Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, тобто до 04 лютого 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2021 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_8 з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 07.12.2021 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол затримання обвинуваченого ОСОБА_6 .
В клопотанні прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 вказано про наявні ризики, визначені ст.177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбаченихст.176 КПК України не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , враховуючи особу обвинуваченого, який ухиляється від явки до суду, в зв`язку з чим був оголошений у розшук, чим перешкоджає кримінальному провадженню.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2021 року задоволено клопотання прокурора. Застосовано щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04 лютого 2022 року. Строк тримання під вартою обчислювати з 14.00 години 07.12.2021 року, тобто з моменту фактичного його затримання.
На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків 10 (десять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень. Згідно ч.7 ст.182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Згідно ст.183 КПК України у разі внесення застави, на обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки: 1) з`являтись на виклик до суду, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це зазначену посадову особу; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) не залишати населений пункт, в якому він проживає м.Луцьк Волинської області, без дозволу суду; 4) здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби у Волинській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають таке право (за наявності).

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2021 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім цього, суд встановив, що ОСОБА_6 судимий, в тому числі за вчинення тяжких корисливих злочинів, в даний час обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів, не працює, неодноразово ухилявся від явки у судові засідання, у зв`язку із чим був оголошений у розшук. Також, судом встановлено, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчиняти кримінальні правопорушення. Разом з тим, прокурор обґрунтував наявність виняткових обставин, які дають можливість суду обмежити право обвинуваченого на свободу, а тому врахувавши в сукупності всі обставини, суд приходить до висновку, що лише запобіжний захід, передбачений ст.183 КПК України, у вигляді тримання під вартою здатен запобігти ризикам, наявність яких була доведена прокурором при розгляді даного клопотання, і жоден більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не здатний запобігти зазначеним ризикам. Також, суд встановив, що у разі обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, останній може повернутися в середовище, де були вчинені інкриміновані йому злочини, тому за наявності зазначених ризиків, доводи сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу безпідставні та унеможливлюють застосування більш м`якого запобіжного заходу. За таких обставин, з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 клопотання прокурора необхідно задовольнити та застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На підставі ч.3 ст.183 КПК України суд визначив розмір застави, який передбачений ч.5 ст.182 КПК України, який буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків.
У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого вважає оскаржувану ухвалу незаконною, безпідставною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Взяття під варту є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом. Вказує на те, що її підзахисний стверджує, що жодних повідомлень від органів досудового розслідування та суду у даному кримінальному провадженні не отримував, у зв`язку з чим, не обізнаний про факт наявності відносно нього кримінального провадження, а тому не з`являвся до суду. А тому немає доказів того, що її підзахисний мав намір переховуватися від суду. Також просить звернути увагу на той факт, що обставини що пом`якшують покарання ОСОБА_6 є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставини, що обтяжують покарання відсутні. Окрім того, обвинувачений має важку форму захворювання «псоріаз», а відтак потребує спеціального догляду та лікування. А також має у власності житло (квартиру) та постійне місце проживання. Просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою обрати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення захисника обвинуваченого, яка скаргу підтримала у повному обсязі, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

В судове засідання прокурора та обвинувачений ОСОБА_6 не з`явилися. Клопотань про розгляд апеляційної скарги за їх участю та клопотань про відкладення розгляду справи не подавали суду, а тому відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України, розгляд проводиться за їх відсутності.

Так, відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 місцевим судом були дотримані в повній мірі.

Судом встановлено, що в даний час у провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001659, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повністю стверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Встановлено, що відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2021 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також встановлено, що обираючи ОСОБА_6 винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, місцевий суд врахував обґрунтованість підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів, а також взяв до уваги те, що останній раніше судимий, в тому числі за вчинення тяжких корисливих злочинів, не працює, неодноразово ухилявся від явки у судові засідання, у зв`язку із чим був оголошений у розшук.
Також, судом першої інстанції встановлено, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчиняти кримінальні правопорушення. Разом з тим, прокурор обґрунтував наявність виняткових обставин, які дають можливість суду обмежити право обвинуваченого на свободу. А тому врахувавши в сукупності всі обставини, суд прийшов до висновку, що лише запобіжний захід, передбачений ст.183 КПК України, у вигляді тримання під вартою здатен запобігти ризикам, наявність яких була доведена прокурором при розгляді даного клопотання, і жоден більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не здатний запобігти зазначеним ризикам. Також, судом встановлено, що у разі обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, останній може повернутися в середовище, де були вчинені інкриміновані йому злочини, тому за наявності зазначених ризиків, доводи сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу безпідставні та унеможливлюють застосування більш м`якого запобіжного заходу. З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 клопотання прокурора необхідно задовольнити та застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Так, наведені стороною обвинувачення в клопотанні та судовому засіданні підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому є належним чином обґрунтовані і вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не втратили свою актуальність.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_6 того що останній обвинувачується у вчиненні нетяжких злочинів, його вік та стан здоров`я, відсутність медичних документів в підтвердження неможливості утримання обвинуваченого в ІТТ та слідчому ізоляторі, апеляційний суд приходить до висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи аніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були доведені стороною обвинувачення.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , місцевий суд перевірив усі обставини кримінального провадження, з якими закон пов`язує такий винятковий запобіжний захід та наявність достатніх і обґрунтованих підстав для його обрання.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, як про це просить захисник ОСОБА_7 .

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст.197, 199, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, тобто до 04 лютого 2022 року, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: