Справа № 446/1958/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2021 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 18.08.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кам"янка -Бузька, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, непрацюючого, рініше судимого 05.12.2016 Камянка-Бузьким районним судом Львівської області за ч.2 ст. 121 КК України до семи років позбавлення волі, звільнений у зв"язку з відбуттям покарання

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 04 червня 2021 о 22.27 годині, перебуваючи в кафе-барі "Озон" , по вул. Незалежності, 16 в м. Кам"янка-Бузька, Львівського району, Львівської області, під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_4 , маючи умисел на завдання удару, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком лівої руки в груди ОСОБА_4 , внаслідок чого потерпілий відчув різкий фізичний біль, проте йому не було спричинено тілесних ушкоджень.

Такими діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України - умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Прокурор Кам"янка-Бузького відділу окружної прокуратури подав до суду обвинувальний акт щодо кримінального проступку, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Як видно з доданої до обвинувального акта письмової заяви підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_4 в свою чергу також склав письмову заяву, яка додана до обвинувального акта, в якій висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказав, що ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування № 0000020 від 18.08.2021 та документи, що засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості, зокрема протокол допиту потерпілого від 18.08.2021 (арк. справи 7-8) протоколи допиту свідків від 18.08.2021, 31.08.2021 (а.с. 11-12, 17-18) протокол огляду предмета від 31.08.2021 (а.с.20), протокол допиту підозрюваного від 02.09.2021 (арк. справи 29-30) .

Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України - умисне завдання удару,який завдав фізичного болю іне спричинив тілесних ушкоджень - доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу ; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає , щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше судимий, за місцем проживання заяв та скарг на нього не надходило, не працює, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу, із врахуванням особливостей, визначених ч. 3 ст. 68 КК України, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільного позову не було заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст. 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п"ятдесят) гривень в дохід держави.

Речовий доказ -оптичний диск із відеозаписом внутрішнього відеоспостереження кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_2 "- залишити при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку не пізніше наступного дня за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1