УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001383,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна

Звертаючись з клопотанням в порядку ст.174 КПК України заявник вказує, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.10.2021 в рамках кримінального провадження №0001383 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.356 КК України, накладено арешт на земельну ділянку :91:188:0005, розміром 0, 612 га., за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 22 у Шевченківському районі м. Києва та об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00, за адресою: АДРЕСА_1 (сарай літ. «Б», льох літ. «під. Б», гараж літ. «В») на праві приватної спільної власності належить ОСОБА_6 (розмір частки 19/50) та ОСОБА_5 (розмір частки 149/300, 37/300).

На обґрунтування доводів клопотання заявник зазначає, що власник спірного майна не був присутній під час вирішення питання про арешт спірного майна, а тому судом не було враховано його доводи.

Також заявник вказує, що органом досудового розслідування не доведено існування будь-яких ризиків щодо приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження спірного майна, а також не доведено, що спірне майно відповідає ознакам ст.98 КПК України, а тому у арешт накладено не обґрунтовано.

Також зазначає, що на момент розгляду клопотання про накладення арешту, ОСОБА_6 не була співвласником спірного майна, оскільки свою частку, у розмірі 19/50, було продано 09.09.2021 ОСОБА_7 .

Вважаючи, що спірне майно не відповідає ознакам речового доказу, оскільки ОСОБА_5 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0001383, в рамках якого застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.10.2021.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи що арешт накладено обґрунтовано, а у подальшому його застосуванні потреба не відпала.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали клопотання та матеріали, які слугували підставою для накладення арешту, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.10.2021 задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001383 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.356 КК України та накладено арешт на земельну ділянку :91:188:0005, розміром 0, 612 га., за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 22 у Шевченківському районі м. Києва та об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00, за адресою: АДРЕСА_1 (сарай літ. «Б», льох літ. «під. Б», гараж літ. «В») на праві приватної спільної власності належить ОСОБА_6 (розмір частки 19/50) та ОСОБА_5 (розмір частки 149/300, 37/300).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Звертаючись із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України адвокат ОСОБА_3 зазначає, що спірне майно належить на праві приватної спільної власності належить ОСОБА_7 (розмір частки 19/50) та ОСОБА_5 (розмір частки 149/300, 37/300), які не є учасниками кримінального провадження №0001383, а тому накладений арешт є необґрунтованим, оскільки органом досудового розслідування не доведено відповідність спірного майна ознакам ст.98 КПК України.

Згідно абз.2 ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з матеріалів, що слугували підставою для арешту майна, постановою старшого дізнавача відділу дізнання Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 від 30.09.2021 спірне майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001383, а арешт на спірне майно накладено з метою збереження речових доказів.

У той же час, як у клопотанні про скасування арешту майна так і в судовому засіданні адвокатом ОСОБА_3 не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а так само не надано жодних доказів, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, як того вимагають положення ч. 2 ст. 174 КПК України.

Доводи заявника, що власник майна ОСОБА_5 є законним володільцем на праві приватної спільної власності такого майна та не є учасником кримінального провадження №0001383, не спростовують висновку слідчого судді зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Дослідивши додані до клопотання матеріали та матеріали, які слугували підставою для накладення арешту на спірне майно, слідчий суддя доходить висновку, що застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Будь-яких негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, підстав вважати висновки слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.10.2021 необґрунтованими у суду не має, а заявником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, а також враховуючи правову кваліфікацію кримінального провадження, в рамках якого накладено арешт на спірне майно, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.10.2021 у кримінальному провадженні №0001383.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 03.12.2021

Слідчий суддя