КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/9400/21 Провадження № 11-кп/824/3481/2021 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000661 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Золотоноша Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 просить вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У решті вирок залишити без змін.

В змінах до апеляційної скарги заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 просить вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року змінити, рішення про застосування ст. 75 КК України щодо ОСОБА_6 викласти в редакції: відповідно до вимог ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на один рік.
У решті вирок суду залишити без змін.

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено, від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.
На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_6 зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Також цим вироком вирішене питання щодо стягнення процесуальних витрат та речових доказів.

В доводах апеляційної скарги не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення і правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого прокурор вважає, що при призначенні ОСОБА_6 покарання судом було невірно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.
Посилаючись на положення ч. 3 ст. 75 КК України апелянт зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваному вироку незаконно звільнив обвинуваченого від відбування призначеного покарання з умовою невчинення протягом іспитового строку виключно злочинів.
Прокурор вказує, що поняття кримінальне правопорушення є ширшим за злочин, оскільки включає також і кримінальні проступки, тому вважає, що внаслідок такої помилки місцевого суду, становище обвинуваченого було незаконно покращено.

В змінах до апеляційної скарги прокурор зазначає, що в оскаржуваному вироку суд звільнив обвинуваченого від відбування призначеного покарання із умовою, яка не передбачена законом, а саме, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
В той же час, апелянт вказує, що положеннями ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, отже поняття кримінального правопорушення є ширшим ніж злочин.
При цьому прокурор зазначає, що призначене ОСОБА_6 покарання не можна вважати таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, в результаті неправильного застосування судом першої інстанції вимог ст. 75 КК України, оскільки умова не вчинення нових кримінальних правопорушень не стосується виду та міри покарання, а лише визначає умову звільнення від відбування призначеного покарання, тому вирок підлягає зміні, а не скасуванню з ухваленням нового вироку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 02 березня 2021 року приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 , вирішив незаконно придбати для подальшого власного вживання психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання для подальшого власного вживання психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, ОСОБА_6 через мережу інтернет зайшов у мобільний додаток «Телеграм» та замовив у невстановленої досудовим слідством особи психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, вартість якої складала 200 грн. Діючи за попередньою домовленістю з невстановленою досудовим слідством особою, 02 березня 2021 року, ОСОБА_6 перерахував на вказаний невстановленою досудовим слідством особою номер розрахункового рахунку, грошові кошти в сумі 200 грн.
Після цього, ОСОБА_6 отримав повідомлення про місце знаходження придбаної ним психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 24. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 близько 17 год. 40 хв. підійшов до будинку № 24 по вул. Березняківська в м. Києві, де на землі біля куща знайшов 5-ти гривневу купюру в середині якої знаходився згорток фольги з психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, яку поклав до кишені штанів та став незаконно зберігати її при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту.
Того ж дня, приблизно о 17 год. 50 хв., за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 24, працівниками Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, було зупинено ОСОБА_6 , який повідомив, що зберігає при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. В подальшому, в період часу з 18 год. 36 хв. до 18 год. 40 хв. під час проведення огляду місця події ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції 5-ти гривневу купюру в середині якої знаходився згорток фольги з психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,229 г, яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що змінена апеляційна скарга першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Висновки суду в частині доведення винуватості, кваліфікації дій та призначеного покарання ніким не оскаржуються.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Враховуючи те, що прокурором внесені зміни до апеляційної скарги, колегія суддів переглядає провадження з урахуванням цих змін.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.
Оскаржуючи вирок суду прокурор зазначає, що судом, яким прийнято рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання було застосовано умову такого звільнення, яка не передбачена положеннями ст. 75 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Положеннями ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, отже поняття кримінального правопорушення є ширшим ніж злочин.
В той же час суд прийняв рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання за умови, що він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Отже доводи прокурора в частині неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме умови звільнення від відбування призначеного покарання не вчинення протягом іспитового строку нового злочину, що не передбачено законом, колегія суддів вважає слушними.
Наведена невідповідність рішення суду чинній редакції ст. 75 КК України підлягає виправленню судом апеляційної інстанції шляхом зміни вироку в цій частині.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, змінити та рішення суду про застосування ст. 75 КК України викласти в такій редакції: відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4