Провадження № 1-кп/202/170/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000845 від 03 грудня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без громадянства, уродженець м. Актау Мангістауської області, Казахстан, має середню-спеціальну освіту, не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, без місця реєстрації та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 06.11.2014 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ч.1 ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання по вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.04.2011 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі. 27.12.2019 звільнений з Солонянської ВК №21 Дніпропетровської області;
- 30.04.2021 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2021 року о 10 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись на території оптової бази, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрів знайомого ОСОБА_6 . В ході бесіди ОСОБА_4 побачив вантажний візок, який знаходився поблизу будівлі №55 на території вказаної оптової бази, який ОСОБА_4 визначив предметом свого злочинного посягання та у останнього раптово виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчиненого повторно.
27.11.2021 близько о 10 годині 55 хвилин ОСОБА_4 продовжуючи перебувати за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, вчиненого повторно, використовуючи довірливі стосунки з ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою, діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і свідомо бажаючи їх настання попросив у останнього передати йому у тимчасове користування вантажний візок, який належить ОСОБА_7 , при цьому пообіцяв повернути його того ж дня через пів години. В свою чергу, ОСОБА_6 взяв візок у ОСОБА_8 , не будучи обізнаним про дійсні злочинні наміри ОСОБА_4 , довіряючи йому та не маючи сумнівів у правдивості його слів, добровільно передав ОСОБА_4 вищевказаний вантажний візок.
В подальшому, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_6 вищевказаний вантажний візок та заздалегідь не маючи наміру повертати його, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном, яким він заволодів шляхом обману, на власний розсуд.
Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 , майнову шкоду на суму 2000 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і пояснив, що 27 листопада 2021 року, знаходячись на знаходячись на території оптової бази, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , зустрів знайомого ОСОБА_6 та використовуючи довірливі стосунки з останнім попросив передати йому у тимчасове користування вантажний візок, який належить ОСОБА_7 , пообіцявши повернути, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд, тобто продав його за 500 грн..
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутність. З урахуванням того, що у відсутність потерпілого можливо встановити всі фактичні обставини справи, справу розглянуто у його відсутність.
У судовому засіданні було досліджено протокол огляду предмету від 03.12.2021 року, об`єктом огляду є оптичний носі з лазерним зчитуванням інформації наданих потерпілим ОСОБА_8 компакт-диск з відеозаписом зовнішнього спостереження , що встановлений на території оптової бази за адресою: АДРЕСА_2 за 27.11.2021 року.
Згідно з протоколом огляду компакт-диску з відеозаписом зовнішнього спостереження, що встановлений на території оптової бази за адресою: АДРЕСА_2 від 03.12.2021 року, відкривши відео файл «ХХR_СН3_main_0059_0112» на ноутбуці Asus, дата 27.11.2021 року, час 11:00 год., на моніторі з`являється зображення території оптової бази, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , а саме виїзд з території оптової бази, де в цей час на територію заїжджає авто чорного кольору, а в цей момент видно, як два невідомі чоловіка викочують з території оптової бази вантажний візок, один попереду, другий позаду, де чоловік що попереду виглядає приблизно: зріст 160 см., на голові шапка, одягнений у куртку чорного кольору та чорні штани, на ногах взуття чорного кольору, другий чоловік, що позаду одягнений у кофту темного кольору, штани темного кольору, волосся на голові темного кольору, які вивезли вантажний візок з території оптової бази і направились у праву сторону від входу.
Під час досудового розслідування проводилось впізнання, свідок ОСОБА_6 серед пред`явлених йому 4 фото впізнав особу, якій 27.11.2021 року надав у користування вантажний візок. Впізнаною свідком особою є ОСОБА_4 ..
Судом досліджено висновок експерта щодо визначення вартості викраденого візка, яка становить 2000 грн..
Обвинувачений раніше судимий, що підтверджено дослідженою судом вимогою, та копіями вироків. Не перебуває на обліку нарколога та психіатра.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, матеріали, що характеризують обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді обмеження волі, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_4 та попередженню нових злочинів.
З огляду на те, що обвинуваченому призначається покарання у вигляді обмеження волі, а на час досудового розслідування йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне, до набрання вироком законної сили, залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд наголошує на тому, що згідно ст. 58 КВК України, строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

За правилами ст. 72 КК України, у строк покарання зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру, з розрахунку: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки засуджений перебуває під вартою, то підлягає направленню до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 150,00 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Речові докази суду не надавались.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2021 року за ч. 1 ст. 309 КК, ст.75 КК України, остаточно визначити покарання у вигляді одного року одного місяця обмеження волі;

Запобіжний захід, у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк покарання обчислювати з моменту затримання, з 20.12.2021 року.

ОСОБА_4 підлягає направленню до виправного центру у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, відповідно до ст. 57 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Речові докази: диск з відео файлами- зберігати в кримінальному провадженні, вантажний візок, що переданий потерпілому- залишити потерпілому.-

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи у сумі 150,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9