Справа №522/3746/22
Провадження №1-кп/522/1115/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку

12 березня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у спрощеному провадженні, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні №0000099 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2022 року, у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Косицьке, Батецького району, Російської Федерації, громадянки України, яка має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

06.02.2022 року у нічний час ОСОБА_3 знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 , із дозволу потерпілої ОСОБА_6 , де під час спільних посиденьок із потерпілою ОСОБА_6 , із метою власного збагачення у неї виник раптовий протиправний намір, спрямований на скоєння крадіжки мобільного телефону марки «Xiaomi», моделі «Redmi Note 8 Pro», у корпусі чорного кольору, що належав ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого наміру, впевневшись, що за її діями ніхто не спостерігає, та вона ніким не помічена із сторонніх осіб, розуміючи, що діє таємно, із корисливих мотивів, діючи умисно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_3 таємно викрала мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi Note 8 Pro», в корпусі чорного кольору S/N 26037/ НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 вартістю 9247 грн., який належить потерпілій ОСОБА_6 , після чого із місця скоєння кримінального правопорушення зникла, у подальшому розпорядилась викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 завдала майнової шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 9247 грн.

Як вбачається, із матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_3 не оспорювала встановлені під час дізнання обставини, і згодна із розглядом обвинувального акту за її відсутності у спрощеному провадженні, а також беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), про що підписала, у присутності захисника ОСОБА_7 відповідну заяву.

У порядку, передбаченому ст.302 КПК України, прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 надіслала до Приморського районного суду м. Одеси обвинувальний акт, у якому зазначила клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно до ч.1 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.381 КПК України, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу, та те, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - проступку.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд враховує те, що вона щиро розкаялась у вчиненні кримінального правопорушення, має на утриманні двох неповнолітніх дітей , що вона раніше не судима.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відсутні.

У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) зазначено, що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Як зазначено у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) виправні роботи призначаються тільки працюючим і відбуваються за місцем роботи засуджених.

На думку суду, призначення покарання у вигляді штрафу або виправних робіт є неможливим, так як обвинувачена ОСОБА_3 офіційно не працевлаштована.

Суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 неможливо призначити покарання у вигляді обмеження волі, так як відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_3 , наявності вище зазначених трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що їй необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт, призначення їй такого покарання не заборонено відповідно до вимог ч.3 ст.56 КК України.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень цією обвинуваченою.

Суд приходить до висновку, що більш суворі види покарання, передбачені у санкції ч.1 ст.185 КК України не можуть бути призначені, так як менш суворий вид покарання буде достатній для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 , та для попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, таке покарання буде відповідати вимогам ст.53 КК України.

У зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 302, 331, 367-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за указаною частиною указаної статті - громадські роботи строком на 80 /вісімдесят/ годин.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.

Після набрання вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12.03.2022 року законної сили направити указаний вирок суду для виконання начальнику Приморського РВ філії Державна установа «Центр пробації» в Одеській області.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi Note 8 Pro», в корпусі чорного кольору S/N 26037/ НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 за належністю.

Речовий доказ чек №22508 від 15.02.2022 року з ПТ зберігати у матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1

12.03.2022