ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2594/21 Справа № 210/524/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2021 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, громадянина України, освіта середня, не одружений, не працює, прож. АДРЕСА_1 , раніше судимий, -
16.06.1999 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 42, ч. З ст. 81, ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 22.03.2001року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 25 днів;
23.10.2003 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 304 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 05.09.2005 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 2 дні;
15.06.2006 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 71, 124 КК України 3 років обмеження волі. Звільнений 18.12.2007 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців, 20 днів;
01.04.2009 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 69 ч. З ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнений 04.01.2011 року по відбуттю строку покарання;
26.12.2011 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу за ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки;
02.02.2012 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, за ч. 4 ст. 70 ч. З ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 11.03.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 11 днів;
06.07.2015 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 рків позбавлення волі з іспитовим строком в силу ст. 75 КК України на 2 роки,
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженць м. Ташкент Узбекистан, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одружений, не працює, зареєстрований: АДРЕСА_2 , проживаючий: АДРЕСА_3 , раніше судимий, -
20.04.1998 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ст. 140 ч. 3 КК України до покарання у вигляді направлення у спеціальний учбово-виховний заклад строком на 2 роки;
14.09.2000 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу, за ст.ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3, 42 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі строком з конфіскацією майна. Звільнений 10.08.2001 року ст. 6 ЗУ «Про Амністію» від 05.07.2001;
26.11.2003 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 05.03.2005року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 17 днів;
13.12.2006 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу за ст. 187 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 21.08.2009 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 3 дні;
22.06.2010 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст. 289 ч. 2, 185 ч. 2, 186 ч. 2, 187 ч. 2, 263 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 05.01.2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 8 днів;
04.01.2018 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ст. 190 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі . Звільнений 16.10.2019 року умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 5 днів,
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України,-
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2021 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними в скоєнні злочину, передбаченого ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України та призначено покарання кожному у вигляді 3 ( трьох ) років 6 місяців позбавлення волі.
У відповідності зі ст.75 КК України ОСОБА_7 та ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання, встановлено кожному іспитовий строк 3 ( три ) роки та покладені на них обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення:
експертизи №19/104-17/1/5/61 від 21.01.2021 року в сумі 2615,20 грн.;
експертизи №19/104-17/1/93 від 28.01.2021 року в сумі 1144,15 грн.;
експертизи №19/104-17/1/94 від 28.01.2021 року в сумі 1634,50 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Вказаним вироком ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнано винуватими у вчиненні за наступних обставин.
Обвинувачений ОСОБА_7 за попередньою змовою про викрадення чужого майна з обвинуваченим ОСОБА_6 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, 10 січня 2021 року близько 20 год. 40 хв., прийшли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого в АДРЕСА_4 . Тоді, ОСОБА_6 , діючи повторно, разом із ОСОБА_7 , який діяв повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, маючи спільний умисел на проникнення у інше приміщення з метою таємного викрадення чужого майна, з зусиллям потягнули вгору та відчинили захисний пристрій «ролет» на вікні вказаного вище магазину. Після чого ОСОБА_6 , користуючись викруткою, яку заздалегідь приготував для вчинення злочину, розбив скло на вікні магазину та таким чином разом із ОСОБА_7 проникли до приміщення магазину. Знаходячись всередині вказаного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знайшли та приготували до викрадення, належне потерпілому ОСОБА_10 майно: монітор «Philips» моделі «190V HNS7190T», вартістю 483,33 грн., штатив «Velbon», моделі «DF-50», вартістю 623,33 грн.; клавіатура «UNIKEY», моделі «KWD-820», вартістю 71,67 грн., рюкзак червоного кольору, який цінності не представляє, тепловентилятор «Wild Wind», моделі «WWP-FH-02», вартістю 190 грн.; рюкзак чорного кольору який цінності не представляє, оптичну мишу марки «SVEN», моделі «RX-112PS12», вартістю 61,67 грн.; оптичну мишу марки «Gembird», моделі «musopti4-usb», вартістю 71,67 грн.; оптичну мишу марки «Gembird», моделі «musopti4-usb», вартістю 71,67 грн.; оптичну мишу марки «Logitech b100», вартістю 56,33 грн.; оптичну мишу марки «A4 tech», моделі «X5-20MD», вартістю 58,33 грн.. загальною вартістю 1688 грн., але з місця вчинення злочину з викраденим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не зникли, так як були виявлені нарядом патруля охорони Криворізького МВ управління поліції охорони в Дніпропетровській області, таким чином останні з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були затриманий на місці вчинення злочину.

Суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_6 і кваліфікував їх дії по ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

В апеляції:

- прокурор просить вирок змінити.

Виключити зі вступної частини вироку посилання на погашену судимість ОСОБА_6 за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Дніпропетровської області від 06.07.2015 року.

Зазначити у резолютивній частині вироку, що судові витрати на користь держави за проведення судових експертиз №19/104-17/1/5/61 від 21.01.2021, №19/104-17/1/93 від 28.01.2021 та №19/104-17/1/94 від 28.01.2021 стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у рівних долях, по 2696,96 грн. з кожного.
В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.
Прокурор зазначає, що згідно п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. Якщо обвинувачуються декілька осіб суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного обвинуваченого. Відповідно до ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема в частині їх стягнення.
При цьому солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
Зазначає, що судимість ОСОБА_6 за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Дніпропетровської області від 06.07.2015 року, є погашеною. Посилання на погашену судимість у вступній частині вироку є неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність та підлягає виключенню, оскільки відсутні юридичні наслідки, пов`язані із засудженням особи в минулому.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до судового засідання не з`явились, про час, дату та місце цього судового засідання повідомлені належним чином, причин своєї неявки суду не повідомили, оскільки в апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання про погіршення їх становища, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.
Заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні ними кримінальних правопорушень та правильність правової кваліфікації їх дій за ст.. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України, в апеляції не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції не вірно вирішив питання щодо процесуальних витрат, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою зміну вироку, колегія суддів вважає їх обґрунтованими, з огляду на таке.
Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до ст. 126 КПК України, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі та в разі, якщо обвинувачуються декілька осіб, вирішує питання про стягнення процесуальних витрат щодо кожного обвинуваченого.
З нормативного розуміння наведених норм кримінального процесуального закону вбачається, що процесуальні витрати підлягають чіткому розподілу та не можуть бути стягнені судом солідарно.
Між тим, всупереч цим вимогам закону, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції фактично процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертиз між обвинуваченими не розподілив та помилково визначив, що вони підлягають солідарному стягненню, внаслідок чого допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Щодо доводів прокурора в частині необхідності виключення зі вступної частини вироку посилання на погашену судимість ОСОБА_6 за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.07.2015 року за ч.2 ст.185 КК України є безпідставними, оскільки зазначення судимості обвинуваченого у вступній частині не є такою обставиною, яка впливає на законність та обґрунтованість судового рішення, тому в цій частині апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, а вирок суду змінити в частині розподілу процесуальних витрат.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2021 року задовольнити частково.
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2021 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінити в частині розподілу процесуальних витрат.
Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертиз №19/104-17/1/5/61 від 21.01.2021 року, №19/104-17/1/93 від 28.01.2021 року, №19/104-17/1/94 від 28.01.2021 року по 2696,93 грн. з кожного.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4