УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

На обґрунтування скарги заявник зазначає, що 13.09.2021 до СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві було направлено засобами поштового зв`язку заяву вих. №4502/13 про вчинення кримінального правопорушення, яка була отримана 15.09.2021, однак уповноважені особи не внесли відомості до ЄРДР у відповідності до вимог ст.214 КПК України.

У зв`язку з цим заявник просить зобов`язати начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві внести до ЄРДР відомості про вчинені кримінальні правопорушення та розпочати досудове розслідування.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлений належним чином та завчасно, що у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, звертаючись зі скаргою просив проводити розгляд за його відсутності.

Разом з тим, 06.10.2021 до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 в якому вказує на необхідність заявлення слідчим суддею самовідводу від участі у розгляді скарги з огляду на численні звернення ОСОБА_3 до органів ДБР та СБУ ( а також із дисциплінарними скаргами до ВРП) на потенційні неправомірні дії судді ОСОБА_1 .

Однак слідчий суддя не вбачає підстав, передбачених положеннями ст.75 КПК України, для заявлення самовідводу від участі у розгляді скарги ОСОБА_3 , оскільки останній нічим не підтверджує факт звернення щодо судді до правоохоронних органів та Вищої ради правосуддя. Такі твердження заявника є голомовними. Крім того, сам факт таких звернень не є підставою для самовідводу.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, в тому числі, у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Звертаючись зі скаргою заявник зазначає, що 13.09.2021 до СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві було направлено засобами поштового зв`язку заяву вих. №4502/13 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.2 ст.212-1 КК України.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Також, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що на думку заявника має місце вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.2 ст.212-1 КК України.

Диспозиція ст.212 КК України передбачає умисне ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах.

Диспозиція ст. 212-1 КК України передбачає умисне ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування чи страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації незалежно від форми власності або особою, яка здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана його сплачувати, якщо таке діяння призвело до фактичного ненадходження до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування коштів у значних розмірах.

Разом з тим, слідчий суддя убачає, що зміст заяви ОСОБА_3 вих. №4502/13 від 13.09.2021, не містить відомостей про конкретні обставини вчинення, як вважає заявник, кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.2 ст.212-1 КК України.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Разом з тим, слідчий суддя вважає доводи заявника необґрунтованими, а викладені в заяві обставини не містять даних, які б достовірно свідчили про наявність події злочину в розумінні положень ст. 11 КК України, а тому підстав для задоволення скарги не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою вих. №4502/13 від 13.09.2021.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя