Справа № 346/2095/20
Провадження № 1-кп/346/200/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальні провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 12 листопада 2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначеним ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 05.08.2020р. розміром застави та обов`язками у разі внесення застави, на строк - по 9 січня 2022 року.
Прокурор підтримав подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначеним розміром застави оскільки такий закінчується, на даний час ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а саме: усвідомлюючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, передбаченого за вчинення кримінальних правопорушень у яких обвинувачується, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, оскільки в основу обвинувачення ставляться свідчення потерпілого; крім того обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення так як раніше притягувався до кримінальної відповідальності, тому подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 є виправданим. Заперечив щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили, підтримали подане клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби посилаюсь на те, що прокурор у достатній мірі не обгрунтував продовження існування ризиків для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 . Звертає увагу на те що, кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, Міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідпо до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовуеться з урахуванням практики Европейського суду з прав людини.
При вирішенні даного клопотання просить врахувати, що обвинувачений має постійне місце проживання, є сиротою, проживав до затримання з неповнолітнім братом, злочин не спрямований проти життя та здоров`я,що тривалий час перебуває під вартою, а судовий розгляд неможливо завершити із-за неодноразової неявки в судове засідання потерпілих.
Заслухавши прокурора та думку інших учасників судового розгляду, суд доходить наступного висновку.
Згідно вимог ч. ч.1,2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Оцінюючи в сукупності доцільність подальшого продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , можливість зміни та застосування щодо нього альтернативного запобіжного заходу не пов"язаного із триманням під вартою, суд враховує, що судовий розгляд по кримінальному провадженні не завершено, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні в тому числі тяжкого злочину, що на думку суду свідчить про можливі ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, які стали підставою обрання обвинуваченому найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак на даний час не є настільки суттєвими, що самі по собі потребують продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того суд враховує тривале перебування обвинуваченого під вартою з 17.06.2020р., недоведення стороною обвинувачення продовження існування ризиків, які були підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що обвинувачений ОСОБА_6 визнає вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, має постійне місце проживання, є сиротою, проживав до затримання з неповнолітнім братом, а також враховує неприбуття тривалий час в судові засідання потерпілих у зв язку з чим неможливо завершити розгляд даної справи.

На думку суду, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби забезпечить виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та попередить можливе переховування від правосуддя, тому суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити, а клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу слід задовольнити та змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби за адресою його проживання та реєстрації по АДРЕСА_1 .

Орган Національної поліції зобов язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом згідно ухвали суду, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Враховуючи вказані обставини суд приходить до переконання, що такий запобіжний захід, як домашній арешт в певний період доби забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 181, 194, 199, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , відмовити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити на запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22-00 год. до 06-00 год. на строк не більше двох місяців - по 20 лютого 2022 р., звільнивши обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до Коломийського міськрайонного суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися за межі Коломийського району Івано-Франківської області, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи; 4) утримуватися від спілкування із потерпілими,свідками, експертами по даному кримінальному провадженню; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає виконанню Коломийським районним відділом поліції ГУНП в Івано-Франківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали до відома направити начальнику УВП №12 м. Івано-Франківська.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Коломийської окружної прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення.

Суддя: ОСОБА_1