Справа № 953/1372/22
н/п 1-кп/953/521/22
"07" лютого 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки м.Новокузнецьк Російської Федерації, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 320 КК України, -
У судовому засіданні учасники просили затвердити угоду, яку обвинувачена підписала добровільно.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1)затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.
Положенням ст. 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.
Згідно угоди, ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.320 КК України; щиро каятися; співпрацювати з правоохоронними органами у викритті аналогічних кримінальних правопорушень.
Так умови угоди містять зобов`язання обвинуваченої - щире каяття .
Однак не можливо обвинувачену зобов`язати щиро покаятися, оскільки це є критична оцінка безпосередньо особою своєї злочинної поведінки.
Крім того, в угоді зазначено, що дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.1 ст. 320 КК України , тобто порушення встановлених правил зберігання, обліку та використання прекурсорів, призначених для виробництва.
Разом з тим, у формулюванні обвинувачення, які встановлені органом досудового розслідування , відсутнє порушення обліку прекурсорів, також відсутнє встановлення , що прекурсори призначені для виробництва.
Тобто укладена угода не відповідає вимогам ст. 472, п.1 ч.7 ст. 474 КПК України , внаслідок чого суд відмовляє в її затвердженні та повертає матеріали, разом з обвинувальним актом, з додатками прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 314, 468-475 КПК України, суд, -
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та окремому оскарження не підлягає.

Суддя ОСОБА_1