Дата документу 11.08.2021 Справа № 331/2052/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/1247/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №331/2052/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14 червня 2021 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування додаткового покарання засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

В апеляційній скарзі засуджений просив ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Свої вимоги мотивував тим, що за час перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації він до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, дотримувався порядку та умов відбування покарання. Після вчинення злочину він припинив вживати алкогольні напої, працює. Крім того, він постійно проживає однією сім`єю з дружиною та сином, який є дитиною з інвалідністю, має серед іншого порушення мовлення, потребує інклюзивного навчання, періодичного лікування та постійного залучення психолога та спеціаліста-логопеда. Однак відсутність можливості керувати транспортним засобом значно ускладнює цей процес. Крім того, умовно-дострокове звільнення його від відбування додаткового покарання надасть йому можливість забезпечити потреби сім`ї та заробіток.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який повністю підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03.03.2018 року ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.286 КК до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік з покладенням на нього передбачених ст.76 КК обов`язків.

Вироком Запорізького апеляційного суду від 26.03.2019 року вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03.03.2018 року стосовно ОСОБА_8 скасовано та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 3 роки.

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17.09.2019 року задоволено клопотання начальника Комунарського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Запорізькій області та ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про умовно-достроково звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні даного клопотання, виходив з того, що засудженим дійсно виконані усі формальні підстави для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Однак вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також дослідження інших доказів у справі свідчить про те, що таке звільнення буде суперечити меті покарання, внаслідок його надмірної м`якості і не відповідатиме дослідженим у судовому засіданні обставинам.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.81 КК до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК.

У розумінні ст.81 КК умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування ним покарання є правом, а не обов`язком суду і застосовується на розсуд суду, при цьому при вирішенні вказаного питання суд враховує тяжкість вчиненого засудженим злочину та тяжкість наслідків, що настали.

Суд першої інстанції, розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, вказаних вимог кримінального закону дотримався повністю.

Так, суд першої інстанції правильно встановив, що формально засудженим виконані усі умови, необхідні для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Разом з тим, суд першої інстанції цілком законно врахував, що ОСОБА_8 засуджений за вчинення тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, внаслідок якого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження. Даний злочин було вчинено ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, що суттєво підвищує як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і суспільну небезпеку особи винного, який засуджений за вчинення цих діянь.

На переконання колегії суддів, зазначені обставини, незважаючи на наявність позитивних відомостей щодо особи ОСОБА_8 , не дають підстав для умовно-дострокового його звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Також при прийнятті рішення, колегія суддів виходить з того, що метою вироку є не тільки виправлення засудженого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, але й кара, як відплата за вчинений злочин. У вказаній якості, кара не тільки визначає характер покарання, а й значною мірою забезпечує досягнення всіх цілей покарання, а забезпечення цієї мети, є обов`язковою відповіддю держави на вчинення злочину, а також сам факт призначення необхідного і достатнього покарання, певною мірою забезпечує почуття справедливості у суспільства.

А тому, враховуючи наявні у справі дані, колегія суддів вважає, що на даний час призначене засудженому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не повною мірою досягло мети його призначення, а відтак підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування такого покарання відсутні.

Доводи апеляційної скарги засудженого про необхідність використання автомобіля для вирішення сімейних потреб колегія суддів вважає непереконливими, адже судом першої інстанції було встановлено, що право керування транспортними засобами має ще й дружина засудженого ОСОБА_8 . Більш того, за наявними у матеріалах справи даними керування транспортним засобом не є єдиним джерелом доходу сім`ї ОСОБА_8 .

За таких обставин, колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги недостатніми для її задоволення та звільнення засудженого від відбування додаткового покарання умовно-достроково, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14 червня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4