Дата документу 26.08.2021 Справа № 937/7444/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/7441/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/842/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополя, Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, який офіційно не працює, має малолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.286КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції з приміщенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05серпня 2021 року, якою клопотання старшого слідчого СВ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під №0001083 від 03 серпня 2021року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 01 жовтня 2021 року включно, без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що обраний запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочину з моменту затримання визнає в повному обсязі, розкаявся у вчиненому та співпрацює з органом досудового слідства.

Водночас, підозрюваний є особою раніше не судимою, має міцні соціальні зв`язки, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, має постійне місце проживання та реєстрацію, позитивно характеризується за місцем мешкання. Вказані обставини свідчать про міцність соціальних зв`язків ОСОБА_6 .

Крім того, у підозрюваного ОСОБА_6 залишилась чотиримісячна дитина, і в разі обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є ризик того що дитина взагалі залишиться без батьківського піклування.

Також підозрюваний стверджує, що не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України, жодним чином не може підтверджувати ризик переховування підозрюваного від суду, оскільки тяжкість злочину та очікуване покарання не може бути єдиною для застосування щодо підозрюваної особи найсуворішого запобіжного заходу та повинно враховуватися у сукупності з іншими визначеними ст.178 КПК України обставинами.

Вказані в клопотанні ризики, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.177 КПК України, жодним доказом не підтверджені, є лише суб`єктивною думкою сторони обвинувачення, а отже не можуть обґрунтовувати обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 05 серпня 2021 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_9 , погодженого прокурором Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у межах кримінального провадження №0001083 від 03 серпня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 03 серпня 2021 року приблизно о 02:25 водій ОСОБА_6 керував автомобілем ГАЗ-2705 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по зеленій зоні, дворової території багатоповерхових будинків, розташованої між будинками 394 та АДРЕСА_3 .

На шляху прямування водій ОСОБА_6 , маючи об`єктивну можливість бачити пішохода ОСОБА_10 , яка трималась за зовнішнє дзеркало заднього виду зліва та йшла за його автомобілем, що рухався, проявивши крайню неуважність до дорожньої обстановки, допустивши злочинну недбалість, маючи об`єктивну можливість уникнути ДТП, грубо порушуючи вимоги ПДР України, маючи можливість зупинити транспортний засіб, не вжив заходів для зупинення транспортного засобу, створив небезпечну дорожню ситуацію, поставивши у небезпеку інших учасників дорожнього руху.

В результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці ДТП.

Своїми діями ОСОБА_6 порушив п.п.2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування - цим засобом у дорозі;»

10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Порушення п.10.1 ПДР України, вчинене водієм ОСОБА_6 , знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

04 серпня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтована такими доказами, зібраними під час досудового розслідування: протоколом огляду місця події від 03 серпня 2021 року та схемою до нього; протоколом обшуку від 03 серпня 2021 року; допитом свідка ОСОБА_11 ; допитом потерпілої ОСОБА_12 ; повідомленням про підозру ОСОБА_6 ; допитом потерпілого ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді вищевказаним вимогам відповідає не в повній мірі, через таке.
Так, колегія суддів погоджуються з висновками слідчого судді в частині, що стосується доведеності обґрунтованості підозри та ризиків, про які ідеться в клопотанні - ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілу та свідків кримінального.
При цьому колегія суддів звертає увагу на фактичні обставини та ступень тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та суворість покарання, яке останньому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному правопорушенні, а також те, що потерпіла ОСОБА_13 є тещею підозрюваного, свідок ОСОБА_11 - його сусідом.
Проте, на думку колегії суддів, встановленні ризики не є надто високими, та запобігти цим ризикам можливо без застосування до підозрюваного самого суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, підозрюваний раніше не судимий; має міцні соціальні зв`язки; відомості, які б характеризували його з негативного боку, в матеріалах провадження відсутні; згідно з матеріалами провадження, свою причетність до вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 не заперечує та співпрацює зі слідством.
В оскаржуваній ухвалі слідчого судді відсутнє посилання на докази, які б підтверджували неможливість застосування до підозрюваного менш суворих запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а лише вказано на те, що вагомість наявних доказів про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, тяжкість покарання, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, виключає застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу.
В свою чергу, Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй прецедентній практиці неодноразово зазначав, що хоча суворість покарання є визначальним елементом під час оцінки ризику переховування від правосуддя, потребу подальшого позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину («Mamedova v.Russia» та ін.).
Під час вирішення питання про утримання під вартою не повинна діяти презумпція, згідно з якою кожна особа, яку обвинувачено у вчиненні тяжкого злочину, може вдатися до втечі («Yagci and Sargin v. Turkey» та «Mansur v Turkey» та ін.).
Також Європейській Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що обрання судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою і продовження строку тримання під вартою не можна застосовувати, передбачаючи ухвалення вироку про позбавлення волі.
Суди, кожного разу, вирішуючи питання про ув`язнення особи, повинні розглядати наявність потреби у цьому. З цією метою суди повинні зважити на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.
Переконавшись у наявності такої потреби, суд, у відповідному рішенні повинен навести відповідні й достатні мотиви, які б виправдовували ув`язнення. Для цього суд повинен не лише вказати на підстави (ризики), на яких наполягає сторона обвинувачення, а й навести конкретні обставини, що переконують у можливості реалізації підозрюваним цих ризиків.
Колегія суддів вважає, що на обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного менш суворих запобіжних заходів ніж тримання під вартою ані в клопотанні слідчого ані в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не наведено вагомих аргументів.
Разом з цим, при розгляді клопотання заслухано потерпілу ОСОБА_12 , яка є матір`ю загиблої, та яка пояснила, що ОСОБА_6 є приватним підприємцем, саме він забезпечував родину, піклувався дружиною та дітьми. Потерпіла не заперечувала проти обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту
Свідок ОСОБА_14 , яка є бабусею загиблої, характеризує ОСОБА_6 з позитивної сторони та при розгляді клопотання не заперечувала проти обрання щодо останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її мешкання. Також зазначила, що дитина загиблої та підозрюваного, яка наразі залишилася без батьківського піклування, знаходиться на її піклуванні.
Колегія суддів вважає, що з урахуванням фактичних обставин провадження, відомостей про особу підозрюваного ОСОБА_15 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрацію,
характеризується виключно позитивно, має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні знаходиться малолітня дитина, до підозрюваного можливо застосувати менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт.
Протилежне прокурором не доведено.
При апеляційному розгляді за клопотанням сторони захисту заслухано ОСОБА_16 , який є рідним братом підозрюваного, та який зазначив, що не заперечує проти того, щоб до підозрюваного застосували запобіжний захід у виді домашнього арешту за його ( ОСОБА_16 ) місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 (вказана квартира належить йому на праві власності), про що стороною захисту також заявлено відповідне клопотання.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя не в повній мірі з`ясував обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, тому оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим - підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби, заборонивши останньому у період доби з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням певних обов`язків, передбачених п.п.1,2,3 ч.5 ст.194 КПК України, що не суперечить вимогам п.2 ч.3 ст.407 КПК України.
На думку колегії суддів, зазначений запобіжний захід буде достатньою гарантією для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні та запобігання встановлених ризиків.
Отже, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 серпня 2021 року, якою клопотання старшого слідчого СВ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під №0001083 від 03 серпня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 01 жовтня 2021 року включно, без визначення розміру застави, скасувати.

Вищевказане клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому у період з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , на строк до 01 жовтня 2021 року включно, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2,3 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, слідчого судді, суду за викликом;не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

З-під варти ОСОБА_6 звільнити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4