Кримінальне провадження № 566/474/20
№ провадження 1-кп/566/27/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000113, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Повча Дубенського району Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не депутата, невійськовозобов`язаного, має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку не утриманні не має, раніше судимого вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 15.10.2019 року за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

До Млинівського районного суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000113, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України.
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи судимим згідно вироку Млинівського районного суду Рівненської області від 15.10.2019 року за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, та 30 березня 2020 року, приблизно о 01:00 год., перебуваючи за місцем спільного проживання, у житловому будинку ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про наявність у співмешканки ОСОБА_7 грошових коштів у іноземній валюті, вирішив незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, шляхом викрадення вказаних грошових коштів. Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , в цей же час, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, діючи повторно та усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, шляхом використання малолітнього пасинка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувавши до останнього психічний вплив, який виразився у словесній погрозі застосування тілесних ушкоджень, у разі невиконання його вказівок, висловив малолітньому ОСОБА_8 вимогу викрасти грошові кошти з кишені штанів ОСОБА_7 , в період, коли остання буде спати, на що малолітній ОСОБА_8 , під приводом погроз погодився та, приблизно о 01:00 год. 30.03.2020, перебуваючи у кімнаті потерпілої ОСОБА_7 , дістав з кишені її одягу, приніс у іншу кімнату, де знаходився ОСОБА_4 та передав йому грошові кошти у сумі 640 євро та 50 гривень, із загальної кількості яких останній забрав грошові кошти в іноземній валюті в сумі 100 євро, що становить 3055,00 грн. за курсом Національного банку України на 30.03.2020, а також 50 гривень, які ОСОБА_4 привласнив та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3105 грн.
Ураховуючи вищезазначене, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Окрім цього, 30 березня 2020 року, приблизно о 01:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем спільного проживання, у житловому будинку ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив та достовірно знаючи, що його пасинок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , є малолітнім, шляхом психічного впливу, який виразився у погрозі застосування фізичної шкоди відносно малолітнього ОСОБА_8 , у разі невиконання його вимог вчинити злочин, спонукав ОСОБА_8 взяти участь у викраденні грошових коштів у ОСОБА_7 . В результаті цих дій, ОСОБА_4 , втягнув малолітнього пасинка ОСОБА_8 у злочинну діяльність, яка проявилась в тому, що приблизно о 01:00 год. 30.03.2020 року, малолітній ОСОБА_8 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, перебуваючи у кімнаті потерпілої ОСОБА_7 , дістав з кишені її одягу, приніс у іншу кімнату, де знаходився ОСОБА_4 та передав йому грошові кошти у сумі 640 євро та 50 гривень, із загальної кількості яких ОСОБА_4 забрав грошові кошти в іноземній валюті в сумі 100 євро, що становить 3055,00 грн. за курсом Національного банку України на 30.03.2020, а також 50 гривень, які ОСОБА_4 привласнив та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3105 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у втягненні малолітнього пасинка у злочинну діяльність, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 304 КК України.

10 лютого 2022 року між начальником Млинівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468-470, 472 КПК України в смт.Млинів Рівненської області, укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до Млинівського районного суду Рівненської області 10 лютого 2022 року.
Згідно укладеної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 304 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що викладені в обвинувальному акті, сторонами погоджена кваліфікація інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 304 КК України, яка не підлягає подальшому оспорюванню.
Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_7 від 09.02.2022 року, поданої прокурору, остання надає згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Обвинувачений ОСОБА_4 на виконання укладеної угоди у судовому засіданні беззастережно і у повному обсязі визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 304 КК України, щиро розкаявся.
Сторони угоди погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 304 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 15.10.2019 року та призначити остаточне покарання до відбування у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_4 своїм підписом засвідчив, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України, а також що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст.304 КК України, в повному обсязі, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання, обставин кримінального провадження не оспорює. Підтвердив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання, вказав, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, умови угоди не суперечать його інтересам, із потерпілою примирився, відшкодував їй завдану шкоду повністю, претензій вона до нього немає.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 зазначив, що угода відповідає інтересам обвинуваченого, вимогам законодавства, просив її затвердити, призначити обвинуваченому узгоджене покарання.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву від 09.02.2022 року, у якій просила судовий розгляд проводити без її участі, зазначила, що жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має та в подальшому мати не буде; угоду, укладену між обвинуваченим та прокурором про визнання винуватості просить затвердити, повідомляє, що згоду на укладення угоди надала добровільно, без будь-якого тиску.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 304 КК України, суд визнає доведеним таке обвинувачення, правова кваліфікація кримінальних правопорушень правильна, що згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.
Судом встановлено, що умови укладеної угоди про визнання винуватості відповідають вимогам чинного законодавства. Угода містить усі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, узгоджене покарання, згоду обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та прокурор, визначена в межах санкцій ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 304 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.
Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості від 10.02.2022 р., укладеної між начальником Млинівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Унаслідок кримінальних правопорушень заподіяна майнова шкода відшкодована повністю, потерпіла претензій до обвинуваченого немає.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 був застосований ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 05.06.2020 р. строком на два місяці, до 05 серпня 2020 року (а.п. 92-94).
Керуючись ст.ст. 373 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 лютого 2022 року, укладену між начальником Млинівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 304 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 15.10.2019 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання до відбування у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Суддя ОСОБА_1