Провадження № 1-кп/643/503/21
Справа № 643/3911/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.10.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 70000526 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який не працює, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи особою, яка вживає психотропні речовини, за допомогою мобільного телефону, під`єднаного до мережі Інтернет-додатку «Telegram», назва акаунту якого не встановлена, маючи умисел на незаконно придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, на початку січня 2020 року, точної дати та часу не встановлено, замовив у невстановленої особи особливо небезпечену психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, та здійснив її оплату через термінал самообслуговування. Після цього отримав повідомлення у Інтернет-додатку «Telegram» від невстановленої особи про місцезнаходження психотропної речовини, яку він замовив.
У вказаному продавцем місці ОСОБА_4 знайшов особливо небезпечну психотропну речовину PVP у вигляді розфасованих згортків, які поклав до кишені своєї куртки, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати при собі без мети збуту.
28.01.2020 року ОСОБА_4 , маючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину PVP у вигляді розфасованих згортків, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, буд. 49, сів до свого автомобіля ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , та поїхав у напрямку ТРЦ «Французький бульвар», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44-Б, тим самим здійснив незаконне перевезення психотропних речовин. Однак перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, буд. 2, ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху.
Злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена в період часу 23:00 год. 28.01.2020 року до 00:45 год. 29.01.2020 року за адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, буд. 2, де в присутності двох понятих в ході огляду місця події за вказаною адресою у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено п`ять прозорих полімерних пакетів з порошкоподібною речовиною червоного кольору, яка згідно висновку судового експерта, експертиза за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 13/1/366се-20 від 19.02.2020 року, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», затвердженого постаново. Кабінету Мінстрів України 770 від 06.05.2000 року, оскільки психотропна речовина PVP віднесена до списку № 2 таблиці № 1, який затверджений вищевказаною постановою. Загальна маса PVP, в перерахунку на масу речовини, становить 2,0550 грам, яку ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав та перевозив для власного вживання без мети збуту у великих розмірах.
Між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , 28.02.2020 року укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до умов вказаної угоди, ОСОБА_4 зобов`язується повністю та беззастережно визнати свою вину в обсязі, викладеному у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, в ході судового провадження на підставі зазначеної угоди. Сторони угоди узгодили призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. Враховуючи, що встановлено ряд обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , те, що зазначений злочин не є тяжким, враховуючи беззастережне визнання ним своєї провини, щиросердне розкаяння у вчиненому та сприяння проведенню досудового розслідування, сторони погодились на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із застосуванням визначених судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В судовому засіданні 07.10.2021 року прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_7 , та його захисник в судовому засіданні 07.10.2021 року підтримали укладення угоди про визнання винуватості, просили її затвердити, при цьому обвинувачений підтвердив свою згоду на застосування узгодженого в угоді виду та розміру покарання.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, згідно яких в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаного вище злочину, щиро розкаявся. ОСОБА_4 не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердив вчинення ним злочину за вищевказаних обставин, надавши відповідні пояснення. На уточнююче запитання суду ОСОБА_4 пояснив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчиненого ним злочину. Пояснив, що після закінчення досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з його матеріалами і не заперечує висновки експертиз та інші докази, зібрані органом досудового розслідування. Показав, що показання надає добровільно, будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.
Розглядаючи кримінальне провадження згідно ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин без мети збуту у великих розмірах.

Судом вивчалась особистість обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Згідно Акту № 49 спеціальної медичної наркологічної комісії КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» від 28.02.2020 року, ОСОБА_4 встановлений діагноз: синдром залежності від стимуляторів.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Як зазначено Європейським судом з прав людини, ані текст, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі за вільним власним його або її бажанням відмовлятися, прямо або автоматично, від права на гарантії справедливого судового розгляду. Проте така відмова повинна, якщо вона є, бути ефективною для цілей Конвенції, бути встановлена однозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості (Pfeifer та Plankl проти Австрії, § 37). Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу суспільства (Ермі проти Італії [ВП], § 73; Сейдович проти Італії [ВП], § 86; Дворскі проти Хорватії [ВП], § 100). «Право на судовий розгляд» не є абсолютним ані у кримінальному, ані у цивільному процесі. Воно має встановлені обмеження (Девеєр проти Бельгії, § 49; Карт проти Туреччини [ВП], § 67).

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Відповідно до ст. 470 КПК України, прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: 1) ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; 2) характер і тяжкість обвинувачення (підозри); 3) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; 4) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є в тому числі забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.
Таким чином, укладення угоди спрятиме виконанню завдань кримінального провадження, а саме забезпеченню швидкого та повного судового розгляду, а відтак відповідатиме суспільному інтересу в забезпеченні швидшого судового провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.
Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.
Як вбачається з умов угоди, сторонами узгоджено застосування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання.
За таких обставин суд вважає умови угоди в частині звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання такими, що не суперечать положенням КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За таких обставин, оскільки зміст зазначеної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, а підстави для відмови в затвердженні угоди відсутні, суд, керуючись засадами диспозитивності кримінального провадження, вважає за можливе затвердити угоду.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України визначення тривалості іспитового строку відноситься до компетенції суду, суд, враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, особу винного та інші, викладені вище, обставини справи, а також позицію учасників судового провадження, вважає за необхідне встановити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати в загальному розмірі 1256,08 грн., пов`язані з проведенням судових експертиз, суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. 2, 7, 337, 368-371, 374-376, 472, 474-475 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.02.2020 року, укладену між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 1256,08 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість гривень вісім копійок).

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 31.01.2020 року на майно, вилучене в період часу з 23:00 год. 28.01.2020 року до 00:45 год. 29.01.2020 року під час огляду місця події, а саме на згортки з порошковою речовиною, вилучені за адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, 2 у ОСОБА_4 .

Речові докази, а саме чотири пакету з порошкоподібною речовиною, вилучені у ОСОБА_4 , які направлення на відповідальне зберігання до Управління логістики та МТЗ ГУ НП в Харківській області - знищити.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1