печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000829,-
В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000829.
В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що право власності на арештоване нерухоме майно у ОСОБА_4 виникло задового до початку періоду, за який, як вважає слідство, відбулось незаконне заволодіння коштами іноземної компанії RIORDAN LIMITED, а відтак вказані об`єкти не є речовими доказами у кримінальному провадженні, відтак 16.08.2021 року у справі №757/38169/21-к ухвалою Київського апеляційного суду арешт накладено необґрунтовано, тому він підлягає скасуванню, адже порушує право власності ОСОБА_4 , що є недопустими на досудовому розслідуванні.
Особа, якою подано клопотання в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду клопотання повідомлялась належним чином. Адвокат подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. На вимогах клопотання наполягав, просив задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000829 від 09.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2021 у справі № 757/38169/21-к відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту, з метою збереження речових доказів, на нерухоме майно, із забороною розпорядження ним, яке належить ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000829.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.08.2021 року у справі №757/38169/21-к ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2021 скасовано, постановлено нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арештуу кримінальному провадженні № 0000829 задовольнити частково та накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 на праві власності, а саме: житловий будинок загальною площею 551,2 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОНМ: 224; земельна ділянка, площею 0,1131 га, кадастровий: :01:040: 0010, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОНМ: 224; квартира площею 46,7 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 , РНОНМ: 01; квартира площею 46,9 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 , РНОНМ: 01, з метою збереження речових доказів, без заборони користування вказаним майном.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).
Органом досудового розслідування не надано доказів, що продовження строку дії заходу забезпечення кримінального провадження є на разі доцільним та співмірним цілям кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 набула вказане майно на законних підставах та до початку періоду, за який, як вважає слідство, відбулось незаконне заволодіння коштами іноземної компанії RIORDAN LIMITED.
Крім того, накладений арешт порушує права володільця майна на розпорядження належним йому майном.
Протягом досудового розслідування не встановлено, що вказане майно є таким, що набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, доказів, що б підтверджували такі обставини також не надані, ОСОБА_4 не є учасником у кримінальному провадженні, а отже застосування арешту у даній справі є безпідставним та необхідність у продовженні дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала.
Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт накладений в кримінальному провадженні №0000829 від 09.09.2020 ухвалою Київського апеляційного суду від 16.08.2021 у справі № 757/38169/21-к, на нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 на праві власності, а саме:
житловий будинок загальною площею 551,2 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОНМ: 224;
земельна ділянка, площею 0,1131 га, кадастровий: :01:040: 0010, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОНМ: 224;
квартира площею 46,7 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 , РНОНМ: 01;
квартира площею 46,9 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 , РНОНМ: 01, з метою збереження речових доказів, без заборони користування вказаним майном.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1