Єдиний унікальний № 497/538/2020
Провадження № 1-кп/946/118/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу

08 листопада 2021 року м. Ізмаїл

Головуючий колегії суддів Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ізмаїл Одеської області клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 162 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла та цивільна позивачка ОСОБА_6 , представник потерпілої та цивільної позивачки ОСОБА_7 .

Представник потерпілої та цивільної позивачки ОСОБА_7 до суду не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, його участь при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 193, ч. 4 ст. 199, ч. 2 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) не передбачена.

Суть питання, що вирішується
1.Прокурор ОСОБА_4 подав клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою на 60 діб, строк тримання під вартою якого спливає 09 листопада 2021 року. При цьому в клопотанні прокурор послався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризиків того, що з урахуванням тяжкості покарання ОСОБА_3 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином. Крім того, він може незаконно впливати на свідків з метою примусити їх не свідчити або змінити свої показання, впливати на свідків, які відносяться до кола його близьких родичів та знайомих. Про можливість вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення свідчить також те, що у обвинуваченого невисока ступінь соціальних зв`язків, у нього не має постійного місця роботи та постійного джерела існування на території України, але при цьому в нього є значні соціальні зв`язки, робота поза її межами. Також, з урахуванням попередніх судимостей ОСОБА_3 , існує ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, знову може вчинити нове кримінальне правопорушення або буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Встановлені судом обставини
2.У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 . Потерпіла ОСОБА_6 висловила думку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти.

3.Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 просив суд застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, він не збирається ухилятися від суду та зазначив, що клопотання прокурора він отримав 06.11.2021 р. Раніше під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 пояснював, що він дійсно працював за кордоном, куди мав поїхати після події, його неповнолітній син ОСОБА_8 постійно проживає з його батьками, на даний час він поїхав зі своєю матір`ю проживати за кордон, оскільки він час від часу проживає з матір`ю у Німеччині, а свідок ОСОБА_9 є рідним братом його теперішньої дружини ОСОБА_10 .
4.Захисник ОСОБА_5 послався на те, що клопотання прокурора не відповідає формі, передбаченій КПК, а обставини, в ньому зазначені, не відповідають дійсності, а ризики за час тримання обвинуваченого під вартою змінилися. Крім того, захисник також зазначив, що відсутня обґрунтована підозра, у зв`язку з тим, що в обвинувальному акті не зазначена суб`єктивна сторона злочину, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується. Крім того, обвинувачений, коли вийшов з будинку потерпілого, у вбивстві якого ОСОБА_3 обвинувачується, то потерпілий ще був живим, їхати за кордон обвинувачений ОСОБА_3 збирався не у зв`язку з подією, що відбулася, а у зв`язку з тим, що він раніше це планував, незалежно від обставин цього кримінального провадження. Також у обвинуваченого ОСОБА_3 є соціальні зв`язки на території Одеської області, є неповнолітній син, 2006 р.н., якого обвинувачений має утримувати. Один свідок обвинувачення вже допитаний, від іншого сторона обвинувачення відмовилась, а уникнути впливу на одного лише недопитаного свідка ОСОБА_11 , що є знайомим ОСОБА_12 , можна досягти іншим чином шляхом заборони спілкування з ним. Тому, на думку захисника, якщо суд дійде висновку про продовження існування ризиків, то їх упередження можна досягти шляхом застосування іншого менш суворого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою обвинуваченого.
5.Мати обвинуваченого ОСОБА_13 , допитана за клопотанням сторони захисту з метою з`ясування обставин, що мають значення для вирішення питання про запобіжний захід, у судовому засіданні пояснила, що вона підтримує стосунки із сином, у нього є багато родичів, з якими він також підтримує стосунки. Обвинувачений ОСОБА_3 дійсно працював за кордоном близько двох років, під час чого він їй допомагав матеріально, у тому числі, обвинувачений також матеріально допомагав своєму неповнолітньому сину, який проживає з матір`ю першою дружиною обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_3 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею та своєю рідною сестрою ОСОБА_14 . До них також час від часу приїздить і теперішня дружина обвинуваченого ОСОБА_15 .

6.Згідно інформації, наданої на адвокатський запит, директор фірми UAB Reveka Arыnas Juskys повідомив про те, що після отримання трудової візи № НОМЕР_1 та прибуття ОСОБА_3 на робоче місце був укладений трудовий договір №66 від 2019 р. В подальшому цей трудовий договір був розірваний, інших договорів з ОСОБА_3 не укладались та в наявний час ніяких соціальних зв`язків між ОСОБА_3 та UAB Reveka немає. З копії наданого трудового договору від 03.06.2019 р. № 66 вбачається, що він був укладений на строк до 13.01.2020 р., а з копії візи № вбачається, що вона була видана на строк з 28.05.2019 р. до 13.01.2020 р.

7.Відповідно до ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 25.02.2020 р. відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжувався у встановленому законом порядку та спливає 09 листопада 2021 року. При цьому судом було встановлено, що не зменшилися ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, тобто ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення (т. 4 а.п. 150 152).
8.Судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не завершений та не може бути завершений до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
9.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, розглянувши клопотання, дослідив надані стороною захисту докази, дійшов висновку про необхідність зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід з таких підстав.

10.Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на всій території України встановлено карантин.
11.Зі змісту абз. 1, 5 п. 205 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК випливає, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
12.Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 здійснюється колегією суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Суддя ОСОБА_17 відповідно до наказу голови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.10.2021 р. №75-в перебуває у черговій щорічній відпустці з 08 листопада 2021 року, у зв`язку з чим, а також враховуючи, що строк тримання під вартою відносно ОСОБА_3 спливає 09 листопада 2021 року, колегія суддів позбавлена можливості розглянути клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до закінчення дії попередньої ухвали суду. Тому це клопотання в силу абз. 1, 5 п.205 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК розглядається головуючим суддею.
13.Згідно п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК, якою суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

14.Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

15.За змістом ч. 4 ст. 194 КПК, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

16.А згідно ч. 1 ст. 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

17.Що стосується посилань захисника ОСОБА_5 щодо відсутності обґрунтованої підозри, наявність якої є обов`язковою для застосування запобіжного заходу, оскільки в обвинувальному акті не викладена суб`єктивна сторона злочину, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, то суд раніше вже висловлювався з цього приводу про те, що обґрунтованість підозри слід відрізняти від доведеності вини поза розумним сумнівом. Суд не вбачає підстав для відступлення від раніше викладених міркувань.

18.Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
19.При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
20.Обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, досліджувалися судом раніше під час судового розгляду.
21.Тому при вирішенні питання про запобіжний захід відносно ОСОБА_3 суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років; вік та стан здоров`я обвинуваченого (38 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); хоча у ОСОБА_3 і є соціальні зв`язки, але вони у різних країнах. Суд також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 протягом останніх двох років перед взяттям під варту мав роботу за кордоном, але погоджується з тим, що на час розгляду клопотання прокурора станом на 08.11.2021 р. стороною захисту доведено зникнення такого соціального зв`язку, як наявність у обвинуваченого роботи за кордоном. Але у обвинуваченого ОСОБА_3 залишається близькі родичі за кордоном, а саме неповнолітній син. Суд також враховує те, що, хоча обвинувачений ОСОБА_3 тільки зареєстрований у с.Табаки та фактично тривалий час не території села не проживає (т. 2 а.п. 200), але все ж у нього є можливість постійно проживати в Україні, у нього також є близькі родичі та члени сім`ї в Україні, з якими він спільно проживає та підтримує стосунки, а саме мати та дружину.

22.З урахуванням тяжкості обвинувачень, суд, як і раніше, вважає, що про можливість переховуватися від суду свідчить тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому. На даний час така обставина, як наявність у обвинуваченого роботи за кордоном зникла, у зв`язку з розірванням трудового договору та у зв`язку зі спливом строку дії робочої візи. І хоча під час судового розгляду судом отримані дані про те, що безпосередньо після настання смерті ОСОБА_18 , у вбивстві якого ОСОБА_3 обвинувачується, останній мав намір у той же день поїхати за кордон, але на теперішній час обставини змінилися, і у обвинуваченого немає підстав залишати територію України у зв`язку з роботою. Але все ж, та обставина, що обвинувачений мав намір завчасно поїхати за кордон не спростовує можливості, що він може вдатися до переховування від суду, адже з урахуванням досвіду роботи обвинуваченого за кордоном та наявності у нього неповнолітнього сина за кордоном свідчить про те, що у нього є така можливість. Тому, на думку суду, на даний час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК.
23.Також, враховуючи, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не закінчений, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК, не допитані обвинувачений, один свідок обвинувачення та троє свідків захисту, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, з урахуванням вказаних положень національного кримінального процесуального законодавства, факт допиту обвинуваченого та свідків під час досудового розслідування не може бути підставою для висновку, що на стадії судового провадження цей ризик не може бути актуальним. Більше того, суд, як і раніше, вважає, що з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому, останній, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на свідків з метою ухилення від покарання, що загрожує йому у випадку визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується. Цей ризик також підтверджується наявністю дружніх стосунків свідка обвинувачення ОСОБА_11 з обвинуваченим ОСОБА_3 .
24.Як і раніше, в обґрунтування наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 прокурор навів обставини того, що обвинувачений раніше неодноразово засуджувався за вчинення насильницьких кримінальних правопорушень. Хоча судимості ОСОБА_3 за наданими вироками 2005 р. за ч. 3 ст. 345 КК та 2010 р. за ч. 3 ст. 296 КК на теперішній час погашені, але суд не вбачає підстав для відступлення від раніше висловленої думки та погоджується з тим, що вказані вироки можуть бути враховані як відомості, що характеризують особу обвинуваченого, та підтверджувати наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки той факт, що ОСОБА_3 раніше неодноразово засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з насильством, та знов обвинувачується у вчиненні насильницького кримінального правопорушення проти життя особи, свідчить про те, що обвинувачений може вчинити інше подібне кримінальне правопорушення. При цьому відсутність доступу обвинуваченого до зброї не може свідчити про відсутність ризику летальності, на що послався захисник, оскільки за змістом п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК доступ до зброї не є виключним переліком обставин, що впливають на цей ризик. Тому суд вважає, що прокурором доведено продовження існування також і ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
25.Що стосується ризику, на існування якого посилається прокурор у своєму клопотанні, у виді перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, то наявність цього ризику прокурором, як і раніше, не доведено. Суд не вбачає підстав в черговий раз наводити мотиви цьому.
26.Таким чином, вказані обставини свідчать, що на даний час не зникли ризики, які були підставою для застосування та продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачений ОСОБА_3 може переховатися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. Однак, слід звернути увагу на те, що певні обставини змінились, і, як було вище зазначено, у обвинуваченого ОСОБА_3 зникла можливість та необхідність залишати територію України, у зв`язку з роботою за кордоном, та є можливість постійно проживати на території України.
27.При вирішенні питання про запобіжний захід відносно обвинуваченого суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

28.Так, у рішенні Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року (заява №42310/04), Суд зазначив, що зі спливом певного часу обґрунтована підозра у вчиненні злочину перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи, а утримання під вартою протягом тривалого часу не відповідає принципові захисту від свавілля, встановленому п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а сама тяжкість обвинувачення не може бути виправданням тривалих періодів утримання під вартою. У випадку, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства та суду можна запобігти за допомогою застави чи іншого запобіжного заходу, обвинуваченого має бути звільнено з-під варти.

29.Хоча судом встановлено, що на даний час не зникли ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , однак, всупереч наведеним нормам, на думку суду, прокурор у своєму клопотанні не довів те, що на теперішній час більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та запобіганню встановленим ризикам, у тому числі з урахуванням нових обставин, що встановлені судом. Крім того, слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_3 тривалий час, а саме з 23.02.2020 р., утримується під вартою та судовий розгляд невиправдано затягується з об`єктивних причин, що позбавляє суд можливості забезпечити розумність строку тримання під вартою ОСОБА_3 .

30.У зв`язку з викладеним, беручи до уваги відомості про особу ОСОБА_3 , того, що завершення судового розгляду невиправдано затягується, того, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою у цьому кримінальному провадженні без остаточного рішення, а саме з 23.02.2020 р., того, що за час тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою змінилися певні обставини щодо можливості та необхідності залишити ним територію України, того, що інші запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не застосовувалися, у зв`язку з чим у суду відсутні відомості про порушення ним умов більш м`яких запобіжних заходів, того, що встановленим ризикам на даний час можливо запобігти за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, суд дійшов висновку про недоцільність подальшого тримання обвинуваченого під вартою, а тому йому слід змінити запобіжний захід на інший, більш м`який.

31.На думку суду, достатнім та необхідним для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання ризиків, встановлених під час судового розгляду, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК, на даний час не може запобігти доведеним під час розгляду вищезазначеним ризикам. Суд вважає за необхідне заборонити обвинуваченому ОСОБА_3 залишати житло у період часу з 20:00 до 07:00 години, а також в силу ч. 5 ст. 194 КПК його слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися з с. Табаки Болградського району Одеської області, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу прокурора або суду, утримуватися від спілкування з недопитаними свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та здати на зберігання до Болградського РВ ГУДМС України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 331, 370 372, п. 205 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, суд

постановив:
1.У клопотанні прокурора відмовити.

2.Змінити ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 162 КК, запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 20:00 години до 07:00 години, строком на два місяці, звільнивши його з-під варти в залі суду.

3.Зобов`язати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися з с. Табаки Болградського району Одеської області, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу прокурора або суду, утримуватися від спілкування з недопитаними свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та здати на зберігання до Болградського РВ ГУДМС України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

4.Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчується 08 січня 2022 року.

5.Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , а також направити для виконання до Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

6.Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1