УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Буча, Києво Святошинського району Київської області, одруженого, освіта вища, працює на посаді водія КПП «Ірпінь теплоєнергопостач», на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, відповідно до змісті якого просить застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави на підставі п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Обґрунтовуючи подане клопотання слідчий вказав, що в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000110, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.03.2021 в денний час у ОСОБА_6 , який знаходився на території Довбиської спеціальної загальноосвітньої школи інтернат, що в смт. Добвиш Довбиської ОТГ Новоград Волинського району Житомирської області та достовірно знав, що ОСОБА_7 не досягла 14-річного віку, через свій психічний стан не може усвідомлювати значення вчинюваних над нею дій та чинити опір, виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті природним шляхом, а саме на вчинення із малолітньою ОСОБА_7 дій сексуального характеру з використанням власних геніталій.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 з дозволу родини ОСОБА_8 , забрав її з місця навчання Довбиської СЗОШІ, посадив малолітню на переднє пасажирське сидіння автомобіля «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , та провіз її на ділянку лісу, що прилегла до південної сторони смт. Довбиш (виїзд в напрямку с. Биківка), де використовуючи свою фізичну перевагу та безпорадний стан дівчини, з метою задоволення своєї статевої пристрасті природним шляхом, на передньому пасажирському місці автомобіля, зняв з ОСОБА_7 штани та нижню білизну та проти волі ОСОБА_7 здійснив насильницький статевий акт у природній формі, а саме вагінальне проникнення у тіло останньої з використанням своїх геніталій.
Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152
КК України, тобто у вчиненні умисних дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла чотирнадцяти років, з використанням геніталій, незалежно від її добровільної згоди.
Так, 30.11.2021 ОСОБА_6 згідно ст. ст. 111, 112, 278 КПК України було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 заперечив свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Орган досудового розслідування вважає, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 причетний до вчинення особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до 15 років.
На даний час у кримінальному провадженні не встановлено місцезнаходження ряду речових доказів.
Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання подальшим можливим спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; знищити чи сховати речові доказів у кримінальному провадженні, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Беручи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину відносно малолітньої особи, перебуваючи на волі матиме можливість чинити тиск на неповнолітню ОСОБА_7 та малолітню ОСОБА_7 , з метою схилення давати покази чи їх змінити на користь підозрюваного, не з`являтися на виклики слідчого та суду і таким чином перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Виходячи із наведених вище фактів, які свідчать про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та ряду обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачених ст. 178 КПК України, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_6 не може запобігти переліченим ризикам.
З огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, а також наявність вищевказаних ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор в засіданні суду клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого заперечив та просив відмовити у його задоволенні. Просив суд врахувати, що тілесних ушкоджень на потерпілій не виявлено та, що на утриманні підозрюваного є двоє малолітніх дітей.
Заслухавши прокурора, захисника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст.194 КПК України).
З огляду на матеріали клопотання ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, що підтверджується доказами.
Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Оцінюючи ризики, на які зсилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя приймає до уваги положення п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від органів досудового розсілудвання та суду не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
У п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).
Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт.
Доводи слідства про ухилення підозрюваного від суду та слідства не підтверджено доказами.
Зважаючи на те, що на даний час у кримінальному провадженні не встановлено місцезнаходження ряду речових доказів, не знайшли свого підтвердження доводи слідчого, викладені в клопотанні, щодо можливості підозрюваним знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
При цьому, суд не виключає ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні з метою схилення давати покази чи їх змінити на користь підозрюваного.
На переконання суду грунтується на припущеннях доводи сторони обвинувачення про ризики вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Разом з тим, приписами ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягався, наявність позитивної характеристики підозрюваного за місцем роботи, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в нього родини й двох малолітніх дітей, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не викликано викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час строком до 30.01.2022р..
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:
1) заборонити залишати житло, за адресою: АДРЕСА_2 у визначений період доби - з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня;
2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою кримінального провадження №0000110, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2021;
5) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон;
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження.
Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали до 30.01.2022р.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1