У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 січня 2022 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 24.12.2021 року, якою щодо
ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Руставі, Грузія,

застосовано екстрадиційний арешт до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Королівства Іспанії, але не більше ніж на дванадцять місяців загального строку фактичного перебування під екстрадиційним арештом.

учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8
захисники: ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_11 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_6 , а клопотання захисників про визнання затримання ОСОБА_6 незаконним та обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, задовольнити.
____________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/50 /22 Слідчий суддя: ОСОБА_12 .
Категорія: оскарження ухвали с/с Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Задоволено клопотання керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_11 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_6 .
Відмовлено в задоволенні клопотання захисників про визнання затримання ОСОБА_6 незаконним та обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Захисник, який діє в інтересах ОСОБА_6 вважає, що ухвала слідчого судді винесена із порушенням норм чинного кримінального процесуального законодавства.

Також, зазначає, що прокурором не зазначено та не доведено жодного з ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Вважає, що в ухвалі безпідставно зазначено, що ОСОБА_6 не є громадянином України.

На думку захисника, в клопотанні прокурора відсутні достатні дані, які б доводили, що ОСОБА_6 не будучи під вартою, порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки та буде займатись злочинною діяльністю.

Захисник також вважає, що судом безпідставно не враховано, що попередніми ухвалами ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який жодним чином не був порушений.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Під час розгляду клопотання керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_11 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Прокурором подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_6 для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави, обґрунтуване тим, що ОСОБА_6 перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Королівства Іспанія для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 16, 74, 138, 139, 301, 302, 515 Кримінального кодексу Королівства Іспанії. застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_6 для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.

Після вивчення матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що будь-який розумний контроль за ОСОБА_6 на території України за допомогою більш м`яких запобіжних заходів ніж застосування екстрадиційного арешту не можливий.

Зважаючи на вищевказані обставини, слідчий суддя вважав, що існують достатні, об`єктивні та розумні підстави для застосування екстрадиційного арешту до ОСОБА_6 до вирішення питання про видачу особи (екстрадиції) і її фактичну передачу.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без змін, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вирішення питання про її видачу (екстрадиційного арешту) та порядок застосування такого запобіжного заходу регламентований ст. 584 КПК України.
Відповідно до змісту ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту, слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Так, згідно ч. 2 ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (далі Конвенції), ратифікованої Україною 10.11.1994, видача для притягнення до кримінальної відповідальності провадиться за такі діяння, які за законами запитуючої і запитуваної Договірних Сторін є карними і за здійснення яких передбачається покарання у виді позбавлення волі на термін не менше одного року або більш тяжке покарання.
Пункт 9 ч. 1 ст. 541 КПК України передбачає визначення терміну «екстрадиційний арешт», відповідно до якого екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
У відповідності до ч. 8 ст.584 КПК України, при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.
Згідно ч. 10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Як вбачається з матеріалів провадження, до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання керівника Миколаївської обласної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_6 для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави
З`ясовано, що ОСОБА_6 перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Королівства Іспанія для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 16, 74, 138, 139, 301, 302, 515 Кримінального кодексу Королівства Іспанії.
Інкриміновані ОСОБА_6 злочини за законодавством України кваліфікуються за відповідають злочинам, передбаченим ст. 15 ст. 115, ст. ст. 209, 255 КК України та є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання на строк більше одного року позбавлення волі. Строк давності для притягнення до кримінальної відповідальності за вказані злочини не закінчився. Кримінальні правопорушення, за які розшукується особа, не належать до військових та не носять політичного характеру.
Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), належним чином дослідив матеріали клопотання та додані до нього докази, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність обрання ОСОБА_6 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також, з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 8 ст. 584 КПК України, не досліджуючи питання про винуватість та не перевіряючи законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі щодо ОСОБА_6 , встановив наявність обставин, які згідно зі ст. 584 КПК України, є підставою для застосування екстрадиційного арешту, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_6 до його фактичної передачі правоохоронним органам Королівства Іспанія для притягнення до кримінальної відповідальності в межах строку його екстрадиційного арешту.
З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_6 перебуває у міжнародному розшуку правоохоронних органів іноземної держави, інкримінований йому злочин за законодавством України є екстрадиційним, строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, відповідно до ст.49 КК України, не закінчились, на переконання апеляційного суду слідчий суддя дійшов до законного та обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) щодо ОСОБА_6 .
Колегія суддів вважає, що враховуючи тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі його засудження за можливе вчинення зазначених злочинів, прокурором доведено існування на даний час ймовірного ризику втечі затриманого з метою унеможливлення його подальшої видачі та неможливість застосування до цієї особи будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.
Окрім того, існування вказаного ризику підтверджується дослідженими слідчим суддею даними, а саме інформацією рапорту головного оперуповноваженого Департаменту стратегічних розслідувань національної поліції України від 17.12.2021 року, згідно якого ОСОБА_6 на початку травня 2021 року, застосовуючи різні методи конспірації, з метою уникнення екстрадиційної видачі, покинув місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та переховувався від правоохоронних органів, що унеможливлювало його встановлення на території України.

20.05.2021 року Міністерством юстиції України видано наказ №1778/5 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 з України до Королівства Іспанія для притягнення до кримінальної відповідальності. Вказане рішення вручене ОСОБА_6 07.12.2021 року та 23.12.2021 року його затримано в порядку ст. ст. 582, 208 КПК України.

Доводи захисту відносно того, що ОСОБА_6 є громадянином України перевірялись слідчим суддею та визнані такими, що не відповідають дійсності, колегія суддів погоджується з таким висновком.

Так, відповідно до матеріалів провадження компетентні органи Республіки Грузія надали інформацію, що ОСОБА_13 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 вийшов із громадянства Грузії, його паспорт анульований.

ДМС України листом від 02.03.2020 року поінформовано, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортами громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , та громадянина України серії НОМЕР_3 , які визнані недійсними та такими, що підлягають вилученню та знищенню.

Постановою Верховного Суду від 10.02.2021 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ГУ ДМС України в Донецькій області та ДМС України щодо визнання протиправним і скасування висновку ГУ МВС України в Донецькій області від 08.07.2011 року за результатами службового розслідування за фактом видачі довідки щодо належності ОСОБА_6 до громадянства України та оформлення ним паспорта громадянина України.

Також встановлено, що ОСОБА_6 користувався паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який відповідно до інформації ДМС України від 03.03.2020 року визнано недійсним та таким, що підлягає вилученню та знищенню, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей. ( т.1 а.п. 68-69)

Окрім того, встановлено, що ОСОБА_6 користувався паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який також визнано недійсним.

Матеріали провадження містять також копії листів з ДМС України, згідно яких ОСОБА_6 , відповідно до Закону України «Про громадянство України» з питань набуття громадянства України в установленому порядку не звертався, підстав уважати його громадянином України не має. ( т.1 а.п. 75-77)

Посилання захисника на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 року, яким задоволено адміністративний позов ОСОБА_6 до ГУ ДМС України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язано ГУ ДМС України в Донецькій області вилучити з відомчої інформаційної системи ДМС України інформацію про визнання недійсним та таким, що підлягає вилученню паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , як на доказ наявності у ОСОБА_6 громадянства України, є неприйнятними з огляду на наступне.

Вищевказане рішення Одеського окружного адміністративного суду на даний час не набуло законної сили.

Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів щодо наявності громадянства України у ОСОБА_6 стороною захисту не було надано, не містять їх і матеріали судового провадження, навпаки згідно наданих слідчому судді матеріалів ОСОБА_6 не звертався в установленому Законом «Про громадянство України» порядку з питань набуття громадянства України.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про наявність підстав для застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_6 , належним чином дослідив матеріали клопотання та додані до нього докази та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до останнього екстрадиційного арешту.
За такого, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, як того просить апелянт.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532, 584 КПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 24.12.2021 року, якою щодо ОСОБА_6 застосовано екстрадиційний арешт - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: