Номер провадження: 11-сс/813/1352/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
власника майна ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 13.07.2021 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000868 від 24.06.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 та накладено арешт на речі та документи, які вилучені в ході проведення 09.07.2021 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, на:

- 6 (шість) предметів, схожих на набої та тримач для них, упаковані до спеціального пакету FPS5015173;

- ноутбук «Acer» чорного кольору, упакований до спеціального пакету SUD 3053560;

- мобільний телефон «Iphone 11», IMEI НОМЕР_1 , який упаковано до спеціального пакету FPS5015172;

- паперова коробка від набоїв, упакована до спеціального пакету SUD 2013794;

- жорсткий диск «ACE AGESTAR» чорного кольору, жорсткий диск «Transcend» упаковані до спеціального пакету SUD 2013793;

- блокнот-записник бордового кольору, на обкладинці якого надруковано «Лиманська районна рада», з рукописними записами всередині, блокнот-записник на обкладинці з написом «Bloom book», всередині з текстовими записами, блокнот-записник на обкладинці з написом «The One», з рукописним текстом всередині, блокнот-записник формату А4 на обкладинці з написом «Office book», з рукописним текстом всередині, упаковані до спеціального пакету INP 4000789;

- блакитна папка з файлами, всередині якої знаходяться: рішення №424 від 29.11.2019, паспорт прив`язки група блокованих стаціонарних тимчасових споруд площа твердого покриття 89,90 м2 у двох примірниках на 9 аркушах кожний, паспорт прив`язки група блокованих стаціонарних тимчасових споруд площа твердого покриття 120,00 м2 у двох чотирьох примірниках на 7 аркушах кожний, паспорт прив`язки група блокованих стаціонарних тимчасових споруд площа твердого покриття 120,00 м2 у двох примірниках на 8 аркушах кожний, паспорт прив`язки група блокованих стаціонарних тимчасових споруд площа твердого покриття 58,56 м2 у двох примірниках на 7 аркушах кожний, паспорт прив`язки група блокованих стаціонарних тимчасових споруд площа твердого покриття 90,00 м2 у двох примірниках на 6 аркушах кожний, паспорт прив`язки група блокованих стаціонарних тимчасових споруд площа твердого покриття 54,98 м2 у двох примірниках на 7 аркушах кожний упаковані до спеціального пакету INP 4000789;

- договір зберігання №011019/1 від 01.10.2019 на 6 (шести) аркушах, домовленість від 09.04.2019 між Зарічанським та ОСОБА_11 на 1 аркуші, формату А4, роздруківки фотографій текстових записів на аркушах паперу А4 у кількості 12 аркушів, квитанції №375, №369, №370, №362, №507, квитанції №ПН2591РКО, № ПН2591, копія домовленості від 24.08.2019 у двох примірниках, копія списку вкладів у двох примірниках, роздруківка фотографії на папері А4, копія розписки від ОСОБА_12 , на 1 аркуші формату А4, повідомлення від ОСОБА_13 , на ім`я ОСОБА_14 на 1 аркуші, акт від 14.08.2019 на 1 аркуші у рукописному вигляді, розписка від 06.12.2019 від ОСОБА_15 на 1 аркуші А4, розписка від 22.10.2019 від ОСОБА_16 на 1 аркуші А4, розписка від 25.10.2019 від ОСОБА_17 , на 1 аркуші А4, розписка від 25.12.2019 від ОСОБА_18 на 1 аркуші, повідомлення від старшого слідчого Лиманського ВП на ім`я ОСОБА_19 від 13.03.2020 на 1 аркуші А4, договір про надання послуг від 05.12.2019 № 2 на 7 аркушах, домовленість від 24.08.2019 на 1 аркуші формату А4, список вкладів на 1 аркуші формату А4, роздруківка фотографії на аркуші формату А4, кольорова, копії платіжних доручень № 5095517, №5095511, №5095520, №5095515, копія договору оренди нерухомого майна між «Блек сі Рів`єра» та ОСОБА_20 на 11 аркушах у двох примірниках, договір №243/11 від 09.07.2019 на 6 аркушах, карта території на 3 аркушах формату А3, упаковані до спеціального пакету INP 4000789.

Обґрунтовуючи задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що необхідність накладення арешту на вилучене під час оглядів та обшуків майно обумовлюється необхідністю збереження предметів, які можливо використати як знаряддя злочину чи містить його сліди.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_9 в інтересах власника майна ОСОБА_8 зазначив, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та постановленою із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з огляду на наступні обставини:

- слідчим суддею не прийнято до уваги те, що в ухвалі слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 07.07.2021 про надання дозволу на проведення обшуку жодного згадування про ноутбук, телефон чи іншу електронну інформаційну систему або її частин, мобільних терміналів систем зв`язку не має, саме тому тимчасове вилучення вказаних речей було незаконним та безпідставним, та накладення арешту на майно, яке було безпідставно вилучено не відповідає вимогам КПК України;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що вилучена документація, яка зазначена у Протоколі обшуку від 09.07.2021 є офіційною, складена/отримана на законних підставах, має усі необхідні законні реквізити, складає собою комерційну таємницю по інвестиційним проектам, над якими зараз працює ОСОБА_8 та жодного відношення до зазначеного кримінального провадження не має;

- ухвала слідчого судді містить лише загальні формулювання підстав та мети арешту майна, з яких не вбачається чи є предмет арешту речовим доказом, або об`єктом кримінально караних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, без зазначення дійсних підстав, для чого саме було накладено арешт на вказане майно;

- посилання слідчого судді на те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, на думку сторони захисту, не містить під собою правового підґрунтя, оскільки не зазначено, яким чином їх можливо було використати як знаряддя злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та які сліди можуть дані речі містити, крім того, арешт також було накладено на ноутбук, мобільний телефон та жорсткі диски, наявна в них інформація може бути перенесена шляхом виготовлення електронних копій без їх арешту;

- зі змісту ухвали слідчого судді не вбачається, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а тому арешт майна, як захід застосування забезпечення кримінального провадження є безпідставним.

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та його представника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, зазначених вимог закону загалом дотримався.

На підставі аналізу змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000868 від 24.06.2021 (а.с. 1-5), слідчий визначив метою накладення арешту на зазначене в ньому вилучене майно його збереження як речового доказу.

Окрім того, відповідно до матеріалів провадження, зокрема, клопотання про накладення арешту на майно, витягу з ЄРДР у вищевказаному кримінальному провадженні №0000868 (а.с. 6) та протоколу допиту потерпілого (а.с. 10-13), СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК Україниза заявою громадянина ОСОБА_21 (анкетні дані заявника та обставини не розголошуються в інтересах досудового розслідування) щодо вимагання у нього грошових коштів та бізнесу.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення зазначеного кримінального правопорушення може бути причетний давній знайомий потерпілого ОСОБА_8 . В подальшому, в ході проведення 09.07.2021 на підставі ухвали слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 07.07.2021 обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено майно, відповідно до переліку в клопотанні слідчого та протоколі обшуку, зокрема, предмети, схожі на набої, техніка (ноутбук, мобільний телефон, жорсткий диск), блокноти-записники та документи.

Постановою слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 зазначене майно було визнано речовим доказом (а.с. 26-31).
При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Диспозиція злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, за ознаками якого здійснюється досудове розслідування в межах даного кримінального провадження №0000868, передбачає кримінальну відповідальність за вимагання, тобто вимогу передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, зазначена в ухвалі слідчого судді частина майна має ознаки речових доказів відповідно до ст. 98 КПК України, зокрема, вилучена документація може містити відомості на підтвердження фактів та обставин кримінального провадження в межах зазначеного провадження за ч. 2 ст. 189 КК України за фактом вимагання, так само як і предмети, схожі на набої, тримач для них та коробка від набоїв, а також є необхідними для подальшого забезпечення проведення відповідних експертних досліджень.

Водночас, погоджуючись із твердженнями представника, апеляційний суд вважає, що вилучені ноутбук «Acer», мобільний телефон фірми «Iphone 11» та жорсткий диск «ACE AGESTAR», належні ОСОБА_8 не відповідають критеріям, встановленим ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів в зазначеному кримінальному провадженні з огляду на наступне.
Як про це обґрунтовано зазначає в апеляційній скарзі представник ОСОБА_9 , слідчий суддя Суворовського райсуду м. Одеси в ухвалі від 07.07.2021 надав дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 з метою виявлення та вилучення документів, які б свідчили про злочинну діяльність останнього та наміри рейдерського захоплення об`єктів підприємницької діяльності, зброї, автотранспорту, заборонених в вільному обігу на території України речовин та предметів, в тому числі вогнепальної зброї та боєприпасів, грошових коштів, здобутих злочинних шляхом або походження яких не відоме, при цьому, дозвіл на виявлення та вилучення будь-яких технічних пристроїв ухвалою не надавався.
Разом з тим, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_7 зауважив, що за результатами вивчення та дослідження інформації, що міститься на вилучених технічних пристроях ноутбуку, мобільному телефоні та жорсткому диску не було виявлено жодних даних, які б мали відношення до розслідуваного кримінального провадження №0000868 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України (вимагання).
За таких обставин, на переконання апеляційного суду, органом досудового розслідування не було доведено причетності вилучених ноутбуку «Acer», мобільного телефону фірми «Iphone 11» та жорсткого диску «ACE AGESTAR» до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також не було доведено того, що вказані технічні пристрої можуть містити в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
За викладених вище обставин, апеляційний суд наголошує на тому, що слідчий суддя залишив поза увагою, що органом досудового розслідування не було доведено того, що вилучені та арештовані вищезгадані ноутбук, мобільний телефон та жорсткий диск відповідають критеріям, встановленим ч. 1 ст. 98 КПК України, тобто являються речовими доказами в зазначеному кримінальному провадженні.

Що стосується посилань представника на те, що вилучена під час проведення обшуку документація є офіційною, складена на законних підставах, має усі необхідні законні реквізити та є комерційною таємницею, колегія суддів зауважує на їх передчасності з огляду на те, що досудове розслідування кримінального провадження №0000868 на теперішній час триває, здійснюється збір доказів, проведення слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення об`єктивних обставин справи, за результатами здійснення яких буде встановлена, в тому числі, правомірність або неправомірність складення (отримання) арештованої документації.

Приписами п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України встановлює, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
В свою чергу, п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України встановлює, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню із постановленням нової про часткове задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на перераховане в ньому майно, вилучене в ході проведення обшуку 09.07.2021 за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , за виключенням технічних пристроїв ноутбуку, мобільного телефону та жорсткого диску.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна, тому вилучені ноутбук, мобільний телефон та жорсткий диск підлягають поверненню власнику ОСОБА_8 .

Водночас, апеляційний суд звертає увагу апелянта на те, що власник майна, згідно вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, має право звернутись до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково у випадку, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах власника майна ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 13.07.2021 про накладення арешту на майно, перелік якого міститься в мотивувальній частині ухвали, вилучене 09.07.2021 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 та накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення 09.07.2021 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
- 6 (шість) предметів, схожих на набої та тримач для них, упаковані до спеціального пакету FPS5015173;
- паперова коробка від набоїв, упакована до спеціального пакету SUD 2013794;
- блокнот-записник бордового кольору, на обкладинці якого надруковано «Лиманська районна рада», з рукописними записами всередині, блокнот-записник на обкладинці з написом «Bloom book», всередині з текстовими записами, блокнот-записник на обкладинці з написом «The One», з рукописним текстом всередині, блокнот-записник формату А4 на обкладинці з написом «Office book», з рукописним текстом всередині, упаковані до спеціального пакету INP 4000789;
- блакитна папка з файлами, всередині якої знаходяться: рішення №424 від 29.11.2019, паспорт прив`язки група блокованих стаціонарних тимчасових споруд площа твердого покриття 89,90 м2 у двох примірниках на 9 аркушах кожний, паспорт прив`язки група блокованих стаціонарних тимчасових споруд площа твердого покриття 120,00 м2 у двох чотирьох примірниках на 7 аркушах кожний, паспорт прив`язки група блокованих стаціонарних тимчасових споруд площа твердого покриття 120,00 м2 у двох примірниках на 8 аркушах кожний, паспорт прив`язки група блокованих стаціонарних тимчасових споруд площа твердого покриття 58,56 м2 у двох примірниках на 7 аркушах кожний, паспорт прив`язки група блокованих стаціонарних тимчасових споруд площа твердого покриття 90,00 м2 у двох примірниках на 6 аркушах кожний, паспорт прив`язки група блокованих стаціонарних тимчасових споруд площа твердого покриття 54,98 м2 у двох примірниках на 7 аркушах кожний упаковані до спеціального пакету INP 4000789;
- договір зберігання №011019/1 від 01.10.2019 на 6 (шести) аркушах, домовленість від 09.04.2019 між Зарічанським та ОСОБА_11 на 1 аркуші, формату А4, роздруківки фотографій текстових записів на аркушах паперу А4 у кількості 12 аркушів, квитанції №375, №369, №370, №362, №507, квитанції №ПН2591РКО, № ПН2591, копія домовленості від 24.08.2019 у двох примірниках, копія списку вкладів у двох примірниках, роздруківка фотографії на папері А4, копія розписки від ОСОБА_12 , на 1 аркуші формату А4, повідомлення від ОСОБА_13 , на ім`я ОСОБА_14 на 1 аркуші, акт від 14.08.2019 на 1 аркуші у рукописному вигляді, розписка від 06.12.2019 від ОСОБА_15 на 1 аркуші А4, розписка від 22.10.2019 від ОСОБА_16 на 1 аркуші А4, розписка від 25.10.2019 від ОСОБА_17 , на 1 аркуші А4, розписка від 25.12.2019 від ОСОБА_18 на 1 аркуші, повідомлення від старшого слідчого Лиманського ВП на ім`я ОСОБА_19 від 13.03.2020 на 1 аркуші А4, договір про надання послуг від 05.12.2019 № 2 на 7 аркушах, домовленість від 24.08.2019 на 1 аркуші формату А4, список вкладів на 1 аркуші формату А4, роздруківка фотографії на аркуші формату А4, кольорова, копії платіжних доручень № 5095517, №5095511, №5095520, №5095515, копія договору оренди нерухомого майна між «Блек сі Рів`єра» та ОСОБА_20 на 11 аркушах у двох примірниках, договір №243/11 від 09.07.2019 на 6 аркушах, карта території на 3 аркушах формату А3, упаковані до спеціального пакету INP 4000789.

В іншій частині в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4