Справа № 610/3130/21
провадження № 1-кп/610/337/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника- адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2021 за №0000279 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, посилаючись на обгрунтованість підозри та існування ризику того, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі проти власності, так як він вчинив злочин під час відбуття покарання з випробуванням, ніде не працює, не має постійного джерела доходу, є раніше судимим. Крім того, обвинувачений достовірно знає про місце проживання свідків та потерпілих в цьому кримінальному провадженні, в зв`язку з чим може незаконно впливати на них шляхом здійснення телефонних погроз.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою, посилалися на те, що до ОСОБА_4 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, вказаним прокурором.

Заслухавши прокурора, думку обвинуваченого, його захисника, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 17.08.2021 було застосовано запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, тобто до 14 жовтня 2021 року, із визначенням застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися інші ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд погоджується з клопотанням прокурора щодо продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Таким чином, на момент розгляду питання щодо продовження дії обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує обґрунтована підозра та ризики переховування його від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, які існували під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати до цього часу, а тому більш м`який запобіжний захід застосовувати до нього на даний час є неможливим.

На підтвердження зазначених ризиків свідчить: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, його вік та стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків в місці проживання, а саме те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, вказане кримінальне правопорушення вчинив в період відбуття покарання з випробуванням, не одружений, утриманців не має, у нього відсутнє постійне місце роботи, відсутнє джерело доходів, його репутацію, майновий стан.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, та які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченим запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, на сьогоднішній час судом не встановлено.

Заявлений прокурором ризик можливості незаконного впливу на свідків та потерпілого суду не доведено. Відомостей про реальну загрозу свідкам та потерпілого цього кримінального провадження зі сторони обвинуваченого суду не надано.

Суд не може погодитись з обґрунтованістю посилань обвинуваченого щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою, так як об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей.

Визначений розмір застави залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 199, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на строк 60 днів, тобто до 09.12.2021.

Визначити заставу у розмірі 47580 гривень, яку необхідно внести до закінчення строку тримання під вартою на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області.

При внесенні визначеної застави звільнити ОСОБА_4 з-під варти, покласти на нього обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
4) носити електронний засіб контролю.
Попередити заставодавця, що в разі не виконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Виконання ухвали покласти на ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 13.10.2021.

Суддя ОСОБА_1