Справа № 159/2305/19
Провадження № 1-кп/159/32/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000009 від 16 січня 2017 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Звози, Ківерцівського району, Волинської області, українця, громадянина України, з технічною освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТзОВ «Смарт Транс Груп», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_5 , 16 січня 2017 року, близько 12 год. 20 хв., всупереч вимогам Правил дорожнього руху України, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, рухаючись на технічно справному автопоїзді в складі сідлового тягача марки «DAF», реєстраційний номер республіки Франція AJ-097-HY та напівпричіпа марки «Shmitz SPR 24 L13», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 111 км. + 520 м. автодороги «Устилуг-Ковель-Луцьк», неподалік с.Свидники Ковельського району, Волинської області, зі сторони м.Луцьк в напрямку м. Ковель, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, в установлених межах не вибрав безпечної швидкості руху ураховуючи дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес-Спрінтер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався по даній автодорозі зі сторони м. Ковель, Волинської області. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_11 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 20 від 14.04.2017 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа та субдуральними і субарахноїдальними крововиливами; закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер справа і зліва 1-10 ребер по середньо ключичній та передньоаксілярній лініях з розривами тканини обох легень та двобічним гемотораксом, повного відриву лівої верхньої кінцівки на різні середньої третини лівого плеча, неповної ампутації обох нижніх кінцівок на рівні середньої третини обох кісток обох гомілок, рани лівого стегна, множинних ран та саден обличчя, з розвитком шоку, що утворились від дії тупих твердих предметів, і за ступенем тяжкості, стосовно живої особи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_11 настала від поєднаної тупої травми тіла: множинних переломів кісток скелету з травмами внутрішніх органів та з розвитком шоку.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, знаходиться грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 2.3 (б), п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

- у відповідності до вимог п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- у відповідності п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, суду показав, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія автомобіля марки «Мерседес-Спрінтер», який не впорався з керуванням даного транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автопоїздом, яким він керував. В подальшому від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Незважаючи на невизнання вини самим обвинуваченим, винуватість ОСОБА_5 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого доведена дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Потерпіла ОСОБА_12 суду показала, що 16 січня 2017 року її чоловік ОСОБА_11 мав їхати в м. Луцьк на власному автомобілі марки «Мерседес Спрінтер». Вказаним автомобілем чоловік мав везти вікно та металочерепицю. Зранку вона чоловіка не бачила, а коли телефонувала до нього, то телефон був вимкнений. Близько 16 год. 00 хв. 16 січня 2017 року їй зателефонували та повідомили, що її чоловік загинув в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Обвинувачений збитки їй не відшкодував, вибачення не попросив. З приводу призначення обвинуваченому покарання зазначила, що оскільки обвинувачений вину не визнав, не відшкодував завдані збитки, а тому наполягає на суворій мірі покарання.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що працює разом з обвинуваченим ОСОБА_5 водієм транспортних засобів. 16 січня 2017 року, в районі обіду, він їхав тягачем марки «ДАФ» в напрямку м. Ковель. Попереду на автомобілі марки «ДАФ» їхав ОСОБА_5 , який теж рухався в напрямку м. Ковеля. В той день і він і обвинувачений виїжджали з території фірми на якій працюють. Він слідував в Республіку Польща, куди їхав ОСОБА_5 він не знає, оскільки у нього не цікавився. Зазначив, що відстань між його транспортним засобом та автомобілем, на якому їхав обвинувачений була приблизно 200 метрів. В той день були дуже погані погодні умови та сильна ожеледиця. Вони їхали на невеликій швидкості по своїй смузі руху та швидкість руху була приблизно до 60 км./год. Він побачив, що причіп на автомобілі, яким їхав ОСОБА_5 похитнуло і відбулось зіткнення. Після зіткнення автомобіль ОСОБА_5 був з лівої сторони. Вказав, що дорога була пряма, без вибоїн, вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталась через погані погодні умови. Після зіткнення обидва транспортних засоби знаходились з лівої сторони.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що 16 січня 2017 року, в обідню пору, він їхав з роботи на власному автомобілі марки «Део Ланос» в сторону м. Ковель. В той день була сильна ожеледиця, дорога була поганою та швидкість руху його автомобіля була приблизно 50 60 км./год. Попереду нього їхало ще 5 чи 6 автомобілів. Перед селом Свидники, Ковельського району він побачив, що відбулась дорожньо-транспортна пригода. Він зупинився, вийшов з автомобіля для того, щоб з`ясувати що трапилось. Вантажний автомобіль «ДАФ» їхав в сторону м.Ковеля. Самого моменту зіткнення він не бачив, а коли підійшов до місця ДТП викликав працівників поліції. Вказав, що перед ним їхала колона автомобілів, всі автомобілі рухались з невеликою швидкістю, оскільки була сильна ожеледиця. Бачив, що за автомобілем марки «ДАФ» їхав ще один тягач, а за тягачем ще 5 чи 6 автомобілів. Вказав, що бачив, як кабіна автомобіля «ДАФ» у щось вдарилась та почало закидати причіп. Після зіткнення автомобіль «ДАФ» пішов в ліву сторону. Автомобіль марки «ДАФ» та автомобіль марки «Мерседес» були на зустрічній смузі руху відносно нього. Десь через 40 хв. після ДТП приїхали працівники поліції. Вказав, що більша частина уламків від автомобілів була на лівій стороні. Зазначив, що спочатку був удар, а потім стало складати причіп. Причіп знаходився на обочині на зустрічній смузі руху.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що 16 січня 2017 року, близько 13 год. він їхав в напрямку м.Ковель. Перед селом Свидники, Ковельського району він побачив, що стоять автомобілі з увімкнутою аварійною сигналізацією. Він зупинився, підійшов до місця ДТП та запитав, чи потрібна допомога. ДТП трапилось за участі тягача «ДАФ» з причіпом та автомобіля «Мерседес Спрінтер». Обидва автомобілі були на лівій стороні, уламки були розкидані і на лівій і на правій стороні дороги. Зазначив, що дорожнє покриття було слизьке, розподільчу смугу було видно місцями. Самого зіткнення він не бачив. Зазначив, що учасники ДТП були на лівій смузі руху, тобто по правій смузі в напрямку з м.Ковель. Ліва передня частина тягача була побита, а в автомобілі марки «Мерседес» повністю була пошкоджена передня частина.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що в той день, коли трапилось ДТП він йшов з лісу до села. Підійшовши до дороги він побачив, що збоку стояв бус та лежало накрите тіло людини. На місці ДТП був автомобіль МЧС. Його попросили допомогти заміряти відстань та бути понятим. Відстань заміряли рулеткою з працівником поліції. Подія відбувалась в денну пору доби, це було близько 11 чи 12 години дня, була зима та лежав сніг. З лівої сторони в напрямку з м.Луцьк на м.Ковель валялись уламки автомобіля (скло, фари, бампер). З правої сторони теж були уламки. Бус стояв на обочині з правої сторони, як їхати з м.Ковель до м.Луцька. В послідуючому свідок зазначив, що на правій стороні, в напрямку м.Ковель було більше уламків. Не заперечив, що в той день перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Крім зазначених вище доказів, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, доводиться наступними доказами:
- рапортом Рожищенського відділення Ківерцівського відділу головного управління Національної поліції у Волинській області від 16.01.2017 № 177, згідно якого 16.01.2017 о 12 год. 29 хв. від диспетчера лінії «102» надійшло повідомлення лікаря Рощиженської ЦРЛ про те, що в с.Свидники, Ковельського району о 12 год. 30 хв. відбулась дорожньо-транспортна пригода (а.с.86 т.2).

- протоколом огляду місця події від 16 січня 2017 року з схемою до нього та фототаблицями, в ході якого оглянуто ділянку автомобільної дороги 111 км.+520 м. сполученням «Устилуг-Ковель-Луцьк-Рівне», неподалік с.Свидники, Ковельського району, де трапилась дорожньо-транспортна пригода. Згідно схеми, наявна подряпина асфальтного покриття, яка знаходиться за 0,8 м. від середини дороги на правій смузі, як рухатись на м.Ковель. Далі, за 1,6 м. від подряпини асфальтного покриття поглинається уламками автомобілів, розлив рідини, які знаходяться на всій частині дороги, концентрація яких на середині проїзної частини, довжина, тобто їх закінчення знаходиться за 14,3 м. від їх початку. Під № 3, який знаходиться за 2,2 м. від № 1 та за 0,7м. від середини дороги на зустрічній смузі, є слід тертя (подряпини) асфальтного покриття. Навпроти № 3 за 1,4 м. та за 2,2 м. від середини дороги наявні ще два тертя, які під № 3.1 і № 3.2 відповідно, які знаходяться на зустрічній смузі руху. За 1,0 м. від № 3 та за 2,1 м від середини дороги знаходиться № 4, - подряпина асфальтного покриття. Далі за 3,0 м. від № 4 та за 0,5 м. від середини дороги починається № 5 - слід тертя асфальтного покриття, який загальною довжиною 3,2 м. і закінчується за 0,7 м. від середини дороги. Навпроти № 5 (його початку) починається № 5.1 - слід тертя асфальтного покриття, який за 2,0 м. від середини дороги, загальною довжиною 3,0 м. та закінчується за 2,3 м. від середини дороги. Від початку № 2 за 11,2 м., на зустрічній смузі руху під № 6 наявний сидільний тягач марки «Даф» р.н. НОМЕР_3 , а саме переднє ліве колесо даного транспортного засобу, яке за 0,5 м. від середини дороги, переднє праве колесо за 2,0 м., заднє ліве за 2,8 м. Під № 7 знаходиться напівпричіп марки «Schmitz» р.н НОМЕР_1 , на якому наявні три вісі, а саме задня знаходиться за 4,6м. від середини дороги, середня за 4,3 м., а передня за 3,9 м. Сам напівпричіп не пошкоджений, знаходиться на лівому узбіччі, передньою частиною до м.Ковель. Далі під № 8 - автомобіль марки «Мерседес-Спрінтер» р.н. НОМЕР_2 , переднє праве колесо якого знаходиться за 0,4 м. від середини дороги та за 1 м. від переднього лівого колеса сидільного тягача «DAF», заднє ліве знаходиться за 1,25 м., відстань по прямій лінії даними колесами склала 4,1 м. В салоні даного автомобіля знаходиться труп ОСОБА_11 , який зажатий виступаючими частинами автомобіля і перебуває на місці водія. Під № 10 - слід тертя асфальтного покриття, який загальною довжиною 1,0 м., починається за 0,35 м. від середини дороги, закінчується за 0,4 м. Під № 11 - уламки пластмаси, які за 2,3 м. від правого краю дороги за 6,8 м. від початку № 2, на правому узбіччі. Під час детального огляду сидільного тягача виявлено пошкодження його передньої більш лівої частини у вигляді пошкодження радіаторної решітки, блок-фари, лобового скла, вибито передня вісь, яка зміщена спереду назад, тобто переднє колесо (ліве) не в місці встановленому заводом виробником і яке розгерметизовано. В автомобілі «Мерседес» повністю пошкоджено передню частину, увігнуто передні стійки, лобове скло відсутнє. Розгерметизовано переднє ліве колесо на автомобілі «Мерседес» наявний проріз (а.с.87-93 т.2).

- висновком експерта (експертизи трупа) № 20 від 17 січня 2017 року, згідно якої на тілі трупа ОСОБА_11 при судово-медичній експертизі виявлені тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа та субдуральними і субарахноїдальними крововиливами; закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер справа і зліва 1-10 ребер по середньо ключичній та передньоаксілярній лініях з розривами тканини обох легень та двобічним гемотораксом, повного відриву лівої верхньої кінцівки на рівні середньої третини лівого плеча, неповної ампутації обох нижніх кінцівок на рівні середньої третини обох кісток обох гомілок, рани лівого стегна, множинних ран та саден обличчя, з розвитком шоку, що утворились від дії тупих твердих предметів, можливо, в час вказаний у постанові, і за ступенем тяжкості, стосовно живої особи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_11 настала від поєднаної тупої травми тіла: множинних переломів кісток скелету з травмами внутрішніх органів та з розвитком шоку, що підтверджується виявленими патоморфологічними даними. В крові з трупа ОСОБА_11 етиловий спирт не виявлений (а.с. 97 - 101 Т.2.);

- протоколом огляду з фототаблицями до нього від 02.02.2017, в ході якого оглянуто салон тягача марки «ДАФ» та на верхній лівій частині панелі розташований самописець (а.с.102-104 т.2);

- висновком № 8103 судової транспортно-трасологічної експертизи від 03.05.2017 Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз з фототаблицями до нього та схемою розташування автомобілів, згідно якого зіткнення відбулось передньою лівою частиною автомобіля «Мерседес-Спрінтер», номерний знак НОМЕР_2 з передньою лівою частиною сідлового тягача марки «Даф», номерний знак Республіки Франція НОМЕР_3 . В момент первинного контактування транспортні засоби знаходились в положенні, що відповідає зустрічному напрямку їх руху і при цьому повздовжня вісь автомобіля «Мерседес-Спрінтер», номерний знак НОМЕР_2 по відношенні до вісі автомобіля «Даф», номерний знак Республіки Франція НОМЕР_3 була розташована під кутом 170-180 градусів проти ходу годинникової стрілки. Місце зіткнення автомобіля марки «Мерседес-Спрінтер», номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля марки «Даф» номерний знак Республіки Франція НОМЕР_3 знаходиться на лівій смузі руху відносно напрямку руху на м.Ковель в місці, що передує осипу уламків пластмаси перед слідами тертя асфальтного покриття № 5 та № 5.1 (згідно схеми) (а.с.105-126 т.2);

- висновком комісійної інженерно-транспортної експертизи від 06.03.2018 №12-1-210/CE-17/20738/17-52 Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з фототаблицями до нього, згідно якого, зіткнення автопоїзда у складі сідлового тягяча DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_3 та напівпричепа Schmitz, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля Mercedes Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_2 відбулося в районі середини проїзної частини перед початком подряпин, які на схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.01.2017 позначені мітками 1, 3, 3.1, 4. Визначити більш точно розташування транспортних засобів відносно меж проїзної частини із зазначенням чисельних значень відстаней базових габаритних точок транспортних засобів відносно та відображенням їх положення в масштабі не вдається за можливе через відсутність достатнього для цього комплексу трасологічних ознак. У момент первинного контакту автопоїзд у складі сідлового тягача DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_3 та напівпричепа Schmitz, реєстраційний номер НОМЕР_1 щонайменше частково знаходився на смузі зустрічного руху. В умовах даної пригоди на стадії безпосереднього наближення мали місце застосування водієм автопоїзду маневру ліворуч, або втрата автопоїздом курсової стійкості (що найбільш вірогідне). Одна з можливих траєкторій руху транспортних засобів та їх положення в момент первинного контакту відносно меж проїзної частини були змодельовані за допомогою програмного комплексу PC-Crash (див. Рисунок 5 дослідницької частини). 2. В момент первинного контактування повздовжні вісі сідлового тягача DAF XF 105.460, реєстраційний номер Франції НОМЕР_3 та автомобіля Mercedes Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_2 розташовувалися під кутом наближеним до 150... 160 град (а.с.130-171 т.2);

- висновком № 18-2420 судової транспортно-трасологічної експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України з дослідження обставин зіткнення автомобіля Mercedes Benz Sprinter з автопоїздом в складі автомобіля-тягача DAF XF 105 і напівпричепа Schmitz SPR 24L13 від 20.12.2018 з фототаблицями до нього, згідно якого зіткнення автопоїзда в складі сідельного тягача DAF реєстраційний номер НОМЕР_3 і напівпричепа Schmitz реєстраційний номер НОМЕР_1 з автомобілем Mercedes Benz Sprinter реєстраційний номер НОМЕР_2 відбулося на смузі руху автомобіля Mercedes Benz Sprinter приблизно в наступних координатах: в поздовжньому напрямку на відстані 11,2..12,8 м. від кінцевого положення лівого переднього колеса автомобіля DAF, в поперечному напрямку на відстані 0,4 ... 1,9 м. від дорожньої розмітки 1.5. До моменту зіткнення автопоїзд DAF рухався по зустрічній (для свого напрямку) смузі, в режимі втрати курсової стійкості з кутом занесення близько 30 ° (кут між орієнтацією поздовжньої осі і напрямком вектора швидкості), зі зміщенням від осьової лінії проїжджої частини до лівої узбіччі. Перед зіткненням автомобіль Mercedes Benz Sprinter рухався по «своїй» смузі руху ближче до осьової лінії з незначним (1...20) відхиленням вліво; Швидкість автопоїзд DAF до моменту зіткнення становила 51... 53 км/г; Швидкість автомобіля Mercedes Benz Sprinter до моменту зіткнення становила 69...70 км/г. Визначити швидкість руху автомобіля Mercedes Benz Sprinter на ранньому етапі події не представляється можливим у зв`язку з відсутністю слідової інформації (а.с.174-192 т.2). Даний висновок є категоричним.

- висновком № 8102 судової автотехнічної експертизи технічного стану від 27.04.2017 Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз, з фототаблицями до нього (а.с. 195-206 т.2);

- висновком експертного товарознавчого дослідження, згідно якого розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику майна, внаслідок його пошкодження автомобіля марки «Мерседес Спрінтер» склав 36790,08 грн. (а.с.66-79 т.3).

Так, у ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині не визнав та зазначив про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди було порушення водієм автомобіля марки «Мерседес Спрінтер», яким керував ОСОБА_11 вимог правил дорожнього руху, який в свою чергу виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення.

Вказані показання обвинуваченого ОСОБА_5 спростовуються висновком судової транспортно-трасологічної експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, згідно якого зіткнення автопоїзда в складі сідельного тягача «DAF» і напівпричепа «Schmitz» з автомобілем «Mercedes Benz Sprinter» відбулося на смузі руху автомобіля «Mercedes Benz Sprinter». До моменту зіткнення автопоїзд «DAF» рухався по зустрічній (для свого напрямку) смузі, в режимі втрати курсової стійкості з кутом занесення близько 30 градусів.

Аналізуючи вищевказані докази у їх сукупності, суд вважає за доцільне покласти в основу вироку та взяти до уваги лише висновок судової транспортно-трасологічної експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. Наданий висновок експертизи містить в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені експертам запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України.

При проведенні зазначеної експертизи, експерт приймав до уваги 3 етапи моделювання фази зіткнення та комісією експертів використовувались в комплексі інші надані слідчим матеріали кримінального провадження. Згідно даного висновку, визначено момент зіткнення, тобто момент та місце первинного контакту транспортних засобів, який узгоджується як зі схемою місця ДТП так і з показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які, кожен окремо, вказали, що більша частина уламків від автомобілів була на лівій стороні та учасники ДТП були на лівій смузі руху (по правій смузі в напрямку з м.Ковель), що свідчить про те, що дорожньо-транспортна пригода трапилась на смузі руху автомобіля марки «Мерседес Спрінтер». Крім того, експертами було змодельована версія водія автопоїзда ОСОБА_5 , згідно якої він рухався у своїй смузі руху без гальмування та бічного ковзання та зіткнення відбулось на його смузі руху. При цьому, така версія експертами була відкинута з огляду на те, що після зіткнення автопоїзд повинен був переміщатись вправо за межі проїзної частини, а складання автопоїзда повинно було статися з розворотом автомобіля «DAF» проти годинникової стрілки. Проте такий рух автопоїзда суперечить фактичному його переміщенню після зіткнення і кінцевому його положенню на проїжджій частині.

Вказаний висновок, на думку суду, містить точну інформацію на якій смузі руху та в якому місці проїзної частини дороги відбулось зіткнення сідильного тягача марки «DAF» та автомобіля марки «Мерседес Спрінтер».

При цьому, суд вважає, що при проведенні зазначеної судової транспортно-трасологічної експертизи вірно встановлено, що у момент зіткнення автомобіль марки «DAF» виїхав на зустрічну смугу руху та у даній дорожній обстановці має місце невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам п. 2.3 (б), п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Тобто дії обвинуваченого ОСОБА_5 з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Суд не приймає до уваги та критично ставиться до показань свідка ОСОБА_16 про те, де знаходилась більша частина уламків транспортних засобів, оскільки свідок зазначив, що «фури» він не бачив взагалі та її там не було, що вочевидь не відповідає дійсності, а також з огляду на те, що як пояснив сам ОСОБА_16 в судовому засіданні, в той день він перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Показання ОСОБА_5 про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія ОСОБА_11 суд відкидає та розцінює їх, як такі, що мають на меті уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки сукупність досліджених безпосередньо у ході судового провадження доказів дають підстави суду вважати, що саме причиною дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 16 січня 2017 року були невідповідність дій ОСОБА_5 вимогам Правил дорожнього руху України.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні було підтверджено наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням обвинуваченим вимог п. 2.3 (б), п. 12.1 Правил дорожнього руху України та смертю потерпілого.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Покликання сторони захисту на недопустимість доказів, а саме протоколу огляду місця події від 16.01.2017 та висновків експертів від 03.05.2017 №8103, від 20.12.2018 №18-2420, так як вони проведені з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства та права на захист ОСОБА_5 не знайшло свого ствердження в ході судового розгляду.

Так, в клопотанні про недопустимість доказів зазначено, що в протоколі ОМП відмічено виявлення слідчим подряпин асфальтованого покриття під №3, 3.1, 3.2, 5, 5.1, 10, а у подальшому зазначено сліди тертя асфальтного покриття.

Така невідповідність, на думку захисту свідчить про упереджене та необ`єктивне досудове розслідування. Також, в протоколі ОМП наявні виправлення, а саме: «Далі під №8 Мерседес н.з. НОМЕР_2 переднє «ліве чи праве» не розбірливо, колесо якого знаходиться за 0,4 м. від середини дороги…», що спростовано фотознімками з місця події, які були надані свідком ОСОБА_15 .

Враховуючи наведене вважають, що протокол огляду місця події та схема до нього містять не повну, необ`єктивну та спотворену інформацію, що порушує право на захист ОСОБА_5 .

Вказана інформація, яка наявна в протоколі ОМП та схемі до нього була надана слідчим для проведення повторної інженерно-транспортної експертизи, яку доручено провести експертам Одеського НДІСЕ МЮ України. Крім цього, виконуючи вимогу експертів слідчим було надано додаткову інформацію де у розділі «Вихідні дані» слідчий зазначив, відомості щодо загальної ширини проїзної частини дороги 7,7 м., що не відповідає дійсності, оскільки встановлено ширину 6,7 м. Автомобілі-учасники ДТП перебували у технічно-справному стані. Дані твердження не відповідають дійсності, оскільки у відповідності з висновком експерта №8101 від 28.02.2017 встановлено, що на одну вісь автомобіля «Мерседес-Спрінтер» встановлено ошиповану і не ошиповану шини, що могло негативно вплинути на керованість автомобіля під час руху в складних дорожніх умовах, зокрема при застосуванні екстреного гальмування.

Крім того, експертами бралась до уваги, при розрахунках, маса вантажу згідно технічних характеристик автомобіля «Мерседес-Спрінтер», проте вона була значно більшою (завантажено черепицею, монтажним профілем, плоским листом, підвіконням, вікном для даху).

Враховуючи наведене, сторона захисту, вважає висновок транспортно-трасологічної експертизи недопустимим доказом, оскільки він ґрунтується на даних протоколу огляду місця події і є похідним від нього.

Даючи аналіз обставинам, які викладені в клопотанні сторони захисту, а також матеріалам кримінального правопорушення в їх сукупності суд приходить до висновку, що таке клопотання є необґрунтованим і не відповідає встановленим фактичним обставинам по справі.

Так, наведеними вище доказами достовірно встановлено, що зіткнення транспортних засобів сталось на смузі руху автомобіля «Мерседес-Спрінтер». Автомобілі учасники ДТП не застосовували екстреного гальмування, а відтак деякі розбіжності, на що наголошує сторона захисту, в розмірах ширини проїзної частини не мають суттєвого значення.

Перевищення маси вантажу, який перевозив автомобілем «Мерседес-Спрінтер» потерпілий, про що стверджує сторона захисту, також жодним чином не впливає на причину дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Що стосується висновку експерта №277 від 31.08.2017 Волинського НДЕКЦ у відповідності з яким констатовано, що зіткнення автомобілів відбулося на правій смузі руху в напрямку м.Ковеля перед початком утворення подряпини №1 асфальтного покриття, яке знаходиться за 0,8 м. від середини дороги на правій смузі, то суд приходить до однозначного висновку про його невірність, оскільки він спростований як показаннями свідків так і іншими експертними дослідженнями, які є категоричними.

Дані висновки інших експертів були проведені на підставі матеріалів справи в тому числі експертизи №277 від 31.08.2017.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем роботи.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що виправлення засудженого можливе шляхом призначення йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, ближче до мінімального з позбавленням права керування транспортними засобами, приймаючи до уваги також складні погодні умови при яких сталося ДТП.
При цьому, враховується невідворотність наслідків, що настали, ставлення обвинуваченого до скоєного, його поведінку відносно потерпілих та позицію останніх щодо покарання.
Саме таке покарання на переконання суду буде виваженим, співмірним зі скоєним, справедливим і відповідатиме встановленим фактичним обставинам по справі.
Виходячи з вказаного, підстав для застосування іншого виду покарання чи ст.ст. 75, 76 КК України суд не вбачає.
В ході судового провадження, потерпіла ОСОБА_12 звернулась до суду з позовною заявою в якій, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить стягнути з ТОВ «Смарт Транс Груп» на її користь моральну шкоду в сумі 82650 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 39686,40 грн.
Представник ТОВ «Смарт Транс Груп» цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 не визнав та у відзиві на позов зазначив, що ОСОБА_5 з 09.04.2013 перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Смарт Транс Груп». В день настання дорожньо-транспортної пригоди, тобто 16 січня 2017 року у ОСОБА_5 був вихідний день, який йому надавався за перебування у відрядженні (наказ № 1/1 від 12.01.2017). В цей день обвинувачений ОСОБА_5 не виконував своїх трудових обов`язків, а тому ТОВ «Смарт Транс Груп» не може нести відповідальність за дії своїх працівників в ті дні, коли працівники перебувають у відпустці, на лікарняному чи у неробочі дні. Крім того, представник позивача покликається на те, що ТОВ «Смарт Транс Груп» не володіє та не користується сідловим тягачем марки «DAF», реєстраційний номер республіки Франція НОМЕР_3 .

Суд відхиляє доводи представника цивільного відповідача про те, що ОСОБА_5 16.01.2017 не виконував свої трудові обов`язки, а також те, що напівпричіп, яким керував обвинувачений, не належить ТОВ «Смарт Транс Груп», оскільки як показав суду свідок ОСОБА_13 , який працював з обвинуваченим ОСОБА_5 , що 16 січня 2017 року він разом з обвинуваченим ОСОБА_5 виїжджали тягачами марки «ДАФ» з території ТОВ «Смарт Транс Груп». Крім того, згідно матеріалів кримінального провадження, напівпричіп марки «Shmitz», реєстраційний номер НОМЕР_1 був повернутий власнику (представнику ТОВ «Смарт Транс Груп») під розписку (а.с.95 т.2).

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди перебував в трудових відносинах з ТОВ «Смарт Транс Груп» і керував автопоїздом у складі сідлового тягача марки «DAF», реєстраційний номер республіки Франція НОМЕР_3 та напівпричіпа марки «Shmitz SPR 24 L13», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи свої службові обов`язки, тому саме ТОВ «Смарт Транс Груп», як власник транспортного засобу, несе обов`язок відшкодувати шкоду, завданої внаслідок ДТП.
При вирішенні заявленого цивільного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави вважати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків.

Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 426/16825/16-ц та у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 09 січня 2019 року у справі № 654/4218/15-ц.

Тому шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України регламентовано, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодуванні особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім завдання шкоди ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яка відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на користь цивільного позивача, суд виходить з того, що непоправна втрата у вигляді загибелі рідної людини однозначно спричинило втрату важливого для позивача життєвого зв`язку, який не може бути поновленим та відповідно завдає довготривалих і глибоких душевних страждань, передчасна смерть чоловіка стала дуже важкою психологічною травмою для його дружини на утриманні якої залишитись неповнолітні діти.

З врахуванням характеру і обсягу моральних страждань, яких зазнала позивач, задля необхідності забезпечення справедливого балансу інтересів сторін, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 82650 грн.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. На підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

В обґрунтування витрат на правничу допомогу цивільним позивачем надано копію ордеру на надання правової допомоги, згідно якого адвокат ОСОБА_17 здійснював представництво потерпілої та цивільного позивача на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.84 т.1), попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, квитанцію від 18.07.2019 про оплату правничої допомоги на загальну суму 39000 грн. (а.с.110 т.1).

Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається, з матеріалів кримінального провадження, між потерпілою ОСОБА_12 та адвокатом ОСОБА_17 було укладено договір про надання правової допомоги. Впродовж судового розгляду кримінального провадження адвокат ОСОБА_17 здійснював представництво інтересів потерпілої, брав участь у судових засіданнях, готував процесуальні документи. Потерпіла звернулася до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, у тому числі і про відшкодування процесуальних витрат на правову допомогу.

При цьому, іншою стороною не наведено будь-яких аргументів про неспівмірність витрат, понесених потерпілою на правову допомогу, а тому з урахуванням складності справи, тривалого судового розгляду зазначеного кримінального провадження, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то вони підтверджені на суму 39000 грн. і саме вказану суму слід стягнути з ОСОБА_5 .

Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Початок відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази у кримінальному провадженні:

-сидільний тягач марки «DAF», реєстраційний номер республіки Франція НОМЕР_3 , який знаходиться на території арешт-майданчика Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - повернути ТОВ «Смарт Транс Груп»;

-напівпричіп марки «Shmitz SPR 24 L13», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Смарт Транс Груп», - залишити у володінні ТОВ «Смарт Транс Груп»;

-автомобіль марки «Мерседес-Спрінтер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на території арешт-майданчика Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - повернути ОСОБА_12 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 39981 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят одну) гривні 52 копійки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 задовольнити.

Стягнути з ТОВ «Смарт Транс Груп» на користь потерпілої ОСОБА_12 82650 (вісімдесят дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_12 39000 (тридцять дев`ять тисяч) гривень на відшкодування витрат, понесених на правничу допомогу.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурорам.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий: ОСОБА_1