Провадження № 1-кс/161/6834/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань заяву захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002511 від 17 липня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України (справа № 161/19917/20, провадження 1-кп/161/6834/21),

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2021 року судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 передано для розгляду заяву захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002511 від 17 липня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України (справа № 161/19917/20, провадження 1-кп/161/6834/21), оскільки після ознайомлення з матеріалами судового провадження, ними встановлено відсутність будь-якого документа на підтвердження повноважень захисника обвинуваченого ОСОБА_9 . Окрім того, головуючий суддя відмовив в задоволенні клопотання обвинуваченого про розгляд кримінального провадження колегіально судом в складі трьох суддів, при цьому не належно роз`яснив у підготовчому судовому засідання таке право обвинуваченому, а також те, що головуючий, на їх думку, попередньо ознайомився з матеріалами справи поза судових засідань, адже запропонував дослідити флеш-карту з відео, яка додавалась до протоколу огляду місця події, а тому на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя підлягає відводу, оскільки існують інші обставини, що викликають обґрунтований сумнів в його неупередженості.

Заслухавши думку захисників, які підтримали подану заяву та просили її задовольнити, прокурора, яка просила відмовити у задоволенні заяви, мотивуючи її безпідставністю, оглянувши та дослідивши матеріали заяви про відвід та долучені до неї документи, матеріали кримінального провадження, прослухавши технічні звукозаписи судових засідань, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Вимогами ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з цим, п. 66 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Мироненко і Мартиненко проти України" вказано, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У відповідності до вимог п. 70 зазначеного рішення Європейського суду з прав людини у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Згідно до вимог п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом судді України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат справи.

Судом встановлено, що в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області на розгляді перебуває обвинувальний акт з додатками про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України, яка в порядку автоматизованої системи документообігу на підставі ст. 35 КПК України розподілена та передана для розгляду судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_7 .

Захисники та обвинувачений стверджують, що суддя ОСОБА_7 допустив до участі в розгляді кримінального провадження захисника ОСОБА_9 без будь якого документа на підтвердження повноважень, відмовив в задоволенні клопотання обвинуваченого про розгляд кримінального провадження колегіально судом в складі трьох суддів, при цьому, не належно роз`яснив у підготовчому судовому засідання таке право обвинуваченому, а також те, що попередньо ознайомився з матеріалами справи поза судових засідань, адже запропонував дослідити флеш-карту з відео, яка додавалась до протоколу огляду місця події.

Однак, з вказаними доводами захисників та обвинуваченого не можна погодиться, оскільки останніми не наведено жодних конкретних підстав, які б свідчили про явну упередженість судді ОСОБА_7 при розгляді судового провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України, до того ж відсутні будь - які інші обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, в тому числі і інші сумніви у неупередженості судді.

Так, ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, у відповідності до вимог п.п. 2, 22, 23 ч. 1 ст. 3 КПК України, головуючий - суддя, який розглядає справу одноособово, а при колегіальному розгляді справи - суддя-доповідач, визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час розподілу справи; суд першої інстанції - місцевий загальний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, а також Вищий антикорупційний суд у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до його підсудності цим Кодексом, а також апеляційний суд у випадку, передбаченому цим Кодексом; суддя - голова, заступник голови, суддя Верховного Суду, Вищого антикорупційного суду, апеляційного суду, місцевих загальних судів, які відповідно до Конституції України на професійній основі уповноважені здійснювати правосуддя, а також присяжний.

Водночас, за змістом ч.ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою та дванадцятою цієї статті. Кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Також, відповідно до вимог ст. 321 КПК України, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Окрім того, ст. 342 КПК України передбачено, що у призначений для судового розгляду час головуючий відкриває судове засідання і оголошує про розгляд відповідного кримінального провадження. Секретар судового засідання доповідає суду, хто з учасників судового провадження, викликаних та повідомлених осіб прибув у судове засідання, встановлює їх особи, перевіряє повноваження захисників і представників, з`ясовує, чи вручено судові виклики та повідомлення тим, хто не прибув, і повідомляє причини їх неприбуття, якщо вони відомі.

Під час прослуховування записів судових засідань у судовому провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 встановлено, що головуючим суддею ОСОБА_7 в повній мірі дотримано положень вимог КПК України, зокрема, після відкриття підготовчого судового засіданні, за його вказівкою секретар доповів, хто з учасників прибув та остання перевірила повноважень, у томи числі і захисника ОСОБА_9 , при цьому, будь яких сумнів щодо його повноважень не виникало у будь кого із учасників судового розгляду, оскільки такий допущений під час досудового розслідування слідчим, про що складено постанову, він ознайомлювався із матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України та саме йому вручалась копію обвинувального акту із додатками, про що свідчить реєстр матеріалів кримінального провадження та розписка від 30 листопада 2020 року.

Разом тим, сам факт відсутності в матеріалах судового провадження копій документів повноважень останнього на представництво обвинуваченого ОСОБА_6 , не вказує, про порушення процедури його допуску судом до розгляду обвинувального акту.

Доводи захисників про безпідставну відмову суддею в задоволенні клопотання про здійснення судового провадження в колегіальному складі суду, є надуманими, оскільки таке клопотання захисником подано вже безпосередньо під час судового розгляду, що не узгоджується із нормами КПК України, де таке може бути подано під час підготовчого судового засідання.

В ході підготовчого судового засіданні головуючим суддею ОСОБА_7 в повній мірі і достатньо роз`яснено право обвинуваченого на колегіальний розгляд справи, і така дія відбулась в присутності захисника, про що відібрано відповідну розписку із роз`ясненням даного права, при цьому, відмітка також здійснена і в журналі судового засідання, яким він не скористався.

Захисники та обвинувачений стверджують, що суддя ОСОБА_7 попередньо ознайомився з матеріалами справи поза судових засідань, адже запропонував дослідити флеш-карту з відео, яка додавалась до протоколу огляду місця події, з чим не можна погодитись, оскільки із запису судового засідання слідує зворотне, а саме, що прокурором оголошено і подано як доказ для дослідження надалі судом протокол огляду місця події із флеш-карткою з відео, при цьому, головуючим, з метою економії процесуального часу, враховуючи значний об`єм даного носія, обговорено із учасниками судового провадження можливість його перегляду вподальшому, що пізніше здійснено в іншому судовому засіданні.

А тому, процесуальних порушень під час здійснення судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , в частині яких зазначають захисника та обвинувачений, судом не виявлено, які б перешкоджали для подальшого розгляду такого головуючим - суддею ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що захисниками не наведено будь яких обґрунтованих підстав, що виключають можливість участі судді по розгляду даного кримінального провадження, що передбачені ст. 75 КПК України, тому в заяві про відвід судді слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002511 від 17 липня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України (справа № 161/19917/20, провадження 1-кп/161/6834/21) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 17 год. 30 хв. 13 вересня 2021 року.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1