ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2879/21 Справа № 185/6507/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
захисників-адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000434 від 10.02.2018 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника-адвоката ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_16 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_14 , та захисника обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_15 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Казахстану, громадянина України, перебуваючому у цивільному шлюбі, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу 89 КК раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України,
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України,
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Павлоград, Дніпропетровської області, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України,
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Павлоград, Дніпропетровської області, перебуває у цивільному шлюбі, громадянина України, маючого неповну середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , мешкаючого в АДРЕСА_6 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України,
ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України,
ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_8 , не маючого судимості
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 189 КК України,
ОСОБА_17 ,
ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м.Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_9 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 189 КК України,
Встановила:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Оскаржуваною ухвалою було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , кожному окремо, строком до шістдесяти діб, а саме до 19 листопада 2021 року.
Цією ж ухвалою обвинуваченому ОСОБА_17 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком до шістдесяти діб, а саме до 19 листопада 2021 року.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачуються у скоєнні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії особливо тяжких, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, судове слідство не розпочиналося. Судом також було враховано вік, стать, стан здоров`я, соціальні зв`язки, майновий стан обвинувачених.
Суд першої інстанції прийшов до висновку про доцільність продовження обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, остільки це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про осіб обвинувачених дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченим вказаного запобіжного заходу, та які на даний час не відпали, а саме: можуть переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційних скаргах захисник-адвокат ОСОБА_13 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 ; обвинувачений ОСОБА_12 ; захисник-адвокат ОСОБА_16 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ; захисник-адвокат ОСОБА_14 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ; захисник - адвокат ОСОБА_15 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , кожен окремо, просили оскаржувану ухвалу, в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , - скасувати та постановити нову, якою звільнити негайно обвинувачених з-під варти.
Доводи зазначених апеляційних скарг захисників-адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , поданих в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , є аналогічними з доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника ОСОБА_13 та містять вимоги щодо відповідних обвинувачених.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник просять оскаржувану ухвалу скасувати та звільнити його негайно з-під варти.
Вважають, що розгляд справи був здійсненний незаконним складом суду, оскільки 22.09.2021 року під час судового засідання захисник ОСОБА_16 заявив судді ОСОБА_1 відвід (27 хв. 59 сек. технічного запису файл 4146), але головуючий на заяву про його відвід відреагував словами: «не перебивайте, прокурор Чоловський говорить», тобто повністю проігнорував дану заяву та відразу надав слово прокурору ОСОБА_18 для оголошення клопотань про обрання запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.
Зазначають, що захисник ОСОБА_16 був вимушений покинути зал судового засідання та прийти до канцелярії подати даний відвід о 15.38 год. 22.09.2021 року і шляхом автоматизованого розподілу було визначено суддю Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_19 для розгляду відводу.
Вказують, що згадане судове засідання, в порушення норм чинного законодавства, було проведено за відсутності ОСОБА_12 .
Також зазначають, що в підготовчому судовому засіданні прокурором було подане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без додатку належних документів. Вказують, що на час подання даного клопотання, він вже тримався під вартою оскільки до нього було вже застосовано один із видів запобіжних заходів на підставі ухвали слідчого судді на стадії досудового розслідування. Вважає, що обрання обвинуваченому під час дії запобіжного заходу, вдруге запобіжного заходу, - не передбачено нормами КПК України.
На думку апелянтів, із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурором не надано жодного доказу на підтвердження обґрунтованості підозри, наявності ризиків, та взагалі жодного документу.
Також звертають увагу, що клопотання подані прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_20 , проте на підтвердження повноважень прокурором не надано відповідної постанови.
Вважають, що суд першої інстанції не розглядав питання про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Також, в порушення вимог закону, відеофіксація судового засідання здійснена не була.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник-адвокат ОСОБА_13 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_12 , кожен окремо, підтримали доводи своїх апеляційних скарг та просили їх задовольнити, а ухвалу суду скасувати та обвинуваченого звільнити з-під варти.
Захисник-адвокат ОСОБА_16 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_8 , кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, а ухвалу суду скасувати та обвинувачених звільнити з-під варти.
Захисник-адвокат ОСОБА_14 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_7 , кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, а ухвалу суду скасувати та обвинувачених звільнити з-під варти.
Захисник -адвокат ОСОБА_15 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, а ухвалу суду скасувати та обвинувачених звільнити з-під варти.
Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив рішення суду залишити без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційних скарг, заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано таким, що є неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду цього питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 189, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 а у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 189, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 189, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_21 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 189 КК України.
Під час підготовчого судового засідання 22 вересня 2021 року прокурором було заявлено клопотання про обрання обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а обвинуваченому ОСОБА_17 - у вигляді особистого зобов`язання.
Суд, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про обрання щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши фактичні обставини, вказані у клопотанні прокурора дійшов висновку про необхідність задоволення поданого клопотання та обрання щодо вказаних обвинувачених виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на дані про особи останніх, наявності ризиків, передбаченим ст. 177 КПК України.
Обвинуваченому ОСОБА_17 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком до шістдесяти діб.
Але колегія суддів зазначає про наступне.
Так, ст.2 КПК України передбачено, що основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.
Згідно ч.1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Тобто закон вимагає, щоб право на відвід роз`яснювалось учасникам кримінального провадження, і заяви про відводи розглядалися до початку судового розгляду. Як виняток, такі відводи можуть розглядатися і вирішуватися під час судового розгляду, якщо про підстави для відводу стало відомо після початку судового розгляду.
Колегія суддів наголошує, що судовий розгляд повинен проводитись з суворим дотриманням вимог Закону.
Але, в ході апеляційного розгляду встановлено, що головуючому по справі ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_16 було заявлено відвід, який не було негайно розглянуто, у відповідності до вимог ст.ст. 75,75 КПК України. Заявлений відвід було розглянуто суддею ОСОБА_19 вже пізніше, та задоволено вказане клопотання про відвід головуючого ОСОБА_1 ..
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що вказане клопотання слідчого було розглянуто в судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_1 , якого не можна вважати легітимним, остільки останньому було заявлено відвід, який не було негайно розглянуто та всупереч вимогам Закону продовжено розгляд. Тому винесену ухвалу слід скасувати, як незаконну та постановити нову, якою клопотання прокурора задовольнити частково.
Перевіряючи доводи апеляційних скарг колегія суддів наголошує, що згідно клопотання прокурора, зазначено відповідні ризики, як можливість обвинувачених вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Аналізуючи вимоги апеляційних скарг захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_14 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_16 та захисника обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_15 , колегія суддів зазначає.
Вказані особи обвинувачуються у вчиненні низки злочинів, в тому числі особливо тяжкого, приймаючи до уваги реальність існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, колегія суддів доходить висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до вказаних обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи зазначених скарг про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на думку колегії суддів є не обґрунтованими. При цьому колегія суддів зазначає, що однією з підстав для обрання/продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а в контексті ч. 1 ст. 178 КПК України судом мають враховуватися, серед іншого, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. Разом з тим, з огляду на стадію кримінального провадження, в якому вказаним обвинуваченим вже висунуто обвинувачення і матеріали провадження передано до суду першої інстанції, не підлягають окремому вирішенню питання, пов`язані з оцінкою доказів з точки зору їх належності, допустимості та достатності, для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Суд повинен зважити на характер, тяжкість і наслідки кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та оцінити ризики, якщо прокурор доведе їх існування. При цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Колегія суддів вважає, що матеріали провадження містять дані, які доводять існування зазначених в клопотанні прокурора ризиків, зокрема з огляду на фактичні дані інкримінованих злочинів, дані про особи вказаних обвинувачених. Отже підстав для застосування щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу, на даному етапі провадження, колегія не вбачає.
В той же час колегія суддів зазначає, що вимогами ст. ст. 176, 178, 183 КПК України, визначено що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Стосовно доводів адвоката ОСОБА_13 , про необґрунтованість застосування до ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_12 перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_22 , 2015 року народження, яка проживає з ОСОБА_23 , офіційно працевлаштований, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем роботи характеризується задовільно. ОСОБА_12 є учасником бойових дій, з 2017 по 2020 р.р. періодично, як розвідник-парамедик виконував службові завдання в зоні АТО, має нагороди. Крім того, обвинувачений тривалий час перебуває під вартою. Колегія суддів також зважає на стан здоров`я ОСОБА_12 який напередодні переніс захворювання на COVID-19 та висловлює скарги з цього приводу.
Враховуючи зазначене, характер інкримінованих злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_12 , стан його здоров`я, вік, наявність міцних соціальних зв`язків, та правову позицію викладеному в п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі Харченко проти України, колегія суддів дійшла висновку, що останньому необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, що передбачено ст. 181 КПК України, з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України.
Таким чином, судом необґрунтовано було продовжено обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Колегія суддів зазначає, що застосування менш суворого запобіжного заходу щодо нього зможе запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України та буде відповідати завданням кримінального провадження.
Тому апеляційну скаргу вказаного обвинуваченого та його захисника підлягає задоволенню, ухвала щодо ОСОБА_12 , скасуванню з постановленням нової.
Аналізуючи твердження адвокатів та обвинуваченого про відсутність у прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_20 повноважень для участі у даному кримінальному провадженні, колегія суддів зазначає наступне. В наданих матеріалах наявна постанова від 21.09.2021 року про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні, де зазначено про те, що ОСОБА_20 входить до складу прокурорів у даному кримінальному провадженні. Тому доводи сторони захисту в цій частині є необґрунтованими. ОСОБА_20 є легітимним прокурором у вказаному провадженні.
Що стосується порушення судом першої інстанції вимог п.7 ч.2 ст. 412 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно п.7 ч.2 ст. 412 КПК України, судове рішення підлягає безумовному скасуванню у разі, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Відповідно до ч.5 ст. 27 КПК України, під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як вбачається з наданих матеріалів, технічний носій інформації містить у собі запис повного фіксування судового засідання, зокрема як аудіозапис, так і відеозапис. Тому твердження сторони захисту про відсутність відеозапису судового засідання є безпідставними.
Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника- адвоката ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_16 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_14 , та захисника обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_15 , скасування ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року та постановлення апеляційною інстанцією нової.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника- адвоката ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_16 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_14 , та захисника обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_15 , - задовольнити частково.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_17 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 189 КК України скасувати.
Постановити нову, якою клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та продовження дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_17 , - задовольнити частково.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , строком на 60 діб, до 19 листопада 2021 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_17 обов`язки: не відлучатись за межі міста Павлоград без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19 листопада 2021 року включно.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_12 обов`язки: прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися цілодобово з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Звільнити ОСОБА_12 з-під варти негайно в залі суду.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 листопада 2021 року включно.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 листопада 2021 року включно.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 листопада 2021 року включно.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 листопада 2021 року включно.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 листопада 2021 року включно.
Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_12 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4