Ухвала

07 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 607/8380/20
провадження № 51-3398ск21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого

ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 22 лютого 2021 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 19 травня 2021 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ,
встановив:
захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.

Ухвалою Касаційного кримінального суду від 13 липня 2021 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції захиснику було зазначено про необхідність навести відповідне обґрунтування доводам щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого ОСОБА_5 через суворість, а такождолучити документи, що підтверджують повноваження захисника у даному кримінальному провадженні.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, захисник ОСОБА_4 подав виправлену касаційну скаргу, перевіривши яку, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі

від 13 липня 2021 року недоліки касаційної скарги він не усунув та допустився нових.
Як убачається з касаційної скарги захисника ОСОБА_4 , він вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого

ОСОБА_5 через суворість.
Втім, у повторно поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 посилаючись

на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, відповідного обґрунтування своїм доводам, з огляду на положення статей 412 та 413 КПК,

так і не навів.
Також, за змістом ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке би мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
Однак, посилаючись у касаційній скарзі на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого внаслідок суворості, захисник ОСОБА_4 своїх тверджень належним чином не обґрунтував та не навів доводів щодо явної несправедливості призначеного ОСОБА_5 покарання з огляду на положення ст. 414 КПК, які б можна було визнати беззаперечними підставами для зміни судових рішень на підставі, передбаченій

п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК.
Крім того, захисник ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі зазначає, що призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки є занадто суворим та підлягає пом`якшенню

до 3 років позбавлення волі, чим допускається суперечностей, що позбавляє суд касаційної інстанції встановити дійсний результат касаційного розгляду.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, то відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа

не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що захисник недоліків касаційної скарги

не усунув та допустився нових, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2021 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду

від 19 травня 2021 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: