Справа №443/153/22
Провадження №1-кп/443/43/22
ВИРОК
іменем України

09 лютого 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів справу на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 22.01.2022, який надійшов зі Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області 28.01.2022 щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого: вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 10.12.2015 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ст.ст.70,71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці , вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 04 лютого 2016 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст.70,71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , розуміючи те, що він не здійснював вакцинацію від коронавірусної хвороби COVID-19, керуючись антисоціальними мотивами, діючи з прямим умислом, з метою незаконного використання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, відповідно до раніше узгодженої домовленості з невстановленою досудовим розслідуванням особою, 10 січня 2022 року, близько 14:30 години, перебуваючи в АДРЕСА_2 , надав останній свої анкетні дані, на підставі яких невстановлена досудовим розслідуванням особа, виготовила з використанням друкуючих пристроїв комп`ютерної чи іншої копіювальної оргтехніки кольорового відтворення зображень, свідоцтво про вакцинацію від коронавірусної хвороби COVID-19 вакциною «COMITNATY», в якому були проставлені реквізити та печатка КНП «Жидачівська міська лікарня», а також печатка «Лікар ОСОБА_6 №», яке останній отримав 10 січня 2022 року у АДРЕСА_2 , яке згідно довідки КНП «Жидачівська міська лікарня» не видавалося ОСОБА_3 , та лікар ОСОБА_6 у штаті лікарні відсутня.
В подальшому, ОСОБА_3 , 21 січня 2022 року, близько 13:00 години, перебуваючи в приміщенні будівлі залізнодорожньої станції «Жидачів», що за адресою м. Жидачів, вул. Вокзальна, 1, Стрийського району Львівської області, під час перевірки документів, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що свідоцтво про вакцинацію коронавірусної хвороби COVID-19 вакциною «COMITNATY» КНП «Жидачівська міська лікарня», є підробленим, з метою ухилення від відповідальності за порушення правил карантину в Україні, використав даний підроблений офіційний документ, шляхом пред`явлення його на законну вимогу дільничного офіцера поліції відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 ..

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст.358 КК України, тобто пособництво у підробленні офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою; вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованих йому проступках визнав повністю, детально розповів про мотиви та обставини їх вчинення зокрема, про те, що потреба у свідоцтві про вакцинацію від коронавірусної хвороби COVID-19 у нього виникла у зв`язку із необхідністю користування громадським транспортом, для поїздки у м.Львів до дівчини. За 200 грн., незнайома йому раніше особа, з якою він познайомився в парку під час розпивання спиртних напоїв, погодилась йому виготовити підроблене свідоцтво, для чого він надав свої анкетні дані. Через годину він отримав підроблене посвідчення. В подальшому, він був зупинений працівниками поліції, яким на підтвердження проходження вакцинації від коронавірусної хвороби COVID-19 пред`явив підроблене свідоцтво. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просив не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю.
Отримавши показання ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 , та іншим учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, а захисник не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Таким чином суд вважає доведеним:
факт вчинення ОСОБА_3 , пособництва у підробленні посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, тобто вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України;
факт вчинення ОСОБА_3 , використання завідомо підробленого документу, тобто вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358КК України.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є кримінальними проступками, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальними правопорушеннями наслідків, спосіб вчинення кримінальних правопорушень та їх мотиви, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, неодружений, не працює, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відповідно до висновку спеціальної медичної комісії № 6 від 27.01.2022 застосування ст. 96 КК України не рекомендовано, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, які пом`якшують покарання, якими, на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обставин, які обтяжують покарання. Таким чином, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Судових витрат немає.
Клопотань про скасування арешту не заявлялось.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 368-371, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання:
за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот гривень).;
за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот гривень).
Речові докази: документ формату А-4 «Міжнародне свідоцтво про вакцинацію, профілактику», видане на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24 січня 2022 року визнано речовим доказом та зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1