ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/157/20 Номер провадження 11-кп/814/675/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження, № 0000845 за апеляційною скаргою з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 серпня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджеяець м.Комсомольська Полтавської області, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, неодружений, не працюючий, маючий на утриманні одну неповнолітню дитину, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 08.09.2008 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.296 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 14.07.2009 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 27.11.2013 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 10.07.2014 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. За ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 07.05.2015 рахується засудженим за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 16.11.2017 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців. Звільненого 09.07.2018 року за відбуттям строку покарання,
- 18.10.2019 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 15 ч., 3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років 4 місяці позбавлення волі,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання за: ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців;, за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки .
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, що призначені за даним вироком та вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.10.2019 визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців .
До набрання вироком законної сили застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, .
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 13.08.2020.
У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховано покарання часткове відбуте за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.10.2019.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування зараховано ОСОБА_7 строк перебування під вартою з 18.10.2019 по 12.08.2020 включно.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 2733,22 грн.
Вирішено питання речових доказів.

Зміст судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
За вироком суду, (ЕПІЗОД 1). 03.10.2019 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебуваючи поблизу магазину «Адіс», розташованого по проспекту Героїв Дніпра, 24 м. Горішні Плавні Полтавської області, виявив незамкнений автомобіль ГАЗ 3302 номерний знак НОМЕР_1 після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на тємне викрадення майна з вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 діючи умисно, таємно, повторно з корисливих мотивів та мети, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив водійські дверцята вказаного автомобіля та з салону викрав мобільний телефон марки «ХІАОМІ» моделі «Redmi Note 7» чорного кольору, вартістю 5400 грн та мобільний телефон марки «Nokia» моделі 216 RM-1187 білого кольору, вартістю 1200 грн, які належать ОСОБА_10 .
Після чого ОСОБА_7 місце вчинення кримінального правопорушення покинув та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнової шкоди в розмірі 6600 грн.
Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
(ЕПІЗОД 2). В період часу з 22.08.2019 по 29.08.2019 в нічний час доби, точної дати та часу не встановлено ОСОБА_7 маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна прибув до в гаражного товариства «Металіст 2009», що розташоване по вул. Будівельників в м. Горішні Плавні Полтавської області, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів і мети, шляхом злому замків за допомогою металевого прута та викрутки, проник до приміщення гаражу № НОМЕР_2 , блоку 10-А, звідки здійснив крадіжку автомобільного акумулятора марки «Inci Aku», моделі «Supra 60 ч», вартістю 1090 грн 31 коп та автомобільного акумулятора марки «Blizzaro» моделі «Silverline 60 Ач» вартістю 1470 грн 63 коп, які належать ОСОБА_11 .
Після того ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнової шкоди в розмірі 2560,94 грн.
Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
(ЕПІЗОД 3).16.10.2019 близько 14 год 06 хв ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу під`їзду №2 по проспектів Героїв Дніпра, 54 в м. Горішні Плавні Полтавської області, виявив велосипед марки «Україна», темно-синього кольору та велосипед марки «Спутник» синього кольору, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного майна.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку велосипеда марки «Україна» вартістю 1200 грн та велосипед марки «Спутник» вартістю 1533,33 грн, які належать ОСОБА_9 .
Після того ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майнової шкоди в розмірі 2733,33 грн.
Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
У апеляційній скарзі з доповненнями обвинуваченого ставиться питання про пом`якшення призначеного йому покарання.
В обгрунтування зазначає, що оскільки на час постановлення даного вироку і враховуючи той факт, що суд погодився з тим, що обвинувачений відбув частину покарання за попереднім вироком, можливо призначити йому більш м`яке покарання, обмежившись покаранням у виді 3 років позбавлення волі.
Позиції інших учасників судового провадження.
Прокурор вважав, що апеляційну скаргу необхідно зщалишити без задоволення

ОСОБА_12 апеляційну скаргу підтримав.

Мотиви апеляційного суду.
Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як вбачається із змісту вироку, суд у порядку статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорювались.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_7 чи правильно він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив обмеження права оспорювання обставин в апеляційному порядку. Обвинувачений не заперечував проти скороченого дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджені доказами, які правильно оцінені та обґрунтовано покладені судом першої інстанції в основу вироку.

Стосовно доводів обвинуваченого, щодо пом`якшення призначеного йому покарання судом першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції при постановленні вироку враховано обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який маючи непогашені судимості за злочини проти власності, вчинив нові правопорушення, пов`язані із таємним викраденням чужого майна переконливо свідчить про те, що обвинувачений має антисуспільну направленість, схильний до продовження злочинної діяльності та вперто не бажає виправлятися.
Судом першої інстанції враховано, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашені судимості за злочини проти власності, не працює, неодружений, суспільно-корисною діяльністю не займається, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога. Обставини, які в силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 а саме є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставини, які в силу ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.
За такого, з огляду на характер вчинених злочинів, кількість злочинних епізодів, суд вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому підстав для його пом`якшення не вбачається.

Наведені обвинуваченим в судовому засіданні апеляційної інстанції доводи та обставини, а саме щире каяття та визнання вини не вказують на необхідність пом`якшення покарання та були враховані при постановленні вироку судом першої інстанції.

Стаття 65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вказані вимоги закону та роз`яснення Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» достатньо врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного, який вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів та знову вчинив новий умисний корисливий злочин, маючи не погашені судимості, а отже висновків щодо своєї протиправної поведінки не зробив, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування судового рішення не вбачається.
Керуючись ст.ст.376,404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 з внесеними доповненнями залишити без задоволення, а вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 серпня 2020 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена на протязі 3-х місяців з моменту проголошення , а засудженому у той же строк з моменту отримання копії судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .