Справа 367/2292/19 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1674/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого в режимі ВКЗ з Київським СІЗО ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 05 січня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05 січня 2022 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05.03.2022 включно.

Дане рішення мотивовано тим, що ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були наявні при застосуванні запобіжного заходу не зменшились, що указує на необхідність продовження строку тримання під вартою обвинувачених з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

В апеляційній скарзі захисника указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначила, що твердження суду про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на потерпілого є безпідставним, оскільки протягом всього періоду судового провадження знайти потерпілого не видається за можливе ані суду, ані стороні обвинувачення. Крім того, захисником зазначено про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б свідчили про те, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наведеним вище ризикам, а також судом не було розглянуто можливості застосування альтернативного запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_8 , аніж тримання під вартою. За наведених обставин, просила скасувати оскаржувану ухвалу та обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

захисника ОСОБА_7 , яка подану апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити та вважала за можливе застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту;

обвинуваченого ОСОБА_8 , який також підтримав вимоги апеляційної скарги захисника та просив її задовольнити;

прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін;

вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення з огляду на таке.

Питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 ні обвинуваченим, ні його захисником не оскаржується.

За змістом ч.2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із матеріалів провадження питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою було вирішено на стадії судового розгляду. Тобто, це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

За змістом ч.1 ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Колегія суддів вважає, що на даний час ризики, із якими пов`язувалось застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, не припинили свого існування, однак істотно зменшились. Зокрема, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , де він проживає разом зі своєю матір`ю та братом, що стверджується Актом депутата Ірпінської міської ради від 04.02.2022р. Судом враховується особа обвинуваченого, який має міцні соціальні зв`язки, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що прокурором до суду не надано доказів того, що після зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, він буде намагатись будь яким чином вплинути на потерпілого у даному кримінальному провадженні з урахуванням тих обставин, що місце знаходження потерпілого ОСОБА_10 на даний час невідоме. Також прокурором не наведено доказів того, що ОСОБА_8 буде намагатись будь яким чином знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, чи буде намагатись переховуватись від суду.
Крім того, задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Зазначені обставини приводять колегію суддів до переконання про можливість зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу, однак при виборі конкретного запобіжного заходу колегія суддів враховує те, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 та попередити існуючі ризики в змозі запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання обвинуваченого. Із метою попередження можливості переховування обвинуваченого від суду, а також із метою забезпечення встановлення істини у справі колегія суддів вважає за необхідне покласти на ОСОБА_8 обов`язки у виді утримання від спілкування із певним колом осіб, здачі на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, прибувати за викликами до суду.
Із урахуванням зазначених вище обставин, а також у зв`язку із значним зменшенням ризиків, із якими пов`язувалось застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає за можливе змінити щодо нього запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із покладенням частини обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КК України, задовольнивши апеляційну скаргу захисника.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 05 січня 2022 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу.

ОСОБА_8 запобіжний захід змінити з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- утримуватися від спілкування у будь який спосіб з потерпілим, свідками, зазначеними в обвинувальному акті;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

- прибувати за викликом до суду.

На підставі п.1 ч.3 ст. 202 КПК України зобов`язати Бучанське районне управління поліції ГУ НП в Київській області доставити негайно обвинуваченого ОСОБА_8 до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 і звільнити його з - під варти.

Утримувати ОСОБА_8 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до приїзду працівників поліції для виконання даної ухвали.

Копію ухвали направити до Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області для виконання в частині доставки обвинуваченого ОСОБА_8 до місця цілодобового домашнього арешту та контролю за виконанням обвинуваченим ОСОБА_8 умов запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Строк дії ухвали встановити на 60 днів, а саме до 16.04.2022 включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому перебуває останній, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

__________ _____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4