Єдиний унікальний номер 134/1810/21
Номер провадження 1-кп/142/87/22
В И Р О К
іменем України

16 лютого 2022 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Піщанського районного суду в смт. Піщанка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 14 вересня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця з/с Донський Державінського району Тургайської області республіки Казахстан, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, освіта середня, одруженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 13 вересня 2021 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи на вул. І.Франка в смт. Піщанка Тульчинського району Вінницької області, побачив припаркований біля подвір`я домогосподарства АДРЕСА_2 , автомобіль марки ВАЗ-21063, яким вирішив незаконно заволодіти. Так, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю законного володільця майна та сторонніх осіб, підійшов до автомобіля ВАЗ 21063, 1984 року випуску, коричневого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 та яким користується ОСОБА_5 , та відчинивши водійські дверцята, які були не замкнені, потрапив до салону автомобіля. В подальшому за допомогою ключа, що знаходився у замку запалювання, без дозволу законного володільця запустив двигун та розпочав рух, чим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом.
Згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/102-21/13254-АВ від 20.09.2021 року ринкова вартість автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21063», 1984 року випуску становить 15740,00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та пояснив, що 13 вересня 2021 року йому треба було поїхати в магазин, а тому, щоб не йти додому за своїм автомобілем, він вирішив поїхати на автомобілі ОСОБА_5 , який був припаркований неподалік та який той неодноразово раніше надавав йому. А тому скориставшись, що ОСОБА_5 поряд не було, а ключі були в машині, сів за кермо та поїхав по власних справах, але на оптовій базі, куди він поїхав за покупками, він на автомобілі ОСОБА_5 потрапив у ДТП. У вчиненому щиро кається, просить його суворо не карати, зазначає, що відшкодував ОСОБА_5 всі завдані збитки.

Потерпілий ОСОБА_5 , суду пояснив, що 13 версеня 2021 року він перебував за місцем проживання своєї дочки по АДРЕСА_2 , де робив ремонт. Машину залишив в кармані біля воріт. Коли подивився у вікно, то побачив, що машини немає. В подальшому з`ясувалося, що автомобіль взяв ОСОБА_4 та потрапив на ньому в ДТП. Будь-яких претензій, в тому числі, матеріального характеру до обвинуваченого не має, автомобіль йому повернуто, щодо призначення обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 надав суду послідовні покази щодо обставин скоєння кримінального правопорушення, в повній мірі визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, і проти цього не заперечують учасники судового провадження, то відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним проводити дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, правильне розуміння обвинуваченим та потерпілим змісту цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає. Одночасно судом роз`яснено обвинуваченому та потерпілому, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, зможуть оскаржити вирок тільки в частині призначеного покарання.

Тому, суд, відповідно до ст. 349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який є пенсіонером за ІІІ групою інвалідності, раніше не судимий, а також те, що згідно досудової доповіді на обвинуваченого, складеної посадовою особою Тульчинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, при середньому ризику вчинення повторного правопорушення та середньому ризику небезпеки для суспільства, виправлення ОСОБА_4 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що достатньою мірою покарання з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобіганню вчинення нових злочинів, буде призначення покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням йому іспитового строку, відповідно до ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 , не обиралися.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Арешт майна, застосований в даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 вересня 2021 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, слід скасувати.
По даному кримінальному провадженню проведено транспортно-товарознавчу експертизу № СЕ-19/102-21/13254 від 20 вересня 2021 року, вартість проведення якої згідно довідки Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України становить 686 гривень 48 копійок, та дактилоскопічну експертизу № СЕ-19/102-21/13257-Д від 06 жовтня 2021 року, вартість проведення якої згідно довідки Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України становить 686 гривень 48 копійок, а тому дані витрати, відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 351, 354, 368, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.
Відповідно до п. 1 п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні № СЕ-19/102-21/13254-АВ від 20 вересня 2021 року в розмірі 686 гривень 48 копійок,
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи в кримінальному провадженні № СЕ-19/102-21/13257-Д від 06 жовтня 2021 року в розмірі 686 гривень 48 копійок.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 , не обиралися.

Речові докази по кримінальному провадженню:
- чохол із водійського сидіння, підголовник із водійського сидіння автомобіля, що належать ОСОБА_5 , передані на зберігання до кімнати схову речових доказів ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, повернути потерпілому ОСОБА_5 ,
- автомобіль ВАЗ-2106 д.н.з НОМЕР_2 , який передано на зберігання ОСОБА_5 , повернути потерпілому ОСОБА_5 ,
- два змиви із поверхні керма автомобіля та із поверхні важеля перемикання передач автомобіля, передані на зберігання до кімнати схову речових доказів ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, знищити;
- спеціальний пакет Експертної служби № 3664546, до якого поміщені п`ять слідів рук, у кримінальному провадженні №0000203 від 14.09.2021 року залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000203.
Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 вересня 2021 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: