Провадження 1-кп/991/38/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 листопада 2021 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 про повернення обвинувального акта, у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000355 від 11 жовтня 2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України,
ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України,
ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07 липня 2021 року до Вищого антикорупційного суду надійшов обвинувальний акт з додатками у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 08 липня 2021 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_13 заявив клопотання про повернення обвинувального акта.

1.Заявлені вимоги та їх обґрунтування.

В обгрунтування свого клопотання захисник ОСОБА_9 вказує на такі порушення:
-стороною обвинувачення допущено грубе порушення ч. 2 ст. 290 КПК України, що полягає у невідкритті стороні захисту доказів, які вказують на невинуватість обвинувачених, а саме висновків експертів та копії документів, зібраних стороною захисту. Захисник вказує, що ним надавалися відповідні докази, які вказують на невинуватість обвинувачених та вони були долучені стороною обвинувачення до матеріалів досудового розслідування, однак під час ознайомлення їх не виявилося у матеріалах, та їх не відкрито захисникам інших обвинувачених;
-зібраних доказів було недостатньо для завершення досудового розслідування, що підтверджується поданням стороною обвинувачення клопотання про продовження строку досудового розслідування до 10 місяців, однак у зв`язку з невідповідністю вимог ст. 295-1 КПК України клопотання було повернуто;
-прокурором не подано запиту про доступ до матеріалів сторони захисту.
Захисник вважає, що вказані порушення свідчать про неналежну правову процедуру застосовану до обвинувачених і вказує на небажання прокурора неупереджено дослідити обставини кримінального провадження під час досудового розслідування, що унеможливлює належне проведення судового розгляду, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

2.Позиції сторін у судовому засіданні.

У судовому засіданні обвинувачені та їх захисники повністю підтримали доводи, викладені у вказаному клопотанні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_11 вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.2, 6 ч.2 ст. 291 КПК України, адже в його змісті міститься суперечлива інформація щодо наявності судимостей в обвинувачених. Вказані формальні порушення можуть створити упереджене ставлення в колегії суддів, а тому просить повернути обвинувальний акт.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання і просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, недоліки обвинувального акта є не суттєвими, а тому підстав для прийняття рішення про його повернення немає.
3.Оцінка та висновки суду.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. При цьому, на думку суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, то підставою для повернення обвинувального акта не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити, чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам КПК.
Так, відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. (ч. 2-4 ст. 291 КПК України)
Дослідивши поданий у межах даного кримінального провадження обвинувальний акт, колегія суддів приходить до висновку, що вказані вимоги до обвинувального акта стороною обвинувачення були дотримані.
Так, колегією суддів встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.
В обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченими, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
При цьому, як встановлено з його змісту, у обвинувальному акті міститься перелік діянь окремо кожного з обвинувачених, які, на думку сторони обвинувачення, утворюють склад інкримінованих їм кримінальних правопорушень.
З огляду на це, колегія суддів доходить до висновку про відповідність даного обвинувального акта вимогам чинного законодавства, а також про відсутність у ньому таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.
Водночас захисники доводять наявність обставин, встановлення яких не впливає на вирішення питання про повернення обвинувального акта.
Так, доводи захисника ОСОБА_13 щодо недостатності доказів для висунення обвинувачення, у зв`язку із непослідовною позицією прокурора, який подав клопотання про продовження строку досудового розслідування, але у зв`язку із його поверненням через невідповідність ст. 295-1 КПК України, вирішив завершити досудове розслідування та направити обвинувальний акт до суду, колегія суддів вважає неспроможними. Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України висновок про достатність зібраних доказів для складання обвинувального акта та завершення досудового розслідування приймається прокурором. Суд наголошує, що лише прокурор визначає обсяг обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду, який в ході судового розгляду буде доводити висунуте обвинувачення зібраними доказами.
Вказане узгоджується з правовою позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 03 липня 2019 по справі № 273/1053/17, відповідно до якої кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг та повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, визначення ж обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.
В ході судового розгляду судом буде надана оцінка на предмет достатності доказів пред`явленого обвинувачення. Позиція сторони захисту ґрунтується на аналізі усіх доказів досудового розслідування, які судом на стадії підготовчого судового розгляду не досліджені та відсутні у його розпорядженні, а тому вказані доводи захисника не можуть бути оцінені на цій стадії.
Також колегія суддів відхиляє доводи захисника щодо відсутності у матеріалах досудового розслідування доказів, які вказують на невинуватість обвинувачених. Сторони вправі самостійно визначати обсяг доказів, які вони подають для обґрунтування своєї позиції, а тому у разі неподання прокурором доказів, які на думку захисника обґрунтовують невинуватість обвинувачених, у відповідності до вимог зі ст. 22 КПК України сторона захисту зможе самостійно надати суду такі докази.
Твердження захисника щодо невідкриття стороною обвинувачення певних доказів іншим захисникам не можуть свідчити про наявність підстав для повернення обвинувального акта, оскільки питання оцінки доказів, які невідкриті в порядку вимог ст. 290 КПК України, може бути предметом дослідження під час судового розгляду.
Також доводи захисника про необхідність повернення обвинувального акта, у зв`язку із тим, що прокурором не подано запиту про ознайомлення з матеріалами сторони захисту є неспроможними. Положення статті 290 КПК України передбачають лише обов`язок сторін надати доступ до матеріалів, а обсяг, порядок та спосіб ознайомлення сторони реалізують на власний розсуд. Більше того, виникнення обов`язку сторони захисту щодо надання доступу до матеріалів захисту прямо пов`язане із наявністю відповідного запиту від прокурора. Відсутність відповідного запиту свідчить про реалізацію прокурором свого права в такий спосіб та не може вважатися порушенням вимог ст. 290 КПК України, а також не може бути підставою для повернення обвинувального акта.
Щодо твердження захисника ОСОБА_11 про невідповідність обвинувального акта через наявність розбіжностей щодо судимостей обвинувачених, то суд вважає, що такі розбіжності не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта. Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, і обставини, які обтяжують покарання, а тому під час судового розгляду судом буде встановлено наявність чи відсутність таких обставин. Зі змісту п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України вбачається, що суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Наведені захисником розбіжності про наявність судимостей у обвинувачених є лише формальним недоліком, який може бути усунутий протягом судового розгляду та не перешкоджає суду призначити судовий розгляд.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що захисником не наведено, а судом не встановлено такої невідповідності обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу України, яка б перешкоджала призначенню його до судового розгляду.

Керуючись статтями 290, 291, 314, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 про повернення обвинувального акта відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3