Номер провадження: 11-кп/813/702/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 02.12.2021 року відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільського, Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не судимого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 грудня 2020 року перебуває на примусовому лікуванні в КНП «ООМЦПЗ»,

про припинення застосування примусових заходів медичного характеру,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою суду першої інстанції задоволено заяву генерального директора КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради про припинення застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_9 та припинено застосування примусових заходів медичного характеру відносно останнього, призначені ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2021.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що досліджений в судовому засіданні комісійний акт №21 лікарів-психіатрів КНП «ООМЦПЗ» від 23.11.2021, а також отримані пояснення лікаря-психіатра, з поясненнями ОСОБА_9 доводять, що на сьогоднішній день психічний стан останнього суттєво покращився.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвала суду підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке виразилось у застосуванні закону, який не підлягає застосуванню (фактично судом безпідставно застосовано ст. 95 КК України).
Зазначає, що КНП «ООМЦПЗ» не є спеціальним закладом з надання психіатричної допомоги, оскільки не входить в Перелік спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги (наказ МОЗ України від 20.03.2018 №516), що підтверджується листом МОЗ України від 16.06.2021 №01.10-05/17958/2-21.

Окрім того зазначає, що наданий Акт комісії лікарів психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру від 23.11.2021 №21 є недопустимим доказом, оскільки відповідно до п. 14 Правил, та форми первинної облікової документації №104, що затверджені наказом МОЗ України від 28.07.2014 №527 необхідно долучити саме висновок комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволені заяви генерального директора КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради.

Погоджуючись із рішення суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу в якій зазначає, що КНП «ООМЦПЗ» є саме заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, а наказ МОЗ України від 20.03.2018 №516 регламентує перелік закладів з надання примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом.

Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу у повному обсязі, захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Судове провадження про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_9 до якого застосовані примусові заходи медичного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого за ст. 94, ч. 3 ст. 17-140 КК України, здійснено із участю захисника обвинуваченого, участь якого є обов`язковою, згідно п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України.

У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року роз`яснено, що ухвала (постанова) у справі про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам кримінально-процесуального закону і крім вирішення питань, передбачених ст. 420 КПК України, містити в собі як формулювання суспільно небезпечного діяння, визнаного судом установленим, так і посилання на перевірені в судовому засіданні докази, якими суд обґрунтовує свої висновки, а також мотиви прийнятого ним рішення по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 до ОСОБА_9 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом у КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, де ОСОБА_9 отримував відповідне лікування.

29.11.2021 генеральний директор КНП «ООМЦПЗ» Одеської обласної ради ОСОБА_11 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про припинення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 . У якості додатків до заяви останній надав Акт комісії лікарів психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру №21 від 23.11.2021, який містить обґрунтування про необхідність припинення застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_9 (а.п. 2-5).

Оскаржуваною ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02.12.2021 заяву генеральний директор КНП «ООМЦПЗ» Одеської обласної ради задоволено та припинено відносно ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру.

Задовольняючи подану заяву суд першої інстанції обґрунтував тим, що досліджений у судовому засіданні комісійний акт №21 лікаря психіатра КНП «ООМЦПЗ» від 23.11.2021 та отримані пояснення лікаря психіатра з поясненнями ОСОБА_9 доводять, що на сьогоднішній день психічний стан останнього покращився.

Апеляційний суд вважає вказаний висновок суду необґрунтованим та таким, що не може бути підставою для припинення примусових заходів медичного характеру.

Так відповідно до положень ч. 3 ст. 514 КПК України, ч. 1 ст. 95 КК України та ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Пунктом 14 наказом МОЗ України №992 від 31.08.2017 «Про затвердження Правил застосування примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги» затверджено, що продовження, зміна виду або припинення ПЗМХ здійснюються судом за заявою представника СЗНПД в порядку, передбаченому Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України. До заяви представника СЗНПД додається форма первинної облікової документації №104/о «Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № ____», затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28 липня 2014 року №527, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13 серпня 2014 року за №959/25736.

Зазначене свідчить про те, що у якості додатків до заяви представника СЗНПД додається форма первинної облікової документації №104/о «Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №____», затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28 липня 2014 року №527, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13 серпня 2014 року за №959/25736.

Проте з матеріалів судового провадження вбачається, що у якості додатків до заяви представником СЗНПД додано акт комісії лікарів психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру №21 від 23.11.2021, який втратив чинність від 05.09.2014 на підставі наказу МОЗ України №527 від 28.07.2014 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я, які надають амбулаторно-поліклінічну допомогу населенню, незалежно від підпорядкування та форми власності».

Натомість суд першої інстанції на вищевказані обставини уваги не звернув та прийняв рішення про задоволення клопотання, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин.
Щодо доводів прокурора проте, що КНП «ООМЦПЗ» не є спеціальним закладом з надання психіатричної допомоги, оскільки не входить в Перелік спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги (наказ МОЗ України від 20.03.2018 №516), що підтверджується листом МОЗ України від 16.06.2021 №01.10-05/17958/2-21, то апеляційний суд не приймає їх до уваги, оскільки на даному етапі вирішується питання щодо законності припинення примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_9 , а не незаконність рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2021. Зазначені доводи повинні бути перевірені під час перегляду зазначеної ухвали або в порядку її виконання.
Згідно з приписами п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право 4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.
При цьому, апеляційний суд враховує положення ч. 1 ст. 412 КПК України, відповідно до яких істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, апеляційним судом встановлені порушення, які були допущені судом першої інстанції при постановлені ухвали, з урахуванням положень ст.ст. 2, 7, 9, 409, 412 КПК України, апеляційний суд визнає істотними та такими, що тягнуть за собою скасування ухвали та постановлення нової, якою відмовити у задоволенні клопотання заяви генеральний директор КНП «ООМЦПЗ» Одеської обласної ради про припинення застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_9 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу з прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 02.12.2021 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про припинення застосування примусових заходів медичного характеру скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання заяви генеральний директор КНП «ООМЦПЗ» Одеської обласної ради про припинення застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_9 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4