Справа №293/1994/21
Провадження №1-кп/293/182/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів Житомирської області кримінальне провадження №0000101 від 20.04.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Вільськ Черняхівського району Житомирської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, інвалідності не має, раніше судимий вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 21.01.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 21.01.2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт. Даний вирок направлено на виконання до Черняхівського районного сектору філії Державної установи Центр пробації в Житомирській області.

З метою виконання вироку ОСОБА_4 був запрошений до Черняхівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Житомирській області і 18.03.2021 року ознайомлений з порядком відбування покарання у виді громадських робіт. Також цього дня йому вручене направлення на відбування громадських робіт до Оліївської сільської ради. Згідно направлення ОСОБА_4 мав приступити до громадських робіт 19.03.2021 року. При цьому обвинувачений, при ознайомленні з порядком відбування покарання у виді громадських робіт, письмово попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

18.03.2021 року сільський голова Оліївської сільської ради видав розпорядження № 52-0/21, яким прийняв до виконання вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 21.01.2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, та визначив, що контроль за виконанням цього розпорядження здійснюватиме староста Вільського старостинського округу ОСОБА_5 . Також він визначив перелік об`єктів, на яких засуджений буде відбувати громадські роботи, та види громадських робіт.

В свою чергу староста Вільського старостинського округу ОСОБА_5 склав графіки відпрацювання громадських робіт, відповідно до яких, на підставі ч. 2 ст. 38 Кримінально-виконавчого кодексу України, визначив, що ОСОБА_4 повинен відпрацювати з 08 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв. З даними графіками ОСОБА_4 був ознайомлений.

В період з 19.03.2021 року по 15.04.2021 року ОСОБА_4 мав відпрацювати 80 години, однак в порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, передбачених ст. ст. 36, 37 КВК України, ОСОБА_4 з 19.03.2021 року по 15.04.2021 року не вийшов на відпрацювання громадських робіт більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а саме: 19.03.2021 року, 23.03.2021 року, 24.03.2021 року, 25.03.2021 року, 26.03.2021 року, 29.03.2021 року, 30.03.2021 року, 31.03.2021 року, 01.04.2021 року, 02.04.2021 року, 05.04.2021 року, 06.04.2021 року, 07.04.2021 року, 08.04.2021 року, 09.04.2021 року, 12.04.2021 року. Кількість невідпрацьованого ОСОБА_4 часу без поважних причин складає 64 годин.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

У ході судового розгляду справи ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, показав, що йому було відомо про необхідність відбування покарання у виді 80 годин громадських робіт згідно вироку суду, у зв`язку з чим його ознайомили з порядком відбування покарання у виді громадських робіт, та направили для їх відбування до сільської ради. Відпрацювавши один день, він більше до виконання громадських робіт не прибував, оскільки хотів працювати та заробляти кошти, декілька раз змінював місце роботи, хворів, але до лікарні не звертався.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями свідків та письмовими доказами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_4 після взяття на облік був ознайомлений з умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, та був направлений на відбування громадських робіт до Вільського старостинського округу Оліївської сільської ради. Однак, ОСОБА_4 відпрацював лише 3 години, а в подальшому без поважних причин не прибував для відпрацювання громадських робіт.

Свідок ОСОБА_7 , будучи допитана в судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 у березні 2021 року прибув до Вільського старостинського округу Оліївської сільської ради для відбування покарання у виді громадських робіт, був ознайомлений з умовами виконання громадських робіт, та відпрацював один день, тобто 4 години, громадських робіт. В подальшому, ОСОБА_4 для відпрацювання громадських робіт не прибував.

Будучи допитаним свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 13.04.2021 до приймального відділення Черняхівського ТМО був доставлений ОСОБА_4 із різаною раною передпліччя, та після надання йому невідкладної медичної допомоги залишив лікарню, в подальшому для лікування вказаної травми ОСОБА_4 не звертався. У зв`язку з отриманою травмою ОСОБА_4 протипоказано фізичне навантаження упродовж 7 днів.

Крім цього, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 21.01.2021 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт; розпорядженням від 23.02.2021 року про виконання судового рішення, що набрало законної сили; направленням ОСОБА_4 на відбування громадських робіт до Оліївської сільської ради, згідно якого ОСОБА_4 мав приступити до громадських робіт 19.03.2021 року; погодженням щодо відпрацювання ОСОБА_4 громадських робіт на території Вільського старостинського округу Оліївської сільської ради; розпорядження № 52-0/21 від 18.03.2021 року сільського голови Оліївської сільської ради про направлення ОСОБА_4 для проходження громадських робіт в Оліївську сільську раду; графіками виходу на роботу ОСОБА_4 в період з 19.03.2021 року по 31.03.2021 року та з 01.04.2021 року по 15.04.2021 року, довідками Оліївської сільської ради від 23.03.2021 № 249, від 01.04.2021 № 283, від 15.04.2021 № 336 та від 15.04.2021 № 337, згідно яких ОСОБА_4 був на відпрацюванні громадських робіт лише 22.03.2021; довідкою КНП «Черняхівське ТМО» від 19.09.2021 № 1085 про доставку ОСОБА_4 13.04.2021 до приймального відділення закладу з приводу різаної рани передпліччя.

Дані докази (показання, документи) за своєю суттю є належними та допустимим у розумінні норм КПК України.

Як наслідок, указані матеріали у повній мірі підтверджують собою факт доведеності у провадженні обставин, регламентованих ст. 91 КПК України.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, доведена.

IІІ. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІV. Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має постійне місце проживання, характеризується негативно, спосіб життя (не одружений), військовослужбовцем строкової служби та інвалідом першої чи другої групи не являється, раніше судимий.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше судимий, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України, у виді арешту, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його обставинам, даним про особу обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 , після постановлення вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 21.01.2021 року і до повного відбуття покарання за ним вчинив нове кримінальне правопорушення, тому остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити за сукупністю вироків за правилами ч.1 ст.71КК України із застосуванням положень п.4 ч.1 ст.72 КК України. А саме на підставі ч.1 ст.71 КК України необхідно до призначеного обвинуваченому покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, у виді громадських робіт, застосувавши ч.1 ст.72 КК України, на підставі якої перевести менш суворий вид покарання - громадські роботи в більш суворий вид - арешт, виходячи із такого їх співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт (64 години громадських робіт відповідають 8 (восьми) дням арешту), і остаточно призначити покарання у виді арешту.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ч.1 ст.71 та п.4 ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, визначеного новим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 21.01.2021 року у виді громадських робіт на строк 64 години, перевівши його в більш суворий вид, та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 8 (вісім) днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з дня його затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_9