Справа № 159/3855/20
Провадження № 1-кп/159/77/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. у об`єднаному кримінальному провадженні обвинувальні акти у кримінальних провадженнях: № 120 200 351 100 000 08, що внесено у ЄРДР 02.07.20 р.,
№ 120 210 305 500 000 45, що внесено у ЄРДР 29.01.21 р.,
№ 120 200 301 100 013 63, що внесено у ЄРДР 14.10.20 р.,
про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської обл., без визначеного місця проживання (т. 2), фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого, із освітою середньою, паспорт серії НОМЕР_1 , раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме:

1. 14.07.10 р. Ковельським міськрайсудом Волинської обл. за ч. ч. 1, 2 ст. 186 КК України до 4 р., 01 міс. позбавлення волі, з іспитовим строком 2 р.;
2. 19.11.10 р. Ковельським міськрайсудом Волинської обл. за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 4 р., 06 міс. позбавлення волі;
3. 15.05.14 р. Ковельським міськрайсудом Волинської обл. за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 4 р., 06 міс. позбавлення волі; звільненого 29.12.17 р. по відбуттю покарання,
4. 29.04.20 р. Ковельським міськрайсудом Волинської обл. за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 р. позбавлення волі з іспитовим строком 1 р., судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, утримується під вартою з 29.01.21 р.,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 186, ст. 126 - 1 КК України, кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 о 20 год. 35 хв. 01.07.20 р., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , де знаходиться його помешкання, на грунті раптово виниклого конфлікту із мешканцем цього ж будинку потерпілим ОСОБА_6 , 84 р. н., усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, умисно, тримаючи у правій руці молоток, наніс ним один удар по обличчю потерпілого. В результаті вказаних вище дій потерпілому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми зі струсом головного мозку, гематоми лівої орбітальної ділянки з раною, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Тим самим обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями, що полягають у завданні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 125 КК України.
Крім того він же в період часу з 01.01.20 р. по 12.10.20 р. умисно систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, а саме: щодо свого рідного брата потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя останнього. Обвинувачений ОСОБА_4 , попередньо неодноразово вчиняючи домашнє насильство, що мало місце о 20 год. 05 хв. 01.01.20 р., о 20 год. 46 хв. 31.01.20 р., о 00 год. 05 хв. 09.05.20 р., за що Ковельським міськрайсудом Волинської області його, відповідно, 11.02.20 р., 03.03.20 р., 11.06.20 р. притягнуто до адмінвідповідальності за ст. 173 2 КУпАП, у порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» продовжив свої умисні протиправні дії, що вказує на їх системність, а саме: о 23 год. 50 хв. 03.10.20 р. він, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, на грунті неприязних відносин ображав потерпілого ОСОБА_7 нецензурними словами, штовхав руками та погрожував останньому фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство щодо свого брата потерпілого ОСОБА_7 , з яким проживає спільно та перебуває у сімейних відносинах, що полягало у психологічному та фізичному насильствах і призвело до психологічних страждань потерпілого ОСОБА_7 , а також погіршення якості життя останнього, що виразилось у настанні втоми, фізичного дискомфорту, негативних переживань та емоційної напруженості, втраті енергійності, повноцінного сну, відпочинку, самооцінки та позитивних емоцій. Продовжуючи свої умисні протиправні дії, що вказує на їх систематичність, обвинувачений ОСОБА_4 о 08 год. 20 хв. 12.10.20 р., перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, на грунті неприязних відносин ображав свого брата потерпілого ОСОБА_7 нецензурними словами та погрожував йому фізичною розправою, перешкоджав відпочинку, чим вчинив домашнє насильство щодо свого брата, з яким проживає спільно та перебуває у сімейних відносинах, що полягало у психологічному насильстві та призвело до психологічних страждань потерпілого, а також погіршення якості його життя, що виразилось у настанні втоми, фізичного дискомфорту, негативних переживань та емоційної напруженості, втраті енергійності, повноцінного сну, відпочинку, самооцінки та позитивних емоцій.

Тим самим обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями, що виразились в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашньому насильстві), вчинив кримінальне правопорушення (злочин), відповідальність за яке передбачена ст. 126 1 КК України.
Крім того він же о 21 год. 40 хв. 28.01.21 р., діючи з корисливих мотивів та реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи по вул. Варшавській, 1 «Б» у м. Ковелі Волинської області, на території автозаправного комплексу «UPG», де, впевнившись, що його дії мають таємний характер, шляхом вільного доступу проник у інше приміщення, а саме: кабіну тягача сідлового марки «Volvo», на іноземній реєстрації, н. з. « НОМЕР_2 », що був припаркований на вказаній вище території, та, здійснюючи незаконне заволодіння чужим майном: телефоном мобільним марки «HUAWEI mate 10 late» чорного кольору, з ІМЕI 1: НОМЕР_3 , ІМЕI 2: НОМЕР_4 ; планшетом марки «HUAWEI MediaPad Т 3» сріблястого кольору, що належать потерпілому громадянину Республіки Польщі ОСОБА_8 , 73 р. н., та папкою, у якій знаходились особисті документи потерпілого, був помічений свідками. На вимогу зупинитись та повернути викрадене майно, обвинувачений ОСОБА_4 не відреагувавта почав втікати з викраденим майном, чим відкрито повторно заволодів: телефоном мобільним марки «HUAWEI mate 10 late» чорного кольору, з ІМЕI 1: НОМЕР_3 , ІМЕI 2: НОМЕР_4 ; планшетом марки «HUAWEI MediaPad Т 3» сріблястого кольору, що належать потерпілому громадянину Республіки Польщі ОСОБА_8 , 73 р. н., та папкою, у якій знаходились особисті документи, належні потерпілому ОСОБА_9 .. Внаслідок вище вказаних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 завдано майнової шкоди на загальну суму 4 050 грн.
Тим самим обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями, що полягають у відкритому умисному викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому: кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України; кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 126 1, ч. 2 ст. 186 КК України, не визнав, зазначивши, що потерпілого ОСОБА_6 він штовхнув чи вдарив долонею, від чого той впав; щодо потерпілого ОСОБА_7 не настали ті наслідки, що зазначені у обвинувальному акті; майно потерпілого ОСОБА_10 він викрав таємно; цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 не визнав та суду 27.10.21 р. показав, що, дійсно, 28 чи 29 січня 2021 р., у вечірню пору, він біля 2 х годин відпочивав на території АЗС, у приміщенні, де здійснюється продаж товарів, де розпивав спиртні напої разом із свідком ОСОБА_11 , знайомим - ОСОБА_12 та якоюсь дівчиною. Він бачив, що відеокамери на території АЗС розташовані були. Він вийшов покурити та розмовляв по телефону, побачив водія поляка, який спілкувався із хлопцями, які просили у нього гроші, та який ходив навколо вантажного автомобіля - фури - і оглядав його. Він пішов до відкритих дверей кабіни фури та спонтанно, побачивши на сидінні папку і під панеллю на поличці - телефон, планшет, взяв їх з наміром пошуткувати чи повернути згодом за пиво. При цьому йому ніхто нічого не кричав та його ніхто не намагався зупинити. Люди у той момент на АЗС були, але далеко; потерпілого ніде не було. Ніхто не бачив, як він вчинив крадіжку; камер відеоспостерження на вулиці ближче виїзду він не бачив. Взявши викрадане під пахву, повернувшись, він побачив хлопців свідків, з якими відпочивав, та окликнув їх, намагаючись з`ясувати чи вони вже йдуть геть, так як є гроші для придбання «добавки». Але вони не відреагували, не пішли з ним. Тоді він пішов додому один з пивом, спокійним кроком, так як вдома його очікували. Він йшов вздовж вул. Володимирської стежкою, що йде понад дорогою, попиваючи пиво. Він зайшов до Палацу культури, заходив у бар, який виявився зачиненим; там же відчинив папку та оглянув її; виявив, що телефон був побитий; оглянув планшет. На відстані біля 1, 5 км від АЗС, коли він стояв, по дорозі неподалік Палацу культури неочікувано до нього під`їхала машина. 3 - 4 осіб кричали йому: «Стій.». Він зупинився. Компанія із цього авта напала на нього, побила, звалила з ніг. Він без опору відразу віддав папку, майно, що впало під час шарпанини, та яке мав намір повернути водієві і сам. Він також підняв слухавку телефону, що був із АЗС і якраз задзвонив, та казав, що зараз прибуде. Його після затримання було доставлено назад на АЗС. Коли він сидів на лавці біля турніків у вечірню пору на прибудинковій території буд. АДРЕСА_2 , то підійшов дуже п`яний потерпілий ОСОБА_6 та двічі його штовхнув; виражався, погрожував, що «вони зараз побачать, що буде». Він потерпілого заспокоював, зробив йому зауваження, просив оточуючих заспокоїти потерпілого. Потерпілий доганяв його, коли він пішов по закуску. Коли він з бутербродом, продуктами харчування у руці: нарізаними ковбасою, хлібом, огірком виходив із під`їзду, то потерпілий поліз до нього: почав підходити та щось казати; потім схопив його правою своєю рукою за барки за рубашку зліва в області грудей. Він потерпілого не бив, припускає, що штовхнув потерпілого зап`ястям своєї правої руки в область лівого плеча потерпілого, сказавши, що той його «дістав». При цьому він не мав у руках предмета, що був би схожим на сокирку чи молоток; ні сокирки, ні молотка у руках він не мав, а тримав у лівій руці невелику одноразову пластикову тарілку, хліб, нарізані огірок, ковбасу, пару шт. печива. Ці продукти він взяв вже нарізаними у своїй квартирі. Під час конфлікту щось із того, що він тримав, впало, а щось залишилось і це він віддав дівчині, яка до нього підійшла після конфлікту. Потерпілий від його поштовху відійшов крок назад, впав на сідниці, потім - на спину на тротуар, піднявся. Він надавав потерпілому допомогу, так як постукав і попросив свою матір подивитись та, при потребі, викликати швидку допомогу; винести води і налити на потерпілого. Остання принесла води і налила на потерпілого. Прибула поліція. Потерпілого посадили на лавці. До потерпілого підходила дружина, інші люди, він спілкувався та ходив. У потерпілого не було ніяких видимих тілесних ушкоджень, хоча на обличчі під оком ще до конфлікту була невелика рана, чи почервоніння, чи синець. Відразу прибула швидка допомога. Він нікуди не втікав з місця події. У момент падіння потерпілого неподалік на лавці сиділи 2 3 бабусі. Після цього він примирився з потерпілим ОСОБА_6 , попросив у нього вибачення; мав намір йому відшкодувати збитки. Цивільний позов потерпілого не визнає у повному обсязі, так як вважає, що доводи його - надумані. Має намір покращити свою поведінку та розкаюється у тому, що поводився неналежно, вчиняв неправильно; не усунув конфліктів у позасудовому порядку. З потерпілим ОСОБА_7 він товаришував, але в той період часу з березня по літню пору 2020 р. - він нервував через несправедливо розподілену спадщину. Він потерпілого ОСОБА_7 , який його заспокоював, ніколи не бив, але у квартирі вони, дійсно, неодноразово сварились, коли він був випившим. Ніяких погроз він щодо потерпілого ОСОБА_7 не висловлював, не штовхав, хоча нецензурно виражався; розмовляв на підвищених тонах. Брат поліцію не викликав, а викликали - інші особи, зокрема, його матір з огляду на його поведінку, так як злякалась, що він - кричав. Чому із заявою звернувся саме брат, йому не відомо. Він неодноразово притягався до адмінвідповідальності за сварки та свою винуватість він визнавав повністю. Судові рішення про притягнення його до адмінвідповідальності за домашнє насильно, він не оскаржував. Конфлікти було зафіксовано тричі поліцією. На даний час стосунки у нього з братом нормальні. Просить суд врахувати, що потерпілий ОСОБА_6 його спровокував та мав тілесні ушкодження ще до конфлікту з ним і був дуже п`яний. Неправомірних дій він не вчиняв.

Однак винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю доводиться показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , свідків, у т. ч. неповнолітнього, та іншими доказами, зібраними у справі.

По епізоду з потерпілим ОСОБА_7 ..
Так потерпілий ОСОБА_7 в суді 12.05.21 р. показав, що обвинувачений є його рідним братом та стосунки з ним на даний час нормальні. Він проживає фактично спільно з обвинуваченим та їх спільною матір`ю у АДРЕСА_1 . Він добровільно подавав щодо обвинуваченого заяву про вчинення кримінального правопорушення, але нині претензій до останнього не має та вони вже помирились. Поліцію щодо обвинуваченого викликала їх матір, 1 чи 2 викликав він особисто, так як обвинувачений вдома у стані алкогольного сп`яніння кричав, виражався нецензурними словами на його адресу. У жовтні 2020 р. були випадки виклику поліції. До обвинуваченого правоохоронними органами були застосовані певні заходи у зв`язку з цими подіями. На той період нормальний плин його життя обвинуваченим було порушено. Поведінка обвинуваченого впливала на його психіку, так як дратувала. Він мав намір припинити такі дії обвинуваченого, так як і їх спільній матері це також заважало. Фізичного насильства з боку обвинуваченого не було. Обвинуваченого він вже простив, так як той виправив свою поведінку і перестав кричати, лаятись і потреби викликати поліцію відпали.

Аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_7 , суд вважає, що попри те, що цей потерпілий показав, що фізичного насильства з боку обвинуваченого щодо нього не було, ним у повному обсязі стверджено наведені у обвинувальному акті по цьому епізоду факти умисного систематичного вчинення щодо нього обвинуваченим психологічного та фізичного насильства, що призвело до його психологічних страждань та погіршення якості життя як особи, яка є потерпілою від домашнього насильства, а саме: неодноразові факти неправомірної поведінки у побуті щодо нього, що зумовлювали виклики поліції з метою припинення вчинення таких неправомірних дій з боку обвинуваченого, які порушували нормальний плин його життя, а неправомірна поведінка обвинуваченого негативно впливала на його психіку, так як дратувала. Разом з тим суд враховує, що на даний час цей потерпілий з обвинуваченим примирився, про що повідомив суду.

Свідок ОСОБА_13 в суді 22.04.21 р. показав, що обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_7 знає давно, стосунки - нормальні. Він тривалий час проживає у тому ж будинку, що і обвинувачений та потерпілий ОСОБА_7 , та спостерігав, що оточення обвинуваченого негативно впливає на обвинуваченого. Потерпілий ОСОБА_7 з обвинуваченим проживають на першому поверсі, він - проживає на 9 му поверсі і про їх конфлікти не чув, а лише колись чув голосні розмови між ними у їх квартирі на першому поверсі.

Свідок ОСОБА_14 в суді 22.04.21 р. показала, що обвинуваченого знає, стосунки нормальні, хоча колись з обвинуваченим був конфлікт на побутовому грунті пошкодження її майна та погроза насильством, яку вона сприйняла серйозно з огляду на повсякденну поведінку обвинуваченого; проживає з обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_7 у суміжних квартирах. Обвинувачений неодноразово у стані алкогольного сп"яніння неодноразово вчиняв насильство щодо свого брата - потерпілого ОСОБА_7 , вони сварились, бились, обвинувачений висловлював погрози фізичною розправою на адресу потерпілого ОСОБА_7 .. У відповідь потерпілий лише заспокоював обвинуваченого. Це вона чула і бачила неодноразово особисто, так як це було на коридорі, а вона виходила на сходинкову клітку та попереджувала, що викликатиме поліцію, якщо конфлікт не припиниться. Коли увечері весною, влітку, восени 2020 р. обвинувачений приходив додому у стані алкогольного сп`яніння і йому довго не відчиняли двері, то він сильно стукав у двері. Коли потерпілий ОСОБА_7 відчиняв двері, то обвинувачений сильно кричав, погрожував потерпілому ОСОБА_7 та бився з ним і звуки бійки було також чути через стіну квартири. При цьому було чути крики обвинуваченого та образи на адресу потерпілого ОСОБА_7 .. Так обвинувачений у ході бійки бив брата руками, кулаками, а той відпихав обвинуваченого від себе. Після таких конфліктів обвинувачений з потерпілим ОСОБА_7 деякий час не розмовляли, а потім проживали звично. ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила дитину та так як обвинувачений щоденно був п`яним, були сварки, бійки, то вона неодноразово викликала поліцію. Неодноразово обвинувачений конфліктував із потерпілим ОСОБА_7 у коридорі. У побуті поведінка обвинуваченого, зазвичай, негативна.

Свідок ОСОБА_15 в суді 22.04.21 р. показала, що обвинуваченого знає як сусіду, стосунків не підтримує. З літа 2020 р. на сходинковій клітці були п`янки, зборища, лунала нецензурна лайка та була бійка. Обвинувачений спав під квартирою. Її квартира знаходиться на 2 - му поверсі і на тій сходинковій клітці, де є інша квартира, у якій інколи перебував обвинувачений. Вона чула через двері у квартирі обвинуваченого, що на першому поверсі, що у квартирі діється конфлікт. Обвинувачений у нетверезому стані неодноразово стукав у двері тієї своєї квартири, що на першому поверсі.

Вказані вище троє свідків мешканці того ж під`їзду будинку і того ж будинку, у якому проживають обвинувачений та потерпілий ОСОБА_7 та вони однозначно ствердили про те, що обвинувачений неодноразово допускав вчинення домашнього насильства щодо свого брата потерпілого ОСОБА_7 , що полягало у п`яних бійках, погрозах, криках, розмові на підвищених тонах як у квартирі, так і на сходинковій клітці під`їзду будинку.

Також винуватість обвинуваченого об`єктивно стверджується такими письмовими доказами у справі:

- копією постанови судді Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 11.02.20 р. у справі № 159/67/20 про притягнення ОСОБА_4 до адмінвідповідальності за домашнє насильство щодо свого брата потерпілого ОСОБА_7 , вчинене о 20 год. 05 хв. 01.01.20 р. за їх місцем спільного проживання (т. 2);

- копією постанови судді Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 03.03.20 р. у справі № 159/527/20 про притягнення ОСОБА_4 до адмінвідповідальності за домашнє насильство щодо свого брата потерпілого ОСОБА_7 , вчинене о 20 год. 46 хв. 31.01.20 р. за їх місцем спільного проживання (т. 2);

- копією постанови судді Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 11.06.20 р. у справі № 159/2 315/20 про притягнення ОСОБА_4 до адмінвідповідальності за домашнє насильство щодо свого брата потерпілого ОСОБА_7 , вчинене о 00 год. 05 хв. 09.05.20 р. за їх місцем спільного проживання (т. 2);

- рапортом поліцейського від 03.10.20 р. (т. 2) про повідомлення ОСОБА_16 на лінію «102» о 23 год. 51 хв. 03.10.20 р. про те, що за адресою: АДРЕСА_1 брат її чоловіка наніс останньому тілесні ушкодження; агресивно налаштований; по прибуттю на місце встановлено, що мати обвинуваченого у справі повідомила поліції, що домашнє насильство вчиняє ОСОБА_4 , який нині відсутній, так як пішов у невідомому напрямку до приїзду поліції;

- заявою потерпілого ОСОБА_7 від 03.10.20 р. (т. 2) у поліцію про те, що обвинувачений по місцю їх спільного проживання вчинив щодо нього домашнє насильство, а саме: погрожував йому фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою, кричав, бив посуд, намагався затіяти з ним бійку, чим завдав шкоди його псих. здоров`ю;

- заявою матері потерпілого ОСОБА_7 від 03.10.20 р. (т. 2) у поліцію про те, що обвинувачений по місцю їх спільного проживання у нетверезому стані вчинив щодо нього домашнє насильство, а саме: вступив у бійку з потерпілим, погрожував останньому посяганням на його життя;

- рапортом поліцейського від 13.10.20 р. про звернення потерпілого ОСОБА_7 на неправомірну поведінку обвинуваченого (т. 2);

- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 13.10.20 р. (т. 2), згідно з яким потерпілий ОСОБА_7 повідомив у поліцію про вчинення обвинуваченим умисно систематично домашнього насильства щодо нього, з приводу чого 14.10.20 р. відповідні відомості було внесено щодо обвинуваченого у ЄРДР (т. 2);

- рапортом поліцейського від 12.10.20 р. (т. 2) про повідомлення потерпілим ОСОБА_7 на лінію «102» о 08 год. 27 хв. 12.10.20 р. про те, що за адресою: АДРЕСА_1 його рідний брат обвинувачений у справі в стані алкогольного сп`яніння вчинив з ним бійку;

- заявою потерпілого ОСОБА_7 від 12.10.20 р. (т. 2) у поліцію про те, що обвинувачений по місцю їх спільного проживання вчинив щодо нього домашнє насильство, а саме: погрожував йому фізичною розправою, не давав йому спати, штовхав його, чим завдав шкоди його психологічному здоров`ю;

По епізоду з потерпілим ОСОБА_6 ..
Потерпілий ОСОБА_6 в суді 21.05.21 р. показав, що обвинуваченого знає. О 20 год. 30 хв. 01.07.20 р. він йшов додому з квітами для своєї дружини; пакетом. Перед цим він випив 2 бокала пива. У дворі біля будинку він побачив знайомих, підійшов та привітався. Обвинувачений та компанія у складі біля 5 осіб, у якій була і дівчина, знаходилась біля турніків і була п`яна. Обвинувачений наніс присутній дівчині удар кулаком і вона впала. Дівчина, посидівши, встала. Він зробив обвинуваченому зауваження, що так не можна робити, та легко долонею руки штовхнув його у область грудної клітки. Від цього його поштовху обвинувачений сів на лавку, полаявся і потім встав. Поки він ще розмовляв із знайомими із компанії, обвинувачений сказав, що зараз сокиру і молоток візьме та побіг додому. Всі з цього посміялись і він сприйняв це як жарт. При цьому обвинувачений випивав із присутньою дівчиною. Відстань до першого під`їзду з цього місця була біля 35 м.. Були тоді у дворі і інші людини, у т. ч. і на лавочках біля під`їздів. Він ще через хвилину чи дві також пішов і йшов біля під`їзду обвинуваченого до свого під`їзду. Оглянувшись, він побачив, що обвинувачений вибігає, чи швидким кроком виходить із свого відчиненого під`їзду, і тримає у лівій руці сокиру, а у правій - молотка; щось кричить. Він це сприйняв для себе як загрозу. Сокирка була невелика, для використання на кухні, молоток трохи більший. Він поставив пакет із букетом на тротуар біля під`їзду; відразу підійшов до обвинуваченого та сказав: «Що ти робиш? Так не можна.»; взяв обвинуваченого за кисті рук, двічі стукнув його об відчинені двері під`їзду спиною для того, щоб той випустив сокиру та молоток, та сказав: «Пусти.». Обвинувачений сказав йому: «Сам пусти.». Після цього він опинився на асфальті і подальших подій не пригадує, так як втратив свідомість. Самого удару чи замахування з боку обвинуваченого він не бачив. Обвинувачений станом його здоров`я не поцікавився. До нього підійшов якийсь хлопець із наплічником та запитував про стан його здоров`я; допоміг йому встати. Йому паморочилось у голові. Коли він піднявся, то знаряддя спричинення тілесних ушкоджень біля себе він не побачив. Коли він хотів викликати поліцію із свого мобільного телефону, то та дівчина, за яку він заступився, вибила йому телефон з рук. Обвинуваченого він побачив сидячим на лавці. Заяву у поліцію він написав. Будь - яких тілесних ушкоджень обвинуваченому він не наносив. Потім прибула поліція, швидка допомога. Поліцейський сказав йому піти додому і вмитись до прибуття швидкої допомоги. Він був госпіталізований. Обвинувачений пробачення у нього просив, однак, ніякого відшкодування не надавав, обіцяючи часткове відшкодування шкоди. Цивільний позов він підтримує у повному обсязі. Обвинуваченого не прощає, але не настоює на суворому покаранні обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_17 в суді 22.04.21 р. показала, що обвинуваченого - знає, стосунки напружені, так як останній її ображає, погрожує їй. З потерпілим знайома, проживає у одному під`їзді. У теплу пору року у 2020 р., у післяобідню пору вона гуляла з дитиною на вулиці у дворі будинку по вул. Володимирській у м. Ковелі Волинської області, сиділа на лавці біля дороги. Обвинувачений сидів у компанії подалі на іншій лавці на відстані біля 30 м. У тій компанії було біля 5 осіб, у т. ч. жінка подруга обвинуваченого. До обвинуваченого підійшов сусіда із другого під`їзду - потерпілий ОСОБА_6 з букетом квітів; вони привітались за руку, поговорили та разом пішли до під`їзду обвинуваченого. Обвинувачений побіг, чи швидко покрокував додому у свій під`їзд. Потерпілий ОСОБА_6 спокійним кроком пішов за ним на відстані біля 5 - 10 м, але у під`їзд не заходив і чекав біля під`їзду обвинуваченого. Біля 1 го під`їзду на лавці сиділа свідок ОСОБА_18 і обвинувачений проходив повз цього свідка. Обвинувачений вийшов з під`їзду і щось тримав у руці, - предмет, схожий на молоток, палку чи камінь, і вдарив потерпілого ОСОБА_6 у голову. Останній впав назад, горілиць, на асфальт, але не на бровку; втратив свідомість. Вона підбігла до потерпілого ОСОБА_6 і бачила, що у останнього було червоне, пошкодження на голові. Викликали швидку допомогу, так як потерпілий ОСОБА_6 втратив свідомість; 5 хв. він лежав, потім прийшов до свідомості, піднявся; йому паморочилось, він був блідим, йому було зле; вибачався за те, що хотів розібратись із обвинуваченим біля під`їзду, у стороні, щоб діти у дворі не бачили розборок. Підійшовши до потерпілого ОСОБА_6 , вона бачила, що у нього було роздерте; запаху спиртного від нього вона не чула; він був адекватним. В момент конфлікту між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_6 вона знаходилась на відстані біля 30 м від них. Вийшла дружина потерпілого ОСОБА_6 та повела його геть. Обвинувачений сидів біля свого під`їзду та лаявся, обурювався тим, що потерпілий ОСОБА_6 домагався його подруги. Після цього вона ніякого предмета ні у обвинуваченого, ні поряд з ним не бачила. Потерпілого ОСОБА_6 забрала швидка допомога від другого під`їзду, з лавки. Прибула поліція.

Свідок ОСОБА_19 в суді 22.04.21 р. показала, що обвинуваченого та потерпілого - знає, стосунки нормальні. Влітку 2020 р., увечері вона, вийшовши на подвір`я по АДРЕСА_2 , спілкуючись із своєю сестрою, побачила, що біля турніків сидить компанія біля 6 осіб: обвинувачений із своїми друзями, а також - дівчина. До них підійшов сусід із сусіднього під`їзду, привітався за руку та між ними виник якийсь спір, суперечка, так як вона чула сварку, розбірки. Потім обвинувачений побіг, швидко пішов додому у свій під`їзд - першим. Коли потерпілий ОСОБА_6 йшов додому від турніків у напрямку будинку, слідуючи відразу за обвинуваченим, з квітами у руках, та зупинився чекати біля першого під`їзду, обвинувачений вибіг із першого під`їзду та наніс потерпілому ОСОБА_6 , який якраз був під цим під`їздом, удар. Потерпілий ОСОБА_6 почав падати та упав позад себе на асфальт та втратив свідомість. В цей момент вона була на відстані біля 20 м. від потерпілого ОСОБА_6 , відвернулась, так як і їй стало зле. Неподалік від обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_6 також стояла дівчина, яка вирушила туди з місця розташування компанії майже відразу за обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_6 .. Обвинуваченого з цього часу і вже у той день вона не бачила. Вона з іншими сусідами, серед яких була і свідок ОСОБА_17 , підійшла до потерпілого ОСОБА_6 .. Біля потерпілого ОСОБА_6 будь - яких речей, схожих на молоток тощо, вона не бачила. Вона особисто викликала поліцію та швидку допомогу та повідомила, що людина втратила свідомість, щоб подивились, що відбувається. Прибула поліція, а коли вона пішла додому то і швидка допомога. У дворі будинку на час таких подій були: свідок ОСОБА_17 із дитиною, викликала швидку допомогу; свідок ОСОБА_18 , яка сиділа на лавці неподалік під`їзду і ближче до місця нанесення удару потерпілому ОСОБА_6 , ніж вона.

Аналізуючи показання цих свідків, суд враховує, що вони повністю підтвердили показання потерпілого ОСОБА_6 у тій їх частині, що у нього біля турніків із обвинуваченим виник спір, після чого обвинувачений швидко рушив до свого під`їзду, а потерпілий поволі пішов за ним, рухаючись у сторону свого під`їзду. Цими ж показаннями спростовано показання обвинуваченого у тій їх частині, що потерпілий переслідував його тоді, коли він від компанії біля турніків рушив до свого під`їзду. Показаннями цих свідків однозначно стверджено, що обвинувачений, вибігши із свого під`їзду, тримаючи у руці предмет, схожий на молоток, вдарив потерпілого ОСОБА_6 , який якраз знаходився поблизу його під`їзду, у голову, після чого останній впав назад горілиць, втратив свідомість, та, відповідно, спростовано показання обвинуваченого у тій їх частині, що він у руці нічого, схожого на молоток, не мав, потерпілому ОСОБА_6 удару не наносив, а лише штовхнув того зап`ястям своєї правої руки у область грудей, так як той його роздратував.

Свідок ОСОБА_18 в суді 22.04.21 р. показала, що обвинуваченого знає як сусіду, стосунки - нормальні. Обвинувачений у стані сп`яніння бушує у дворі. Одного разу влітку 2020 р., у червні, у післяобідню пору, коли вона була на вулиці, відпочивала із сусідами на лавці, що біля другого (середнього) під`їзду буд. АДРЕСА_2 , то через годину часу побачила, що обвинувачений та потерпілий ОСОБА_6 у дворі біля кущів поспорили, кричали і почали битись. У цій компанії були хлопці 3 4 осіб - та дівчина, серед них: обвинувачений та потерпілий ОСОБА_6 .. До компанії, у якій вже був обвинувачений, підійшов потерпілий ОСОБА_6 .. Обвинувачений після сварки пішов додому першим, при цьому у руках нічого не мав. А потерпілий ОСОБА_6 - побіг за обвинуваченим. Відстань між ними була біля 20 м. Коли вони дійшли до під`їзду, то ще поговорили і обвинувачений штовхнув потерпілого ОСОБА_6 рукою; взяв за груди, за барки, попустив, шпурнув того і той впав на спину позад себе. Обвинувачений залишився стояти на тому ж місці. Почались крики: «Б`є!». Прибула поліція, швидка допомога. До моменту прибуття поліції потерпілий ОСОБА_6 , полежавши хвилину, встав та пішов повз неї до свого під`їзду. До потерпілого ніхто не підходив. Крові, тілесних ушкоджень на потерпілому не було. Обвинуваченого забрала поліція. Вона - пішла додому.

Суд вважає, що показаннями вказаного вище свідка, в основному, підтверджено показання потерпілого та свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_19 про хід подій, однак, ця свідок, будучи розташованою, як показала вона та свідок ОСОБА_19 найближче з них до місця конфлікту обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_6 біля під`їзду обвинуваченого, разом з тим, показала, що потерпілий побіг за обвинуваченим до під`їзду обвинуваченого, а обвинувачений штовхнув потерпілого біля під`їзду. Однак у цій частині показання цього свідка суд оцінює критично, оскільки вона, будучи розташованою у момент конфлікту обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_6 найближче до них порівняно з іншими свідками, мала б бачити і те, що обвинувачений заходив у свій під`їзд, потім виходив із свого під`їзду, чого, однак, не показала. Тому суд вважає, що цей свідок намагається допомогти обвинуваченому уникнути покарання за вчинене засобом свідчень про те, що конфлікт обвинуваченого із потерпілим ОСОБА_6 біля під`їзду обвинуваченого продовжився після того як потерпілий наздогнав обвинуваченого біля його під`їзду.

Також винуватість обвинуваченого об`єктивно стверджується такими письмовими доказами у справі:

-рапортом поліцейського від 01.07.20 р., згідно з яким о 20 год. 34 хв. 01.07.20 р. ОСОБА_20 повідомлено у поліцію про те, що сусіда на ім`я ОСОБА_21 бігає по дворі буд. АДРЕСА_2 з предметом, схожим на сокиру; наніс сокирою тілесні ушкодження іншому сусідові;

-рапортом поліцейського від 01.07.20 р., згідно з яким лікарем ОСОБА_22 повідомлено у поліцію про те, що о 21 год. 39 хв. 01.07.20 р. госпіталізований потерпілий, який скаржився на тілесні ушкодження, нанесені біля місця проживання сусідою предметом, схожим на сокиру;

-заявою потерпілого від 01.07.20 р. про притягнення до відповідальності обвинуваченого за нанесення йому тілесних ушкоджень в ході конфлікту, згідно з якою, що стверджується витягом з ЄРДР від 14.07.20 р., у ЄРДР поліцією було внесено відомості про те, що 01.07.20 р. обвинувачений потерпілому ОСОБА_6 наніс тілесні ушкодження;

-висновком експерта № 166 від 13.07.20 р. проведеної СМЕ потерпілого, згідно з яким у останнього, з врахуванням даних обстеження і медкарти № 5 137 497 стаціонарного хворого Ковельської ЦРЛ на ім`я потерпілого, при проведенні СМЕ виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми зі струсом головного мозку, гематоми лівої орбітальної ділянки з раною, садна лівого плечового суглобу, що утворились від дії тупого твердого предмета (предметів), можливо, від удару (кулаком, молотком) в час, вказаний у постанові слідчого та у меддокументації і потерпілим, і за ступенем тяжкості відносяться до категорії: закрита ЧМТ зі струсом головного мозку, гематома лівої орбітальної ділянки з раною, - легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, садно лівого плечового суглобу - легких тілесних ушкоджень. Вище вказані тілесні ушкодження у потерпілого не могли утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту з прискоренням. По тілу потерпілого було нанесено не менше двох ударів;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.07.20 р. з фототаблицями, згідно з яким такий проведено у присутності експерта за участю потерпілого та для перевірки механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, та в ході такої слідчої дії потерпілий детально та послідовно розповів та показав, де саме та як в ході конфлікту обвинувачений наніс йому удар по обличчю, від якого він впав.

По епізоду з потерпілим ОСОБА_23 ..
Свідок ОСОБА_24 в суді 12.05.21 р. показав, що обвинуваченого знає біля 2 х років. Увечері у 2021 р. він із свідком ОСОБА_11 та обвинуваченим на заправці біля «Сільмашу», в середині магазину пили чай, він був випившим. Свідок ОСОБА_11 вийшов з магазину першим, а вони залишились. Потім вони вийшли з магазину і він - пішов у туалет на території заправки. Коли він вийшов з туалету, то побачив, що обвинувачений наполовину верхньою частиною тіла знаходиться у кабіні вантажного автомобіля - «софіка», який стояв на території заправки через двері з боку водія. Інших осіб біля цього авта він не бачив. Він був на відстані біля 20 м від цього авта і він крикнув обвинуваченому: «Вилазь звідти.». При цьому двері авта були з правої сторони від нього. Поряд інших автівок не було. Але обвинувачений на його крик ніяк не відреагував. Чи чув його обвинувачений, не знає. Він до обвинуваченого не підходив. Що обвинувачений робив у кабіні, він не знає. Потім хтось голосно кричав, так як на заправці ще були люди. Він злякався і побіг додому у сторону від вантажного автомобіля, так як якісь хлопці кричали: «Заліз.». Обвинувачений на крики сторонніх осіб не реагував, не втікав.

Аналізуючи показання цього свідка, суд вважає, що ними повністю спростовано доводи сторони захисту у тій їх частині, що обвинувачений, викрадаючи майно потерпілого ОСОБА_25 , вважав, що його при цьому ніхто не бачить та доводиться та обставина, що обвинувачений викрадав майно у присутності осіб, які знаходились на АЗС, які побачили та усвідомили вчинення ним викрадення і своїми криками намагались припинити такі неправомірні дії. Обвинувачений же, попри крик свідка ОСОБА_24 : «Вилазь», попри крики присутніх на АЗС інший осіб: «Заліз», усвідомлюючи, що його дії по викраденню майна потерпілого помічені і оцінюються саме як викрадення, проігнорував це і продовжив свої злочинні дії. Так вказаний вище свідок прямо посвідчив, що бачив, як обвинувачений проник у кабіну потерпілого водія та припиняв такі його дії. Саме тоді на АЗС хтось із присутніх людей голосно закричав: «Заліз.», тому він злякався та втік.

Крім цього показаннями цього свідка спростовуються показання обвинуваченого у тій їх частині, що він, викравши майно потерпілого, ще звертався до свідків присутніх з ним під час розпивання спиртного осіб, із запитанням про те, чи вони не йдуть вже із АЗС, так як свідок ОСОБА_24 втік із АЗС відразу після голосних криків присутніх там людей: «Заліз».

Свідок ОСОБА_11 в суді 12.05.21 р. показав, що обвинуваченого знає біля 2 х років, стосунки - звичайні. 28 числа, у жовтні, 2020 р. він, як пригадує, із свідком ОСОБА_24 та обвинуваченим вживав спиртне, потім, коли вже було темно, вони разом пішли на заправку придбати цигарок. З ними була ще дівчина. Вони стояли на вулиці. На заправці було багато хлопців. Незнайомий йому чоловік ходив біля фури та дивився і крутив контакти, присів між причіпом та обдивлявся контакти. Обвинувачений попросив його підійти до цього чоловіка і попросити грошей. Обвинувачений та свідок ОСОБА_24 залишились на місці, а він підійшов до цього чоловіка зі сторони пасажирського сидіння і попросив 10 грн. Але той його не зрозумів, іноземною мовою сказав почекати. Він зрозумів, що цей чоловік не українець. Двері кабіни з цього боку, де був він, були зачинені. Обвинувачений з ним до цього чоловіка не підходив, де був він не знає. Позаду нього на відстані 10 м та на такій же відстані ближче до кабіни фури стояла група хлопців. В цей час виявили, що у машині хтось «шастає», щось краде та втікає. Але він цього не бачив. Він побачив, що хлопців, з якими він був на АЗС немає. Хлопці, які стояли на заправці і були із легковим автомобілем, почали кричати у сторону кабіни фури, наздоганяти когось, кричати та наздогнали автомобілем десь біля технікуму і привезли обвинуваченого на заправку до цієї фури. Він зрозумів, що викрадач це обвинувачений, так як ті хлопці, які затримали обвинуваченого, привезли документи у папці, телефон сенсорний. Прибула поліція. Обвинуваченого та його тоді було затримано.

Показаннями цього свідка спростовуються показання обвинуваченого у тій їх частині, що він, викравши майно потерпілого, ще звертався до нього із запитанням про те, чи вони не йдуть вже із АЗС, так як свідок показав, що зрозумів про те, що викрадачем із фури є обвинувачений лише тоді, коли того затримали та повернули назад на АЗС. Свідок також показав, що коли він був на території АЗС із бого боку фури, де двері кабіни були зачиненими, то інші присутні на АЗС люди хлопці, які стояли ближче до кабіни фури - з легковим автомобілем - виявили, що у машині хтось «шастає», щось краде та втікає; почали кричати у сторону кабіни фури, наздоганяти когось, кричати та потім - наздогнали автомобілем і привезли назад до фури на заправку саме обвинуваченого як особу, яку виявили у машині в той момент, коли вона туди проникала, та яка, будучи виявленою саме у цей момент, втікала з території АЗС.

Неповнолітній свідок ОСОБА_26 , будучи допитаним у присутності педагога, 13.07.21 р. суду показав, що о 22 год., взимку, після Нового року він з друзями сидів у легковій автівці на заправці «Upg» по вул. Володимирській і пили каву. Автомобіль стояв з протилежної від входу на заправку сторони. Раптом прибіг та сів у автомобіль за кермо його товариш ОСОБА_27 та сказав, що пограбували поляка, який стояв. Вони поїхали шукати грабіжника. Поїхали у сторону технікуму, на стоянці побачили, що йде двоє людей, один з яких - обвинувачений. Коли авто зупинилось, він швидко вибіг та побіг за обвинуваченим, кричав йому: «Стій.». Інший чоловік втік. Обвинувачений кинув папку з документами, телефон, планшет в сторону. Коли він запитав про документи, то той відповів, що не знає. Коли зателефонував телефон, то обвинувачений сказав, що телефон йому не належить; почав щось казати про те, що вже йде. Його товариш знайшов документи, що були викинуті. Обвинувачений сказав, що тільки що вийшов із СІЗО. Хтось із їх компанії почав викликати поліцію. Вони тримали обвинуваченого, щоб той не втік. Поліція прибула і він видав поліції папку з документами, телефон, планшет. Вони повернулись на ту ж заправку. Там стояла фура поляка, прибула поліція. Привели того чоловіка, з яким йшов обвинувачений; жінку, яка була разом з обвинуваченим та компанією до цього на заправці.

Показаннями цього неповнолітнього свідка спростовуються показання обвинуваченого у тій їх частині, що він, викравши майно потерпілого, поволі пішов з викраденим додому, заходячи по дорозі до бару, оглядаючи та оцінюючи викрадене; що він добровільно повернув викрадане майно та від переслідування не втікав. Так показаннями цього ж свідка, який був у момент вчинення крадіжки на території АЗС у компанії тих осіб, які були із легковим автомобілем, та які виявили, що у машині хтось «шастає», щось краде та втікає; почали кричати у сторону кабіни фури, наздоганяти грабіжника, кричати та потім - наздогнали автомобілем, та у салоні якого і був вказаний вище неповнолітній свідок, стверджується, що привезли назад на заправку саме обвинуваченого як особу, яку виявили у машині в той момент, коли вона туди проникала, та яка, будучи виявленою саме у цей момент, втікала з території АЗС і була затримана ними неподалік території Палацу культури.

Також винуватість обвинуваченого об`єктивно стверджується такими письмовими доказами у справі:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 28.01.21 р. (т. 1, а. с. 194, 195), згідно з яким потерпілий ОСОБА_28 повідомив поліції про відкрите викрадення у нього о 22 год. 28.07.21 р. невстановленою особою на території АЗС «Upg» із салону автомобіля марки «Вольво», д. н. з. НОМЕР_5 , планшета марки «Хуавей» сірого кольору, телефону мобільного марки «Хуавей» чорного кольору, особистих документів, чим було спричинено йому збитки на суму 34 094 грн, у процесі чого остання була помічена перехожими; відомості було внесено у ЄРДР 29.01.21 р. щодо вчинення кримінального правопорушення 28.01.21 р. саме обвинуваченим ОСОБА_4 ;

-рапортом поліцейського ОСОБА_29 від 28.01.21 р. (т. 1, а. с. 196) про те, що о 21 год. 39 хв. 28.01.21 р. було отримано повідомлення про викрадення з авта із вул. 1 го Травня. Заявник повідомив, що перебуває по вул. Володимирській, а обікрадене авто та його водій знаходяться на заправці «Upg» по вул. Варшавській, 1 у м. Ковелі Волинської області. По прибуттю було затримано обвинуваченого та свідка ОСОБА_11 , повідомлено СОГ;

-протоколом огляду місця події від 29.01.21 р. з фототаблицями (т. 1, а. с. 197 - 200), згідно з яким за участю спеціаліста під час сильного снігу оглянуто ділянку території, що має бетонну, вкриту снігом поверхню, на відкритій місцевості по вул. Володимирській, 124 у м. Ковелі Волинської області, зліва від якої розміщений палац культури ім. Шевченка; справа 9 ти поверхова будівля; навпроти - у одному ряду розташовані легкові автівки. Освітлення ліхтарями відсутнє. Слідів боротьби, камер відеоспостереження не виявлено;

-протоколом огляду місця події від 28.01.21 р. з фототаблицями (т. 1, а. с. 201 - 206), згідно з яким за участю спеціаліста оглянуто автомобіль вантажний марки «Вольво» блакитного кольору, д. н. з. НОМЕР_5 , з причіпом, що розміщений на території АЗС «Upg», що по вул. Варшавській, 1 у м. Ковелі Волинської області. Справа від автомобіля на відстані біля 20 м знаходиться приміщення АЗС. Замки на дверях автомобіля не пошкоджені. На панелі у салоні авта біля водійського керма виявлено планшет марки «Хуавей» сірого кольору. У ніші салону авта виявлено папку і коробку. У папці темного кольору виявлено файли полімерні. Обстановка у салоні не порушена. На території АЗС «Upg» закріплені камери відеоспостереження. Виявлено та вилучено сліди пальців рук із передметів у салоні авта;

-протоколом добровільної видачі від 29.01.21 р. (т. 1, а. с. 224 - 229), згідно з яким потерпілим ОСОБА_30 добровільно видано поліції: папку коричневого кольору із документами; телефон мобільний марки «Хуавей», планшет марки «Хуавей», та протоколом огляду речей від 29.01.21 р. з додатком та фототаблицями, згідно з яким вказане вище майно було оглянуто;

-протоколом огляду речей від 03.02.21 р. з фототаблицею (т. 1, а. с. 232, 233), згідно з яким оглянуто сервер марки «Dahua» у підсобному приміщенні автозаправочного комплексу «Upg», що по вул. Варшавській, 1 у м. Ковелі Волинської обл., та виявлено відео від 28.01.21 р., яким зафіксовано події о 21 год. 30 хв. 28.01.21 р.;

-висновком судової товарознавчої експертизи від 08.02.21 р. № СЕ 19/103 21/981 ТВ», згідно з яким загальна ринкова вартість телефону мобільного марки «HUAWEI mate 10 late», планшета марки «HUAWEI Media Pad Т3 7» за станом на 28.01.21 р. могла складати 4 050 грн;

-рапортом поліцейського від 28.01.21 р. (т. 2), згідно з яким на лінію «102» повідомлено о 21 год. 39 хв. 28.01.21 р., що 5 хв. тому біля Палацу культури невідомий чоловік, одягений у чорний одяг, шляхом вільного доступу проник у вантажний автомобіль марки «Вольво» і викрав папку. Заявник доганяв злочинця і той кинув папку, власником якої є іноземець, та утік у невідомому напрямку; по прибуттю встановлено, що документи на вантаж, планшет вже знаходяться у осіб, а телефон у викрадачів.

-рапортом поліцейського від 28.01.21 р. (т. 2), згідно з яким перехожа ОСОБА_31 повідомила у поліцію о 21 год. 42 хв. 28.01.21 р., що у м. Ковелі Волинської обл., по вул. 1 го Травня, 54 невідомі особи звернулись до неї і просять викликати поліцію, так як затримали невідому особу, яка щось викрала із т/з іншої особи; між ними відбувається конфлікт, що переростає у бійку;

-рапортом поліцейського від 29.01.21 р. (т. 2), згідно з яким потерпілий ОСОБА_28 повідомив у поліцію о 02 год. 46 хв. 29.01.21 р., що коли він зупинився проїздом у м. Ковелі Волинської обл., по вул. Варшавській, 1, на АЗС «Upg», то в період з 21 год. 48 хв. по 21 год. 50 хв. 28.01.21 р. невстановлена особа шляхом вільного доступу із незачиненої кабіни його вантажного авта марки «Вольво» відкрито викрала папку з документами на вантаж, телефон мобільний марки «Хуавей», пристрій планшетний марки «Хуавей», чим спричинила йому майнову шкоду на загальну суму 600 Євро; по прибуттю на місце встановлено, що затримано обвинуваченого та з місця події вилучено папку з документами;

-протоколом огляду речей від 03.02.21 р. з додатком та фототаблицями (т. 2), згідно з яким оглянуто диск цифровий носій із відео з камери відеоспостереження за 28.01.21 р. на території АЗС «Upg» у м. Ковелі Волинської області, по вул. Варшавській, 1, згідно з яким зафіксовано події о 21 год. 30 хв. та на зображенні є частина автозаправочного комплексу, паркан зліва зі сторони Палацу культури; автомобілі, що припарковані уздовж нього; частину вул. Володимирської, зокрема. Зображено вантажний автомобіль (фуру) з напівпричепом із синім тентом, що припадкова ний біля паркана і особу чоловічої статі, яка присядки знаходиться біля задньої частини причіпа, схожу на потерпілого ОСОБА_32 (особа 1); силует особи чоловічої статі, яка одягнена у темну куртку, штани, шапку, рухається у напрямку приміщення станції (особа 2), підійшовши, зупиняється і стоїть до особи 1 спиною, дивлячись у напрямку кута будинку; із за кута приміщення будівлі АЗС виходить особа чоловічої статі, одягнена у темні штани, темно синю куртку, сіру шапку, що зовні схожа на обвинуваченого (особа 3) і рухається до особи 1, а підійшовши, починає розмову. Особа 1 йде до середини причіпа та зупиняється. Особа 3, залишившись біля задньої частини причіпа, показує щось своїми жестами у напрямку кута будівлі і тоді із за приміщення виходить особа 2 та ще одна особа чоловічої статі, одягнена у темні штани, куртку та шапку особа 4. Особи 2 та 4 підходять до особи 1, тоді як особа 3 заходить за причіп і зникає з поля зору відеокамери. Зображено скупчення осіб чоловічої статі напроти приміщення АЗС на відстані 20 м від автомобіля. Особа 4 рухається за причіа автомобіля, зупиняється там, жестикулює своїми руками у напрямку кабіни авта та рухається до осіб 1, 4, а потім йде за причіп авта і зникає з поля зору відеокамери. До осіб 1, 2 підходить гурт осіб чоловічої статі, які попередньо розмовляли неподалік свого авта і особа 1 біжить за кабіну сідлового тягача. Згодом у цому ж місці скупчуються люди, які спілкуються між собою. Прибуває поліція.

Суд повно, всесторонньо, обєктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого правильно кваліфіковано органами досудового розслідування та дізнання.

Суд не вбачає підстав визнання будь - якого з доказів сторони обвинувачення неналежним чи недопустимим.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень - проступку (з 01.07.20 р.) та двох злочинів нетяжкого та тяжкого - та особу винуватого у їх сукупності.

До обставин, що помякшують покарання обвинуваченого, суд відносить його молодий вік.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у стані алкогольного сп`яніння (т. 1, а. с. 56); рецидив злочинів; вчинення кримінального правопорушеннч (злочину), передбаченого ст. 126 1 КК України щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Судом також враховується те, що обвинувачений негативно характеризується по місцю фактичного проживання, ДОП та уповноваженим органу пробації за час перебування на обліку (т. 1, а. с. 49, т. 2), не працює та не має доходу, хоча є працездатного віку; не має утриманців, раніше він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у т. ч. неодноразово - за злочини проти власності із застосуванням насильства (т. 1, а. с. 50, 51, т. 2), судимість за частину з яких не знята та не погашена у встановленому законом порядку (т. 1, а. с. 52); перебував під адміннаглядом з 20.01.20 р. та неодноразово допускав порушення його умов, за що притягався до адмінвідповідальності; інкримінований йому проступок вчинив під час іспитового строку, визначеного за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 29.04.20 р. (т. 1, а. с. 52 54, т. 2), належних висновків не зробивши та не виправдавши довіру суду; крім того, є особою, щодо якої за постановою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 20.01.20 р. встановлено адміністративний нагляд, неодноразово порушував його умови та обмеження, що стверджується копією постанови судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 10.07.20 р., що набрала законної сили 21.07.20 р. (дані з ЄДРСР)(т. 1, а. с. 55), інкриміноване йому кримінальне правопорушень (злочин), передбачене ст. 126 1 КК України вчинив під час досудового розслідування щодо нього кримінального провадження по вчиненню кримінального правопорушення (проступку) щодо потерпілого ОСОБА_6 та під час перебування обвинувального акта за цим епізодом у суді, тобто, є схильним до вчинення деліктів; стан його здоров`я; консультаційний висновок спеціаліста № 509 від 01.07.20 р., за яким обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння. Суд разом з тим враховує, що всі троє потерпілих не настоюють на його суворому покаранні, а потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що примирився з обвинуваченим.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства чи застосування іншого, менш суворо виду покарання, ніж арешт, позбавлення волі, так як обвинувачений не працює, є працездатного віку, не має утриманців, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, тобто, є схильним до вчинення деліктів.

Обвинувачений за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 29.04.20 р. засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 р. позбавлення волі з іспитовим строком 1 р., судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку. Інкриміноване йому кримінальне правопорушення вчинив під час іспитового строку.

Тому суд вбачає підстави для застосування положень ст. ст. 70, 71 КК України.

05.04.21 р. потерпілим ОСОБА_7 подано до суду заяву, у якій зазначив, що не заперечує щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за примиренням винуватого з потерпілим.

За змістом ст. 46 КК України «Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим» передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Однак суд не вбачає підстав для задоволення такої заяви потерпілого ОСОБА_7 , так як обвинувачений не належить до осіб, які вперше вчинили злочин невеликої тяжкості.

Процесуальні витрати та речові долкази у справі присутні.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У справі потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 2 080 грн, 28 коп. майнової та 15 000 грн моральної шкоди, що обґрунтований тим, що внаслідок вище зазначених встановлених судом злочинних дій обвинуваченого він, отримавши тілесні ушкодження, перебував на стацлікуванні у травматологічному відділенні Ковельського МТМО з 01 по 06 липня 2020 р., та після лікування ще деякий час почувався зле. Для лікування ним було придбано за власні кошти ліків відповідно до лікарського призначення на загальну суму 1 280 грн, 28 коп., що повністю підтвердив документально. Суму морального відшкодування обґрунтовує тим, що кримінальне правопорушення щодо нього було вчинено привселюдно, що принизило його. Потрапляння його на лікування у зв`язку з цим посяганням схвилювало його сім`ю. Він ударів від відчував сильний головний біль, був пригніченим та переживав з огляду на можливість погіршення стану здоров`я; деякий час не міг спілкуватись із друзями, знайомими, виходити з дому, змушений був лікуватись ще амбулаторно психологічно, його звичний порядок життя було порушено. У зв`язку з нанесенням йому тілесних ушкоджень він переніс стрес.
Обговорюючи питання цивільного позову, суд приходить до висновку, що він підлягає до повного задоволення. Суд при цьому враховує, що обґрунтування і суми морального відшкодування також знайшло своє ствердження в суді та є підставним. Так внаслідок неправомірних злочинних дій обвинуваченого потерпілий та цивільний позивач ОСОБА_6 зазнав тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим лікувався стаціонарно, чим було порушено звичний спосіб його життя. Він, безсумнівно, від отриманих тілесних ушкоджень, відчував фізичний біль та переживав хвилювання щодо свого стану здоров`я. Тому позов підлягає до повного задоволення.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 208 КПК України, ст. 5 КК України, ст. ст. 22, 23 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні: кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України; кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 126 1, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 125 КК України - у виді арешту на строк 05 (п`ять) місяців;

за ст. 126 1 КК України - у виді арешту на строк 06 (шість) місяців;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, остаточню призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 29.04.20 р. та остаточно визначити ОСОБА_4 до відбування 5 (п`ять) років, 06 (шість) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання 29.01.21 р. (т. 2).

Цивільний позов потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі.
Стягнути із обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_4 на користь потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_6 2 080 (дві тисячі вісімдесят) грн, 28 коп. майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн морального відшкодування.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на доход держави процесуальні витрати у справі, а саме:
- 653 (шістсот п`ятдесят три) грн за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок № СЕ 19/103 21/981 ТВ від 08.02.21 р.) (т. 1, а. с. 241);

- 1 471 (одну тисячу чотириста сімдесят одну) грн, 05 коп. за проведення судової дактилоскопічної експертизи (висновок № СЕ 19/103 21/1 134 ТВ від 09.04.21 р.) (т. 2).

Речові докази у справі:

- телефон мобільний марки «HUAWEI mate 10 late», планшет марки «HUAWEI MediaPad Т 3», та папку з особистимим документами потерпілого ОСОБА_10 , що передані останньому на зберігання за постановами слідчого від 29.01.21 р. (т. 1, а. с. 189, 230), заявою потерпілого (т. 2) - залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_10 ;

- паперовий конверт з маркуванням «45», диск (носій цифрової інформації) марки «Омега» із файлами відео з камер відеоспостереження автозаправочного комплексу «Upg» від 28.01.21 р., - залишими при матерілах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. а обвинуваченим - в той же строк з моменту отримання копії даного вироку.

Головуючий:ОСОБА_1