Єдиний унікальний № 946/7871/19
Провадження № 1-кп/946/112/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

02 вересня 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030, на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, неодруженого, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисниця ОСОБА_5 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.18 липня 2019 року приблизно о 20:00 годині під час телефонної розмови ОСОБА_6 , який діяв у рамках оперативних заходів, дійшов згоди з ОСОБА_3 про придбання у останнього наркотичного засобу канабісу у кількості 7 г за 1 500 грн. При цьому ОСОБА_3 повідомив, що для придбання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу ОСОБА_6 необхідно перерахувати на картковий рахунок АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 частину грошових коштів, яка складає 1 000 грн., а другу частину у сумі 500 грн. передати наступного дня під час особистої зустрічі з останнім.Того ж дня, приблизно о 20:16 годині, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 перерахував ОСОБА_3 на вказаний картковий рахунок раніше обумовлену частину грошових коштів у сумі 1 000 грн.Після чого, ОСОБА_3 , приблизно у період з 18 липня по 19 липня 2019 року, точної дати не встановлено, перебуваючи у місті Ізмаїл Одеської області, у невстановлений спосіб, у невстановлених осіб незаконно придбав з метою подальшого збуту речовину рослинного походження зелено-коричневого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом загальною масою у сухому стані 3,605 г. Після чого, ОСОБА_3 , придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс у вказану вище дату та час почав незаконного зберігати при собі з метою подальшого збуту ОСОБА_6 та зберігав приблизно до 15:47 години 19 липня 2019 року, коли ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на незаконне збагачення, шляхом незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, який зберігав у своїх особистих речах, збув ОСОБА_6 , який діяв в рамках оперативних заходів, вищевказаний особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою у сухому стані 3,605 г, після чого ОСОБА_6 передав йому другу частину раніше обумовлених грошових коштів у сумі 500 грн.
У подальшому, 14 серпня 2019 року о 10:17 годині ОСОБА_6 , який діяв у рамках оперативних заходів, у телефонній розмові дійшов згоди з ОСОБА_3 про придбання у останнього психотропної речовини амфетаміну у кількості 2 г за 1 400 грн. При цьому ОСОБА_3 повідомив, що для придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну ОСОБА_6 необхідно перерахувати на картковий рахунок АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 частину грошових коштів, яка складає 900 грн., а другу частину у сумі 500 грн. передати наступного дня під час особистої зустрічі з останнім.
15 серпня 2019 року, приблизно о 10:49 годині ОСОБА_6 перерахував ОСОБА_3 на вказаний вище картковий рахунок раніше обумовлену частину грошових коштів у сумі 900 грн.Після чого, ОСОБА_3 15 серпня 2019 року у період приблизно з 11:00 по 15:00 годину, точного часу не встановлено, перебуваючи у місті Ізмаїл Одеської області, у невстановлений спосіб, у невстановлених осіб незаконно придбав з метою подальшого збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін загальною масою у складі речовини 0,3354 г, та придбану психотропну речовину амфетамін у вказаний вище час почав незаконного зберігати при собі з метою подальшого збуту ОСОБА_6 та зберігав приблизно до 15:53 години 15 серпня 2019 року, коли ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул. Білгород- Дністровська, 160, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на незаконне збагачення, шляхом незаконного збуту психотропної речовини, яку зберігав при собі у своїх особистих речах, збув ОСОБА_6 , який діяв в рамках оперативних заходів, вказану психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін загальною масою у складі речовини 0,3354 г, за що ОСОБА_6 передав йому другу частину раніше обумовлених грошових коштів у сумі 500 грн.
2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст.307 КК, а саме незаконне придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, психотропної речовини з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, психотропної речовини.

Стаття (частина статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 307. Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів

1. Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів,
…

2. Ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308 310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини,
караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.»

Відомості про укладену угоду
4.02 вересня 2021 року під час судового провадження між прокурором ОСОБА_4 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , з іншого, у присутності захисниці ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК, та надана суду для розгляду.

5.Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язку обвинуваченого беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням положень ст.69 КК (враховуючи повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, даних про особу винного, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин) у виді позбавлення волі на строк п`ять років зі звільненням його на підставі ст.75 КК від відбування покарання з випробуванням, в силу ст. 77 КК без конфіскації майна. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК.

Мотиви суду та положення закону, якими суд керувався
6.За змістом п. 2 ч. 1 ст. 468, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

7.У судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, повністю погодившись з обставинами його вчинення, викладеними в обвинувальному акті, та пояснив, що на той час він, перебуваючи у молодому віці, не до кінця розумів значення своїх дій. Крім того, його мати тривалий час тяжко хворіє. Внаслідок збігу цих сімейних обставин, він наважився на такі незаконні дії, а саме на прохання ОСОБА_6 реалізував йому наркотичний засіб у виді канабісу та психотропну речовину амфетамін, які сам купував через Телеграм-канали « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та «Марвексшоп». Він завчасно перераховував кошти за наданими йому рахунками через систему EasyPay, після чого йому надавали координати із закладкою наркотичного засобу та психотропної речовини. Так, перший раз він реалізував ОСОБА_6 наркотичний засіб приблизно в липні 2019 року, а другий раз 15.08.2019 р. він реалізував ОСОБА_6 амфетамін у м. Ізмаїл на вул. Білгород-Дністровській у дворах біля кільця. На даний час він усвідомлює серйозність вчинених ним протиправних дій, влаштувався на роботу, веде нормальний спосіб життя та запевнив суд, що подібним більше не займатиметься.

8.Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, яке згідно ст. 12 КК є тяжким злочином.

9.При цьому судом установлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

10.У судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

11.Також судом установлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК і КК, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

12.Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю, те, що згідно медичної довідки мати обвинуваченого ОСОБА_7 тяжко хворіє, що вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, що суттєво знижує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, суд також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, а також те, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання, у зв`язку з чим суд вважає можливим визнати ці обставини виключними та погоджується з умовами угоди про призначення ОСОБА_3 основного покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 307 КК.

13.У зв`язку з викладеним, а також у зв`язку з тим, що сторонами угоди в силу ч. 2 ст.75 КК узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням, обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК, як обов`язкові. На думку суду, виправленню ОСОБА_3 сприятиме також додатково покладені обов`язки, передбачені п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

14.Крім того, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, то суд погоджується з умовами угоди про те, що в силу ст. 77 КК до нього не може бути застосовано додаткове покарання у виді конфіскації майна, що передбачене як обов`язкове покарання санкцією ч. 2 ст. 307 КК.

15.Таку ж позицію дотримується і Пленум Верховного Суду України, який в абз. 3 п. 19 постанови від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснив, що якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки статтею 77 КК передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня. При прийнятті такого рішення у вироку мають бути наведені відповідні мотиви; посилатися на статтю 69 КК непотрібно.

16.Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

17.Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

18.Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угодиміж прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 про визнання винуватості, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання та звільнення від його відбування.

Мотиви ухвалення інших рішень при ухваленні вироку
19.Судом встановлено, що ОСОБА_3 затримувався у даному кримінальному провадженні 15.08.2019 р., що підтверджується відповідним протоколом, та перебував під вартою по 23.08.2019 р., у зв`язку із тим, що ухвалою слідчого судді від 16.08.2019 р. відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у сумі 50 000 грн. Після цього 23.08.2019 р. ОСОБА_3 був звільнений з-під варти, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 внесла заставу в розмірі 50 000 грн. відповідно до квитанції АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 від 23.08.2019 р. У зв`язку з цим, у силу ч. 5 ст. 72 КК у строк покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 15 по 23 серпня 2019 року, виходячи з розрахунку день за день.

20.З метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам обвинуваченого ухилитися від суду, строк дії запобіжного заходу у вигляді застави має бути продовжений до набранням вироком законної сили. А з набранням вироком законної сили застава у сумі 50 000 грн. відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК підлягає поверненню заставодавці ОСОБА_7 .
21.Накладений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.08.2019 р. арешт слід скасувати, та в силу п. 2 ч. 9 ст. 100 КПК грошові кошти у сумі 500 грн., банкнотами номіналом по 100 грн. за серійними номерами: СГ 5888376, СВ 4223712, КЛ 1418749, СВ 3622571, СВ 0290763 слід конфіскувати; банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , флеш-носій чорного кольору №Е51661514 в адаптері синього кольору; мобільний телефон «Huawei» код ІМЕІ НОМЕР_3 , які належить ОСОБА_3 , в силу п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК слід повернути власнику.

22.У силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 1068 від 25.07.2019 р. та № 1227 від 20.08.2019 р.в сумі по 628,04 грн., кожна, а також комплексної судової експертизи спеціальних хімічних речовин та судової технічної експертизи документів № 215-Ф/272-П від 07.10.2019 р. у сумі 3 140,20 грн., а в загальному розмірі 4 396,28 грн.

Керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК, суд

ухвалив:
1.Затвердити угоду, укладену 02 вересня 2021 року між прокурором ОСОБА_8 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з іншого, у присутності захисниці ОСОБА_5 , про визнання винуватості.

2.ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК у виді позбавлення волі на строк п`ять років, в силу ст. 77 КК без конфіскації майна.

3.Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 15 по 23 серпня 2019 року, виходячи з розрахунку день за день.

4.На підставі ст. 75 КК та відповідно до досягнутої сторонами узгодженості звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на строк три роки.

5.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

6.Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 02 вересня 2021 року.

7.Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді застави продовжити до набрання вироком законної сили.

8.З набранням вироком законної сили заставу в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, сплачену згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 від 23.08.2019р. (на виконання ухвали слідчого судді Заводського районного суду Миколаївської області від 16.08.2019 р., справа №487/5547/19, провадження №1-кс/487/6805/19), повернути заставодавці, а саме ОСОБА_7 .
9.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у загальній сумі 4 396,28 грн. (чотири тисячі триста дев`яносто шість гривень 28 копійок).

10.З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.08.2019 р. арешт та:

грошові кошти у сумі 500 грн., банкнотами номіналом по 100 грн. за серійними номерами: СГ 5888376, СВ 4223712, КЛ 1418749, СВ 3622571, СВ 0290763, які поміщені у сейф-пакет № 0035320, конфіскувати;
банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , флеш-носій чорного кольору №Е51661514 в адаптері синього кольору; мобільний телефон «Huawei» код ІМЕІ НОМЕР_3 , які поміщені у сейф-пакет № 0035321, повернути власнику, ОСОБА_3 .

11.Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

12.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

13.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1