Справа № 521/3767/22
Номер провадження:1-кс/521/1147/22
У Х В А Л А

22 лютого 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси, клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000289 від 20.02.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Зарічне, Шосткинського району, Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, слідчий суддя

В С Т А Н О В И В:
З клопотання слідчого вбачається, що слідчим відділом відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000289 від 20.02.2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

З клопотання органу досудового розслідування вбачається, у невстановлений час, через мережу Інтернету, використовуючи месенджер «телеграм» здійснив переписку з невстановленою особою (на час реєстрації кримінального провадження встановити не надалося можливим), яка надавала останньому місце «схованки» з готовими для збуту психотропними речовинами у вигляді кристалічної речовини, після чого ОСОБА_5 прибував до вказаного у повідомленні місця схованки, де незаконно придбав психотропну речовину у заздалегідь пофасованому вигляді у полімерні згортки перемотані липкою стрічкою, після чого незаконно зберігаючи незаконно придбану психотропну речовини, направлявся в різні частини м. Одеси з метою збуту останньої, шляхом розкладання схованок для потенційних покупців.

Так, 20.02.2022 року ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою збуту психотропної речовини, біля 15.00 прибув на вул. М.Малиновського у м. Одесі (точну адресу не встановлено), де в місці «схованки» отримав тринадцять згортків з психотропною речовиною, після чого направився на вул. Віри Фігнер в м.Одесі, для здійснення схованок психотропної речовини на власний розсуд.

Так, приблизно о 16 годин 30 хвилин знаходячись біля буд. 9 по вул. Віри Фігнер в м. Одесі, ОСОБА_5 був помічений працівниками поліції та зупинений, підчас чого працівниками поліції було з`ясовано, що останній при собі незаконно зберігає психотропну речовину з метою збуту, заздалегідь по фасовану по окремим згорткам.

Надалі було викликано СОГ Відділу поліції №1 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області та проведено огляд місця події в місці зупинення ОСОБА_5 , під час якого останній добровільно видав з лівої кишені штанів одягнутих на ньому 11 згортків у плівці чорного кольору з білою порошкоподібною речовиною, які останній незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Після чого, ОСОБА_5 добровільно вказав на місце схованки біля буд. 9 по вул. Віри Фігнер в м. Одесі, де вході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено один згорток у плівці чорного кольору з порошкоподібною речовиною, та на місце біля буд. 29 по вул. Софії Перовської в м. Одесі, де в результаті також проведеного огляду місця події було виявлено та вилучено один згорток у плівці чорного кольору з порошкоподібною речовиною.

Під час проведення оглядів місця події за зазначеними адресами, ОСОБА_5 пояснив, що вказані схованки з психотропною речовиною він здійснив на власний розсуд з метою подальшого збуту психотропної речовини.

Крім того, під час проведення огляду місця події за адресою буд. 29 по вул. Софії Перовської в м. Одесі, було використано експрес-тест щодо вилученої речовини, який надав позитивний результат щодо психотропної речовини у вилученому.

Таким чином дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання психотропних речовин засобів з метою збуту.

21.02.2022 року 16:00 годині громадянина ОСОБА_5 , в присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України.

Прокурор підтримав клопотання, оскільки вважала мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Вивчивши клопотання з доданими матеріалами, а також вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення , 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

20 лютого 2022 року слідчим відділенням ВП № 1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України.
21.02.2022 року 16:00 годині громадянина ОСОБА_5 , в присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 - має місце проживання на території м.Одеси, відповідно до договору оренди проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодружений, офіційно не працевлаштований, та вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» - «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Сторона обвинувачення зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є : 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідків; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя зауважує, що ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинно бути обрано такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Разом з тим, в частині наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість вказаного ризику, оскільки стороною обвинувачення жодним чином не обґрунтовується, на підставі та в зв`язку з якими обставинами, сторона обвинувачення прийшла до вказаних переконань, адже ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які випливають з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, так як він усвідомлює, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за якими законом передбаченого покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 12 років.

Також, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме в разі того, що останній може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показів в подальшому так як жодного з них не допитано у судовому засіданні.

Виходячи із порівняльного аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено лише обставини встановлені в п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При врахуванні тяжкості злочину потрібно враховувати раціональний зміст та ступінь суспільної небезпечності цієї особи, який дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний (обвинувачений) може ухилитися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це суперечило 6 презумпції невинуватості.

У цьому ключі послідовною та логічною є позиція ЄСПЛ, яка зводиться до наступного: наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі тяжкість покарання не може бути виправданням утриманню під вартою.

Отже, застосування найсуворішого запобіжного заходу повинна оцінюватись не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявність такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, аби попереднє ув`язнення не виявилось невиправданим.

Підстави, які наведені в клопотанні слідчого, якими обґрунтовується необхідність обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , носять імовірний характер, та не всі ризики були обґрунтовані в судовому засіданні.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Отже, вищезазначені обставини в сукупності узгоджуються з європейськими стандартами та свідчать про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, який, на думку слідчого судді, забезпечить належну подальшу процесуальну поведінку підозрюваного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Викладені в клопотанні слідчого обставини не дають підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що відповідатиме меті та завданням кримінального провадження, та в повній мірі узгоджуватиметься з нормами національного законодавства.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000289 від 20.02.2022 року відносноОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного відносноОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до органів слідства, прокуратури та суду на визначений час;

не відлучатись із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду, з можливістю відвідувати медичні та лікувальні заклади у денний та нічний час доби;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілою стороною, по цьому ж кримінальному провадженню;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 2 /два/ місяці, в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 22.02.2022 року.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту припиняє свою дію 22.04.2022 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали про застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 покласти на співробітників Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.
Контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуває під цілодобовим домашнім арештом покласти на співробітників Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1