Справа № 182/4677/21
Провадження № 1-кп/0182/956/2021
У Х В А Л А
Іменем України

08.10.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області об`єднані кримінальні провадження №0000601 від 28.08.2020 та №0000480 від 25.06.2021 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, проживаючого: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.246 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, проживаючого: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.246 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, проживаючого: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.246 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, проживаючого: АДРЕСА_4 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.246 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, проживаючого: АДРЕСА_5 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.246 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, проживаючого: АДРЕСА_6 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.246 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, проживаючого: АДРЕСА_4 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.246 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_10 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
в с т а н о в и в:
1.В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.До початку судового розгляду по суті від захисника ОСОБА_13 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , подано клопотання про повернення та передачу під відповідальне зберігання ОСОБА_4 вилучених під час обшуку мобільного телефону «Xiaomi» RED MI 7 IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , sim-картка НОМЕР_3 (запакований у спец.пакет ЕХРТ 0207768) та ноутбука ACER sin:NX1458EX011325055F03400 із зарядним пристроєм (запакований у спец.пакет ЕХРТ 0381059).

3.Клопотання мотивовано тим, що вказане майно під час досудового слідства перевірялось на наявність слідів та інформації, які б підтверджували причетність ОСОБА_4 до інкримінованих йому злочинів, проте така інформація відсутня, в матеріалах справи відсутні експертизи, які б свідчили про наявність на вказаних пристроях слідів злочину. Крім того, захисник посилався на те, що пристрої зберігаються в Нікопольському РУП ГУНП в Дніпропетровській області, проте, необхідності в їх подальшому зберіганні відсутня, оскільки ОСОБА_4 користувався ними для особистих потреб, там міститься інформація з контактами рідних та друзів, пам`ятні фото родини та інше, на підставі зазначеного просив повернути вказане майно.

4.Прокурор заперечив проти задоволення вказаного клопотання посилаючись на те, що санкція статті інкримінованого кримінального правопорушення передбачає конфіскацію майна обвинуваченого.

5.Обвинувачені та їх захисники не заперечували проти задоволення клопотання та просили повернути вказане майно ОСОБА_4 .

6.Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

7.Вивчивши доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

8.Ч.1 ст.167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

9.Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

10.На підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, суд враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з основ демократичного суспільства.

11.Суд наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

12.Суд зауважує, що клопотання сторони захисту розглядається до початку судового розгляду по суті, під час розгляду клопотання прокурором та стороною захисту не надано жодних доказів того чи визнавалось дане майно речовим доказом та на якій підставі вилучено і зберігається в Нікопольському РУП ГУНП, а для перевірки зазначених відомостей суду неминуче потрібно звернутись до письмових доказів, що в свою чергу в обов`язковому порядку тягне дослідження матеріалів кримінального провадження, які судом ще не досліджувались.

13.Тому досліджуючи питання щодо обґрунтованості заявленого клопотання суд звертається до оцінки «справедливого балансу» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи.

14.Суд враховує, що власник обмежений у використанні майна, а обмеження прав власника лише з підстав можливого призначення покарання, як на цьому зауважив прокурор, не може бути достатнім обгрунтуванням такого обмеження, тому суд вважає, що передача на відповідальне зберігання не створює перешкод для реалізації завдань кримінального провадження, у зв`язку із чим інтереси окремої особи переважають над загальними інтересами суспільства.

15.Враховуючи вищевказане та з метою поновлення прав власника майна, клопотання про передачу на відповідальне зберігання захисника ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 174, 369, 371, 372, 392 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
1.Клопотання адвоката ОСОБА_13 поданого в інтересах ОСОБА_4 про повернення майна та передачу їх власнику ОСОБА_4 під відповідальне зберігання задовольнити.
2.Передати мобільний телефон «Xiaomi» RED MI 7 IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , sim-картка НОМЕР_3 (запакований у спец.пакет ЕХРТ 0207768) та ноутбук ACER sin:NX1458EX011325055F03400 із зарядним пристроєм (запакований у спец.пакет ЕХРТ 0381059) вилучені під час досудового розслідування по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000601 від 28.08.2020 їх власнику ОСОБА_4 на відповідальне зберігання за адресою: АДРЕСА_2 та зобов`язати ОСОБА_4 зберігати вказане майно у стані необхідному для проведення необхідних процесуальних дій під час судового розгляду до прийняття остаточного рішення по справі.

3.Виконання даної ухвали доручити прокурору, що здійснює процесуальний контроль у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 11 жовтня 2021 року.

Суддя: ОСОБА_1