої, сокирою, яку знайшов у приміщенні літньої кухні, зі значною силою наніс не менше двох ударів гострим краєм в область голови потерпілої, спричинивши їй відкриту черепно-мозкову травму, перелом кісток черепу, набрякання головного мозку, внутрішньо-черепний крововилив, що стало наслідком смерті ОСОБА_7 відповідно до довідки судово-медичного експерта від 20.12.2021 року.

20.12.2021 року ОСОБА_4 затриманий в порядку статті 208 КПК України та повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.6 ч.2 статті 115 КК України, тобто умисному вбивстві з корисливих мотивів.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 21.12.2021 року підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 днів до 20.02.2022 року.

На даний час досудове розслідування в даному кримінальному провадженні триває, призначено значну кількість судових експертиз, за якими необхідно отримати висновки, та провести інші слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення обставин події, які закінчити до 20.02.2022 року не видається за можливе.

Постановою керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області від 11.02.2022 року продовжено строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до 20 березня 2022 року.

Зважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000570 від 19.12.2021року триває, а ризики, передбачені статтею 177 КПК України, що стали підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати, слідчий просив слідчого суддю продовжити строк запобіжного заходу підозрюваному строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, вказавши, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які, в разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у виді довічного позбавлення волі. Вказані злочини ним було вчинено в період іспитового строку, після чого підозрюваний певний час переховувався від органу досудового розслідування, а отже є достатньо підстав вважати наявними ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, ризик переховування від органів досудового розслідування або суду, знищення або спотворення доказів, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання з вище зазначених підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник адвокат ОСОБА_5 покладалася на розсуд суду, зазначивши, що наявність ризиків, визначених статтею 177 КПК України, має бути доведена органом досудового розслідування кожного разу під час перегляду питання щодо запобіжного заходу. На її думку, вказані ризики недостатньо обґрунтовані в клопотанні.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, додані до клопотання, слідчий суддя зазначає наступне:

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1, ч.3 статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Під час обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 слідчим суддею було враховано, зокрема, тяжкість покарання, наявність ризику переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання провадженню іншим чином.
На даний час досудове розслідування в даному кримінальному провадженні не закінчено, а вище зазначені ризики продовжують існувати. При цьому, слідчий суддя враховує відомості про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, вчинив інкриміновані йому злочини в період іспитового строку, за які, в разі визнання його винуватим, йому загрожує максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі, що безумовно вказує на відсутність реальних стимулюючих факторів для належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 .

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Крім того, Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки за ступенем ймовірності, враховуючи поведінку обвинуваченого, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від суду.

Отже, наведені вище обставини в сукупності вказують на те, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу не зменшилися і продовжують існувати, а також на неможливість забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України, без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З огляду на викладене, суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є виправданим заходом, а інші, більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним покладених обов`язків і його належну процесуальну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ст.слідчого відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_2 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" строком на 60 (шістдесят днів), але в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 березня 2022 року
Виконання ухвали доручити співробітникам ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області та направити підозрюваного до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали складено 17.02.2022

Слідчий суддя ОСОБА_8