№ провадження 1-кс/495/3115/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , яке було подано в рамках кримінального провадження №0001516, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.12.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Білгород-Дністровського, Одеської області, громадянина України, українеця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

24.12.2021 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
1. - Виклад обставин, зазначених в клопотанні.
21.12.2021 приблизно о 17:00 год, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму метало-пластикового вікна, таємно проник до вищевказаного житла, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , звідки таємно викрав хутряну норкову шубу баклажанового кольору вартістю 650 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют, установленого Національним банком України станом на 21.12.2021 складає 17 732 грн, мобільний телефон марки
«Samsung A7», мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S20FF» вартістю 17102 гривні.
Після цього, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 34 834 грн.
23.12.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка раніше судима, а саме: 29.06.2000 Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ч. 2,3 ст. 140, ч. 3 ст. 141 ст. 42 КК України 1960 року до покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 18.08.2011 Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі; 27.06.2014 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Судимість погашена у встановленому законом порядку.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.12.2021, вході якого зафіксовані обставини вчинення злочину; допитом потерпілої ОСОБА_7 від 22.12.2021; протоколом огляду місця події від 22.12.2021 в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Самсунг», належний потерпілій; допитами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 22.12.2021; протоколом огляду предметів від 22.12.2021, в ході якого встановлено ідентифікаційні дані вилученого мобільного телефону; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_8 від 22.12.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_9 від 22.12.2021; протоколом огляду предметів від 22.12.2021, а саме вилученої хутряної шуби; протоколом пред`явлення речей для впізнання потерпілій ОСОБА_7 , від 22.12.2021, в ході якого остання впізнала належну їй хутряну шубу; речовими доказами, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого майнового злочину, може ухилитися від виконання процесуальних обов`язків, покладених на нього як підозрюваного а також те, що застосування відносно нього жодного з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, виключається можливість обрання відносно підозрюваного іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на підставі чого слідчий просив клопотання задовольнити.
2. - Позиції сторін.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, застосувати більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
3. - Мотивація суду.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п.1 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.194 КПК України.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.
23.12.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 є особою, яка раніше судима за вчинення майнових злочинів, а саме: 29.06.2000 Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ч. 2,3 ст. 140, ч. 3 ст. 141 ст. 42 КК України 1960 року до покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 18.08.2011 Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі; 27.06.2014 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Судимість погашена у встановленому законом порядку.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.12.2021, вході якого зафіксовані обставини вчинення злочину; допитом потерпілої ОСОБА_7 від 22.12.2021; протоколом огляду місця події від 22.12.2021 в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Самсунг», належний потерпілій; допитами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 22.12.2021; протоколом огляду предметів від 22.12.2021, в ході якого встановлено ідентифікаційні дані вилученого мобільного телефону; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_8 від 22.12.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_9 від 22.12.2021; протоколом огляду предметів від 22.12.2021, а саме вилученої хутряної шуби; протоколом пред`явлення речей для впізнання потерпілій ОСОБА_7 , від 22.12.2021, в ході якого остання впізнала належну їй хутряну шубу; речовими доказами, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України.
3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.
Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п.2 ч.1 ст.194 КПК України), а саме ризик:
- підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що вказує подальша поведінка підозрюваного після скоєння злочину, а саме залишення місця після скоєння. Крім цього, підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків та постійного місця роботи;
- незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , з метою зміни показів потерпілою, на свою користь може здійснювати будь-який тиск, що у свою чергу ускладнить проведення досудового розслідування у розумні строки та об`єктивного установлення усіх обставин скоєного злочину. Свідок ОСОБА_9 являється його знайомим, у зв`язку з чим на нього також може бути здійснено тиск;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Прокурор в засіданні підтримав викладені у клопотанні ризики та зазначив, що:
- ОСОБА_4 є молодою працездатною особою;
- раніше був засуджений за ряд аналогічних майнових злочинів;
- ОСОБА_4 законного джерела доходів не має;
- підозрюваному ОСОБА_4 за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років;
Оцінюючи питання про ризик втечі ЄСПЛ зазначає,що він має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).
Разом з тим, досліджуючи надані до клопотання матеріали, слідчий суддя зауважує, що підозрюваний ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, а саме має дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; працює столяром для забезпечення своєї сім`ї.
На підставі наведених сторонами доказів, з урахуванням усіх обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність ризику переховування у ОСОБА_4 від органів досудового розслідування. В ході досудового розслідування більшість свідків допитано, що унеможливить вплив підозрюваного на них та зміну їхніх показань. Слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором не доведений ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше більш тяжке кримінальне правопорушення.
3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У клопотанні слідчим зазначено, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки, домашнього арешту не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших, більш тяжких кримінальних правопорушень та не зможе запобігти вчиненню підозрюваним інших кримінальних правопорушень, адже передбачають обов`язки, які не пов`язані із обмеженням свободи особи.

Дослідивши надані до суду матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що обґрунтовуючи неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий не довів необхідність застосування саме тримання під вартою як запобіжного заходу, ним не було надано належних доказів на підтвердження недостатності застосування більш м`яких заходів.
Враховуючи правову позицію, викладену у рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою», слідчий суддя вважає, що в даному кримінальному провадженні прокурором не доведено, що наявність існування ризиків, на які він посилається, не може бути забезпечено іншим більш м`яким запобіжним заходом, ніж тримання під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, що передбачено статтею 181 КПК України.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а також обставин, що характеризують підозрюваного, а саме наявність постійного місця проживання, утримання неповнолітньої дитини - слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , яке було подано в рамках кримінального провадження №0001516, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.12.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного мешкання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_1 із забороною їй залишати місце свого проживання цілодобово в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.02.2022 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- з`являтися на виклик до слідчого, прокурора, або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатися за межі м. Білгород-Дністровського Одеської області;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- носити електронний засіб контролю.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1