ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/95/22 Справа № 183/6737/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,
представника потерпілої ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001275 за апеляційними скаргами прокурора Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_7 та представника потерпілої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 , -
Встановила:
цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та виправдано його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення зазначеного кримінального правопорушення.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про стягнення відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином, - залишено без розгляду.
Скасовано арешт будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , з забороною будь-яким особам відчужувати вказане майно, накладений ухвалою суду від 18 березня 2019 року (справа № 183/6737/17, провадження № 1-кп/199/205/19).
Вирішено долю речових доказів.
Визнаючи ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні інкримінованого злочину, суд у вироку вказав, що згідно обвинувального акту він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, за наступних обставин.
Приблизно о 04 годині 42 хвилин 28 квітня 2017 року, ОСОБА_8 знаходився на пров. Академіка Жлуктенка м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачив раніше йому не знайому ОСОБА_12 , що прямувала на роботу через пустир у напрямку вул. Сучкова м. Новомосковська Дніпропетровської області, яку він прийняв за свою дружину ОСОБА_13 , з якою мав конфліктні стосунки на ґрунті ревнощів. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на вбивство, тобто противоправне заподіяння смерті ОСОБА_13 . З цією метою ОСОБА_8 почав переслідувати ОСОБА_12 , яку, як вказано вище, приймав за ОСОБА_13 , та попрямував за останньою.
Того ж дня, приблизно о 04 годині 55 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись біля залізничних шляхів поблизу електричної опори № 17, яка розташована на відстані близько 300 метрів від вул. Заводській м. Новомосковська Дніпропетровської області, наздогнав ОСОБА_12 та, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_13 , підійшов ззаду до ОСОБА_12 та невстановленим під час досудового розслідування предметом наніс останній 3 удари по голові, від чого вона впала на землю, та, доводячи свій злочинний умисел до кінця, почав наносити удари ОСОБА_12 невстановленими предметами по різним частинам тіла, після чого здавив органи шиї останньої, від чого потерпіла померла на місті скоєння злочину.
Смерть ОСОБА_12 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею.
Своїми противоправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_12 тілесні ушкодження у виді механічної асфіксії з розповсюдженим синцем на передній поверхні шиї, у нижній третині, крапковими темно-червоними крововиливами в склери та слизові оболонки обох очей, темно-червоними крововиливами в м`яких тканинах шиї, передньої поверхні грудної клітини, переломом лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща, крововиливами у слизовій, підслизовій оболонках та м`язі язика, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносно живих осіб мають ознаки тяжких, небезпечних для життя, та у даному випадку привели до смерті потерпілої; а також тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми з забійними ранами на голові в тім`яно-потиличній області зліва, тім`яній області з права, в правій тім`яно-потиличній області, в правій виличній області на обличчі, саднами на лобі, верхній повіці правого ока, нижній повіці лівого ока, підборідді, шиї, темно-червоними крововиливами на слизовій оболонці обох губ, синцями на нижній повіці правого ока, спинці носа, крововиливів в м`які тканини голови навколо лівого ока, в лобній області посередині, потиличній області зліва, тім`яно-потиличній області посередині, потиличній області справа, крововиливами (субарахноїдальними) під м`які оболонки головного мозку в області лівої лобної частки, обох скроневих часток, обох тім`яних часток, правої потиличної частки, в області мозочка, розтрощення (деструкції) сірої та частково білої речовини головного мозку на межі тім`яно-потиличної частки заправа, дірчастого перелому кісток черепу, в правій тім`яно-потиличної області, які у своїй сукупності привели до набряку головного мозку та за ступенем тяжкості відносно живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечні для життя; а також тілесні ушкодження у виді синців на грудній клітини, обох кистях, правому стегні, на обох надпліччях, спині, саден на 5-му пальці лівої кисті, спині, які стосовно живих осіб мають ознаки легкого ступеню тяжкості.
Виправдовуючи ОСОБА_8 , суд першої інстанції послався на те, що оскільки дослідженими в судовому засіданні доказами не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_8 , останній підлягає виправданню за пред`явленим обвинуваченням в порядку п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, що не є перешкодою для повного і достовірного встановлення обставин загибелі ОСОБА_12 , особи чи осіб, котрі це скоїли, юридичної оцінки дій такої особи чи осіб, та притягнення до кримінальної відповідальності, виходячи із фактично і достовірно встановлених всіх обставин події.
В апеляційних скаргах:
- прокурор просить вказаний вирок скасувати, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 11 років.
Також прокурор просить відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України повторно дослідити обставини, встановленні під час кримінального провадження, які пов`язані з вчиненням ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки вони досліджені судом першої інстанції із порушенням вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду, та провести допит обвинуваченого, потерпілої, свідків та дослідити письмові докази.
Вважає, що вказаний вирок підлягає скасуванню, у зв`язку з допущеними судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду, що вплинуло, на думку прокурора, на законність вирішення питання про виправдання ОСОБА_8 .
На думку прокурора, вина ОСОБА_8 у вчиненні ним вказаного злочину повністю доведена та підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:
1) протоколом огляду 29.04.2017 року місця події - ділянки місцевості біля залізничного полотна неподалік від «Будинку молитви» по вул. Заводській м. Новомосковська Дніпропетровської області, де виявлено труп ОСОБА_12 з численними тілесними ушкодженнями;
2) протоколом огляду 29.04.2017 року місця події - ділянки місцевості біля залізничного полотна неподалік від «Будинку молитви» по вул. Заводській м. Новомосковська Дніпропетровської області, де виявлено особисті речі загиблої ОСОБА_12 ;
3) протоколом огляду 29.04.2017 року в приміщенні Новомосковського бюро СМЕ трупа ОСОБА_12 з численними тілесними ушкодженнями;
4) протоколом огляду 05.05.2017 року DVD-диску з відеозаписом переміщення ОСОБА_12 28.04.2017 року о 04.42 по пров. Академіка Жлуктенка, вилученого з камери відеоспостереження будинку АДРЕСА_3 , на якому зафіксовано, як за потерпілою рухається чоловік у спортивному одязі та темних кросівках з білими смугами, у якому у подальшому свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 впізнали обвинуваченого ОСОБА_8 .
Зазначає, що судом 27.05.2019 року в судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_15 , у якого вилучено вказаний відеозапис. Між тим, суд у вироку взагалі не навів показання цього свідка та не надав їм оцінку в сукупності зібраних доказів.
Також прокурор вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується:
1) протоколом огляду 08.05.2017 року речей ОСОБА_8 , під час якого слідчим вилучено добровільно надані останнім одяг та взуття, а саме чоловічі кросівки ADIDAS чорного кольору з білими смугами;
2) протоколом додаткового огляду 11.05.2017 року за участю експерта імунолога вилучених речей ОСОБА_8 , під час якого встановлена наявність крові на одному із належних йому кросівок;
3) протоколом додаткового огляду 07.09.2017 року вилучених у ОСОБА_8 кросівок за участю свідка ОСОБА_13 , яка під час цієї слідчої дії вказала, що це кросівки її чоловіка ОСОБА_8 ;
4) протоколом перегляду відеозапису за участю свідка ОСОБА_13 07.09.2017 року, під час якого вона впізнала у чоловіку, який 28.04.2017 року о 04.42 рухався по пров. Академіка Жлуктенка за ОСОБА_12 незадовго до її вбивства, свого чоловіка ОСОБА_8 по зовнішності, одягу та ході;
5) протоколом перегляду відеозапису за участю свідка ОСОБА_14 17.11.2017 року, під час якого вона впізнала у чоловіку, який 28.04.2017 року о 04.42 рухався по пров. Академіка Жлуктенка за ОСОБА_12 незадовго до її вбивства в одязі та кросівках з білими смугами, свого знайомого ОСОБА_8 по зовнішнім ознакам, одягу та ході;
6) протоколом огляду 24.11.2017 року мобільного телефону свідка ОСОБА_16 , що містив численні смс-повідомлення із погрозами на її адресу, у тому числі погрозами вбивства, від абонентів з номерами « НОМЕР_1 » та « НОМЕР_2 » в період з 19.08.2017 року по 22.11.2017 року. Під час огляду ОСОБА_13 зазначила, що вказані СМС-повідомлення надсилав її колишній чоловік ОСОБА_8 зі свого номеру мобільного телефону « НОМЕР_1 » (який він, вказав своїм контактним телефоном під час допиту в якості підозрюваного) та з іншого не відомого їй номеру.
Прокурор вважає, що вина ОСОБА_8 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні висновками судових експертиз, показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілої та свідків.
На думку прокурора, доказами, що були зібрані під час досудового розслідування та надані суду прокурором, окремо та у своїй сукупності повністю підтверджується вина ОСОБА_8 у вбивстві - умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_12 , а надані обвинуваченим ОСОБА_8 неправдиві показання, які повністю суперечать отриманим доказам, є обраною обвинуваченим лінією свого захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин проти життя особи.
- представник потерпілої просить скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 15 років.
Вважає, що вирок суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим.
Зазначає, що суд у вироку не мотивував, чому твердження потерпілої ОСОБА_10 про те, що на відеозаписі можна взнати чоловіка, судом не були взяті до уваги та відкинуті, а тому ця обставина, на думку захисника вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для скасування вироку у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України.
Також зазначає, що суд у вироку не надав жодної оцінки тому, що допитаний 27.05.2019 року у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомив, що станом на 2017 рік ОСОБА_13 та ОСОБА_8 проживали окремо та відносини між ними були не дуже добрими.
Зауважує, що характер слідів крові на кросівках свідчить про те, що вони не могли бути нанесені на них умисно, оскільки є таке поняття як Коагуляція - одна із ланок гемостазу, що є складним поетапним процесом («коагуляційний каскад») утворення білка фібрину в крові, що призводить до формування згустка (тромба), унаслідок кров набуває сироподібної консистенції (переходить з рідкого у гелеподібний стан). Цей процес - природний захист організму від утрати великих обсягів крові внаслідок ран та інших порушень цілісності судин в складі будь-яких тканин організму (наприклад, шкіри, слизових оболонок тощо). Наприклад згідно фармацевтичної енциклопедії час згортання крові відбувається всього протягом декількох хвилин.
Зазначає, що після того, як було вбито ОСОБА_12 до моменту огляду 08.05.2017 року пройшло 10 днів, а до моменту повторного огляду відповідно 13 днів, і при цьому суд, на його думку, прийшов до безпідставних висновків, що якимось чином кров потерпілої ОСОБА_12 була нанесена на кросівки ОСОБА_8 , що суперечить як фактичним обставинам справи, зібраним доказам та не відповідає фізіологічним властивостям крові людини.
На вказані апеляційні скарги захисником обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_9 були подані заперечення.
В запереченнях на апеляційні скарги захисник ОСОБА_9 просив вказані скарги відхилити, а вирок суду залишити без змін, оскільки на його думку, доводи, які наводяться апелянтами, або не відповідають дійсності або не ґрунтуються на законі, та висловлюють лише власне бачення та бажання апелянта, або зводяться до переоцінки доказів.
Вважає, що передбачені КПК підстави для задоволення клопотання прокурора про повторне дослідження обставин та доказів кримінального провадження, - відсутні, а тому таке клопотання необґрунтоване і має бути відхилене.
На думку захисника, про фальсифікації та небажання всебічного розслідування провадження свідчать пред`явлення ОСОБА_18 підозри, тривале тримання його під вартою, ініціювання продовження строків його тримання під вартою, закінчення досудового розслідування та складання обвинувального акту при наявності у слідчого СМЕ проведеної Травецькою з категоричним висновком про те, що смерть потерпілої наступила 29, а не 28.04.2017 року.
Вважає, що обвинувачення щодо ОСОБА_8 ґрунтується лише на припущеннях та домислах, не доведено «поза розумним сумнівом» і не підтверджене допустимими доказами, а належність та допустимість доказів стороною обвинувачення взагалі не доводилась, а тому, на думку захисника, результатом цього провадження є абсолютно законно та обґрунтовано постановлений виправдувальний вирок, а цивільний позов залишений без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурорів, потерпілої та її представника, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, і просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечень на них, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що судом першої інстанції при винесенні виправдувального вироку по даній справі вказані вимоги закону були належним чином дотримані.
Статтею ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
В п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 року зазначено про недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Колегія суддів враховує, що усталена практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (Рішення ЄСПЛ від 10.07.2001 року у справі «Авшар проти Туреччини» - п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЕСПЛ від 14.08.2008 року у справі «Кобець проти України» - п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» - п. 86, «Яллох проти Німеччини»). У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 pоку, «Бочаров проти України», Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи виправданою, зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку має бути викладено результати дослідження, аналізу й оцінки доказів у справі, зібраних сторонами обвинувачення та захисту, в тому числі й поданих у судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належно виконав зазначені вимоги закону, а тому відсутні будь-які правові підстави для скасування виправдувального вироку щодо ОСОБА_8 .
Апеляційний суд не погоджується з доводами прокурора про необхідність повторного дослідження відповідних доказів в апеляційному суді, колегія суддів зазначає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей передбачених главою 31 КПК України (ч. 1 ст. 405 КПК). Так ч. 3 ст. 404 КПК України передбачає можливість повторного дослідження доказів лише у виключних випадках, за одночасної наявності таких умов, якщо вони не досліджувались судом першої інстанції (тобто взагалі, а не частково або не правильно); про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції; або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення що оскаржується.
Незгода сторони обвинувачення з показаннями свідків та письмовими доказами по справі, не є підставою для повторного дослідження цих доказів. До вказаного висновку прийшла колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 127/14811/17 від 10.02.2021 року.
Що стосується клопотання про повторне дослідження обставин встановлених під час кримінального провадження, то на цій стадії процесу апеляційний суд не наділений повноваженнями та не має можливості встановити та надати оцінку наявності чи відсутності порушень в дослідженні обставин судом першої інстанції.
Відповідно до вимог ст. 84 КПК України факти і обставини встановлюються виключно на підставі доказів, а тому без дослідження доказів повторно дослідити обставини неможливо, а підстав для дослідження доказів немає і вони прокурором не наведені. Саме така позиція наведена в Постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 вересня 2018 року у справі №159/3593/14-к.
Крім цього, прокурором при подачі апеляційної скарги не було конкретно заявлено належне клопотання про конкретне дослідження доказів, а вже потім, пропустивши відповідний термін, було заявлено відповідне клопотання, проти якого категорично заперечив адвокат ОСОБА_9 , мотивуючи свою думку тим, що в такому випадку буде порушено право обвинуваченого на захист, оскільки при подачі апеляційної скарги прокурор конкретного клопотання, які саме докази слід дослідити, не заявляв.
Оцінивши досліджені у кримінальному провадженні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності, суд першої інстанції обґрунтовано ухвалив виправдувальний вирок, так як дійшов правильного висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами не доведено вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Так, на думку державного обвинувачення винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме: письмовими доказами та показаннями свідків.
Колегія суддів вважає, що за результатами судового розгляду суд першої інстанції правильно встановив, що не доведено вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення.
Цей висновок суду ґрунтується на належних, допустимих, достовірних, а в сукупності - достатніх доказах, ретельно досліджених під час судового розгляду, та оцінених у встановленому законом порядку.
Зокрема, суд першої інстанції проаналізував показання обвинуваченого ОСОБА_8 , який свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення заперечив в повному обсязі та показав, що загиблу ОСОБА_12 він не знав, не бачив, ніколи раніше в місці, де виявили тіло, не був і ніякого відношення до її смерті не має. 08 травня 2017 року він був вдома, коли прийшли два співробітника поліції які запросили його до відділку поліції через заяву його дружини ОСОБА_19 . Він своїм автомобілем поїхав до відділку поліції, де його вже почали питати про смерть ОСОБА_12 , однак він з приводу цього нічого не знав. Один зі співробітників поліції на прізвище ОСОБА_20 поїхав до нього додому і привіз пакунок з його речами, які розмістили на столі. Інший співробітник поліції на прізвище ОСОБА_21 спитав, чи готовий він на слідчий експеримент, на що він погодився. Перед тим, як їхати, ОСОБА_21 на мобільному телефоні показав йому відео, на якому він нібито йде за ОСОБА_22 , на що він пояснив, що в тій місцевості ніколи не був. Вдягнув кросівки та речі, які привіз ОСОБА_20 , після чого поїхали в ОСОБА_23 на вул. Жлуктовського, де біля 7 разів пройшов під камерами будинку ОСОБА_24 . Після цього заїхали в його гараж, де провели огляд, а потім поїхали до райвідділку, де сказали, що його автомобіль залишається на експертизу. Він перевдягнувся та пішов додому. Речі, в яких його возили на слідчий експеримент, він зняв і вони залишилися в тому ж кабінеті під дверима, ніхто їх на запаковував. Понятих при цьому не було. Також 08 травня 2017 року у нього без протоколу забрали телефон із сім-картками. Телефон повернули на стадії відкриття матеріалів справи, але сім-картки там не було. Автомобіль повернули після численних скарг приблизно через 2 місяці. Приблизно через півроку до нього знову приїхали працівники поліції. Його відвезли у відділок, одягли кайданки, протигаз та почали бити, заявили, що на його кросівках ДНК вбитої ОСОБА_22 і його взяли під варту. 12 вересня 2017 року йому показували вже інше відео, на якому за ОСОБА_22 йшов молодий чоловік в іншому одязі. На його думку, кров на кросівки йому нанесли співробітники поліції. Свою дружину ОСОБА_19 він ні з ким сплутати не міг. На той момент з дружиною дійсно були конфлікті відносини, але він вбивством їй не погрожував. Лише 08 травня 2017 року він вперше дізнався, що дружина знаходиться на ОСОБА_23 у друга. На той час фактично відносин між ними не було, справа йшла до розлучення, і він був байдужий до її особистого життя. Протокол, за яким 08 травня 2017 року вилучено кросівки, містить його підпис, але на момент підписання протоколу тексту там не було. На долученому до матеріалів справи відеозаписі, особа, яка йде за ОСОБА_12 , це не він. Вказане вбивство він не скоював.
Судом була допитана потерпіла ОСОБА_10 , мати ОСОБА_12 , яка пояснила, що останній раз доньку вона бачила 27 квітня 2017 року ввечері перед сном. 28 квітня 2017 року донька дуже рано встала на роботу, і коли вона прокинулась, останньої вже не було вдома. На роботу донька ходила пішки. Виходила десь о 5 годині ранку і завжди ходила по вул. Заводській, тому їй не зрозуміло, як остання опинилася на пустирі. Близько 16-17 години 28 квітня 2017 року вона почала телефонувати до доньки на телефон, почала хвилюватись за неї, але телефон був вимкнений. Того ж дня вона пішла на роботу, де працювала донька, проходячи в трьох метрах від того місця, де потім виявили тіло, але не знала, що донька там. Ввечері працівник поліції повідомив про загибель доньки. Крім цього пояснила, що донька трохи схожа на дружину ОСОБА_8 темним волоссям і зачіскою, хоча донька зростом вища і худіша.
Також судом першої інстанції була допитана свідок ОСОБА_13 , яка є колишньою дружиною обвинуваченого, яка показала суду, що вони проживають з ОСОБА_8 окремо з 2015 року. Її викликали в поліцію для впізнання на відео ніби то ОСОБА_8 . Обличчя на відео не було видно, тому вона не могла із 100-відсотковою впевненістю стверджувати, що на відео був він, оскільки обличчя взагалі не було видно. Одяг був дуже схожий на той що, був в обвинуваченого. Все це вона вказала поліцейським і підписала протокол. Потім поліцейські викликали її для впізнання речей ОСОБА_8 . Коли їй показали спортивну кофту і кросівки, то це були речі обвинуваченого, але кросівки були не ті, що були показані на відео, оскільки на тому відео, що їй показували, були із шкіри, чи шкірозамінника, але не із тканини. Коли вона про це сказала, то співробітники поліції зробили вигляд, що її не почули. Слідчий ОСОБА_25 , який показував їй ці речі, сказав, що вони вилучені у ОСОБА_8 вдома. Також слідчий показував їй на цих кросівках якісь невеликі плями незрозумілого кольору. Після цього також склали якийсь документ, який вона підписала. Обидва рази вона підписувала документи, не читаючи їх зміст. СМС-листування з обвинуваченим вона надала слідчому на прохання прокурора, оскільки ОСОБА_8 ще до вбивства їй погрожував. Приблизно в лютому березні 2017 року вона писала заяву до поліції з приводу того, що останній її побив. В поліцію вона зверталась з цього приводу двічі. Перший раз обвинувачений через ревнощі побив її молотком, а другий ногами. Характеризує ОСОБА_8 як спокійного, але в сварках він «виходив із себе». Вважає, що вбити іншу людину він не міг. В тому районі, де мешкала загибла, вона буває, оскільки там проживає чоловік, з яким у неї відповідні стосунки. По тій вулиці, яка була зафільмована на продемонстрованому їй записі, вона ходила на роботу на завод. На роботу вона виходила десь о 7:15 - 7:30 год. Зазначає, що вона не могла висловлювати Лисичанському, що якщо б в неї були такі знайомі, то вона б відправила ОСОБА_26 за грати. Також зазначила, що не пам`ятає, щоб вона телефонувала до свідка ОСОБА_27 та прохала останнього прийти до відділку поліції впізнати ОСОБА_18 на відео.
Судом першої інстанції, з метою об`єктивного з`ясування обставин події, також було допитано свідків:
- ОСОБА_28 , який показав, що приблизно через 5 днів після події співробітники поліції на мобільному телефоні показували йому відео, на якому було зафільмовано, як він іде перед дівчиною, як з`ясувалось пізніше ОСОБА_12 . Від того місця де стоїть камера, на якій було знято показане йому відео, він пішов до вулиці Заводської, біля «Молитвиного дому», та звернув праворуч. Куди пішла в той час ОСОБА_12 , він не бачив. Від того місця, де він повернув праворуч, до того місця де пізніше виявили труп ОСОБА_12 , відстань трохи більша за 500 метрів. До смерті потерпілої він жодним чином не причетний;
- ОСОБА_29 , який показав в судовому засіданні суду першої інстанції, що він разом зі слідчо-оперативною групою виїздив на місце виявлення трупа ОСОБА_12 . Саме він досліджував трупні плями, але посилається на неточність вимірювань через відсутність освітлення. Підтвердив, що трупне заклякання ним не визначалося і температура тіла та оточуючого середовища не вимірювалася;
- ОСОБА_14 , яка показала, що ОСОБА_30 є її колишнім сусідом. Їй дійсно слідчий демонстрував відео, на якому була зафільмована дівчина, що йшла по вулиці, а за нею пізніше йшов хлопець. В ньому вона за ходою впізнала обвинуваченого.
- ОСОБА_31 , який під час допиту в суді першої інстанції показав, що дати тих подій пригадати не може. Працівники поліції попросили його бути понятим, коли вони вилучали речі в чоловіка: кросівки, спортивні штани та курточку. На кросівках були наявні якісь плями, однак чи була це кров, він сказати не може. Крім нього, там був ще один понятий. Вилучені речі були одягнені на чоловікові, той їх зняв та на нього одягнули якісь інші речі. Вилучені речі склали до одного поліетиленового пакету, він розписався на папірці і цей пакет було опечатано. Також ОСОБА_31 суду показав, що соба, в якої проводили вилучення речей, на час допиту в приміщенні зали суду відсутня. В томі № 3 на сторінках 172-173 протокол огляду не містить жодного підпису, виконаного саме ним;
- ОСОБА_32 , який показав, що станом на час описаних подій обіймав посаду оперуповноваженого карного розшуку Новомосковського відділку поліції, та він брав участь у вилученні речей і одягу ОСОБА_8 : кросівок, штанів та кофти у своєму службовому кабінеті. Він їздив за адресою мешкання ОСОБА_8 , що б взяти останньому речі перевдягнутися. Це був ранок, десь 10-11 година. Його зустріла сестра обвинуваченого, яка передала речі (кросівки, кофту, штани), які вона вибирала сама після спілкування з ОСОБА_8 телефоном. Як ОСОБА_8 потрапив до райвідділку, він не пам`ятає, це було не за його ініціативою. З ним в одному кабінеті також знаходився старший лейтенант Капітонов та оперуповноважений ОСОБА_21 . Одяг з ОСОБА_8 знімали, оскільки слідчий прийняв рішення його вилучати. Для чого саме, йому не поясняли. ОСОБА_8 перевдягнувся в привезені ним речі, і слідчий вилучив речі, які були на останньому. Далі з обвинуваченим спілкувався старший слідчий ОСОБА_33 . Методів фізичного впливу та незаконних методів отримання інформації до ОСОБА_8 не застосовувалось.
Окрім цього, в суді першої інстанції за клопотанням сторони захисту судом першої інстанції були допитані в якості свідків:
- ОСОБА_34 , який є батьком обвинуваченого, який показав, що його син 08 травня 2017 року зателефонував та повідомив що його підозрюють у вбивстві. Вдома син йому розповів, що його запросили в поліцію через сварку з своєю дружиною ОСОБА_35 , а потім перевдягли та водили під камерами для відеозйомки. Перед тим як їхати до того місця, де були встановлені камери, вони заїхали в гараж і взяли з машини курточку ОСОБА_36 . Потім поїхали на місце, де розташована камера, там його перевдягли, перевзули та декілька разів як з поліцейським, так і без нього сину сказали пересуватись під відеофіксацію;
- ОСОБА_37 , яка є рідною сестрою ОСОБА_8 , показала, що станом на 08 травня 2017 року її сім`я мешкала разом з батьками та братом. Десь о 9 годині ранку приїхали поліцейські, повідомили, що надійшла заява від його колишньої дружини ОСОБА_8 - ОСОБА_35 відносно побиття. Далі ОСОБА_36 поїхав на своїй машині з працівниками поліції у відділок. Невдовзі прибув співробітник поліції та повідомив, що для слідчого експерименту потрібні речі, в яких ОСОБА_36 був по опису дружини на момент побиття. Він сказав, що йому потрібні кросівки, темні штани та кофта з лампасами, з тоненькими смужками. Вона показувала всі речі, навіть ті, які були брудні. Штани, кофту та кросівки поліцейський забрав, але ніякі документи при цьому не оформляв. Склали всі речі в два пакети і він поїхав. Кросівки були чисті, явних плям бруду чи крові на них не було. Вже пізніше, коли ОСОБА_36 приїхав, розповів, що його викликали насправді не за заявою дружини, а з приводу причетності до вбивства жінки, як з`ясувалось пізніше ОСОБА_12 ;
- ОСОБА_38 підтвердив, що був свідком того, як 08.05.2017 року поліцейський вилучив в дома у ОСОБА_8 костюм, кофту та кросівки;
- ОСОБА_39 , який показав, що він чув, що якусь жінку вбили і за підозрою було взято під варту ОСОБА_26 . Приблизно 15 листопада 2017 року, до нього зателефонувала дружина ОСОБА_36 та попросила, щоб він прийшов до райвідділу поліції та впізнав ОСОБА_36 на відео, оскільки їм потрібно щоб його впізнало якомога більше людей. Запевняла його, що на відео саме ОСОБА_36 . Він був зайнятий і сказав, що вони це обговорять пізніше. Десь через 10 хвилин на його телефон прийшло СМС-повідомлення про те, що вже нічого не потрібно;
- ОСОБА_40 , який показав, що ОСОБА_8 є його сусідом. Часто бував вдома у ОСОБА_18 і знає, що між ОСОБА_36 і його дружиною були напружені стосунки. Остання питала, чи немає у нього знайомих у правоохоронних органах, щоб знайти якийсь вагомий привід для того, щоб відгородити себе від ОСОБА_36 , аби налагодити своє особисте життя, а він їй заважав. Вона говорила, що якби були якісь знайомі, вона ОСОБА_36 б років на десять запроторила, аби спокійно налагодити своє особисте життя.
Судом першої інстанції також було досліджено відповідні матеріали кримінального провадження, а саме:
- протокол огляду місця події (трупа) з додатками (т. 3 а.с. 143-149), згідно якого, 29 квітня 2017 року в період часу з 20:00 год. до 22:00 год. слідчим поліції за участі спеціаліста СМЕ ОСОБА_29 в м. Новомосковську оглянуто труп невідомої жінки, яка знаходиться в земляній канаві глибиною близько 1 метра, на відстані близько 70 метрів від залізничної колії та стовпа, на якому наявний номер «17» (праворуч від трупа) та на відстані близько 300 метрів від вул. Заводська (ліворуч від трупа). На момент огляду труп прикиданий великою кількістю гілок. Під час огляду на трупі зафіксовані явні тілесні ушкодження. Трупні плями синьо-фіолетового кольору, знаходяться на задній та бічній поверхнях тіла. При дозованому натисканні на них у поперековій області зникають та відновлюють своє забарвлення через 1 хв. (20:20). За результатами огляду за паспортом встановлено особу загиблої: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З місця події вилучено речі загиблої, зрізи нігтьових пластин, мікрочастки та фрагменти волосся;
- протокол огляду місця події з додатками (т. 3 а.с. 150-153), згідно якого, 29 квітня 2017 року в період часу з 22:05 год. до 22:25 год. слідчим поліції оглянуто ділянку місцевості, яка розташована на відстані близько 40 метрів від залізничної колії та стовпа, на якому наявний номер «12» (ліворуч), на відстані близько 300 метрів від вул. Заводська (праворуч) та на відстані 300 метрів від оглянутого трупа ОСОБА_12 . Ділянка заповнена водою, в якій виявлено та вилучено жіночу сумку, паспорт ОСОБА_12 , мобільний телефон. На землі перед водою виявлено та вилучено різні особисті речі;
- протокол огляду трупа (т. 3 а.с. 154-157), згідно якого, 29 квітня 2017 року в період часу з 10:40 год. до 13:21 год. слідчим поліції за участі судово-медичного експерта в приміщенні Новомосковського відділення СМЕ оглянуто труп ОСОБА_12 та детально зафіксовано наявні тілесні ушкодження;
- висновок судово-медичної експертизи № 192/Е від 29 травня 2017 року (т. 3 а.с. 158-164), відповідно до якого, смерть ОСОБА_12 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї тупим предметом, що підтверджується, як видовими, (розповсюджений синець на передній поверхні шиї, у її нижній третині, темно-червоні крововиливи в м`яких тканинах шиї, передньої поверхні грудної клітини, переломом лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща, крововиливи у слизовій, підслизовій оболонках та м`язі язика справа та зліва, крапкові темно-червоні крововиливи на склерах та слизовій оболонці повік обох очей), так і загальноасфіктичними ознаками (емфізема та набряк легень, крапкові крововиливи під плеврою легень та зовнішньою оболонкою серця (плями Тард`є), повнокров`я внутрішніх органів, рідкий стан крові), знайденими при дослідженні трупу. Судово-токсикологічним дослідженням крові з трупу не виявлені: метиловий, етиловій, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловій, аміловій спирти;
- висновок додаткової судово-медичної експертизи № 192/ЕД від 31 травня 2017 року (т. 3 а.с. 165-167), згідно якого, при експертизі трупу ОСОБА_12 виявлені такі тілесні ушкодження: забійні рани в правій виличній області обличчя (рана №1), на голові в тім`яно-потиличній області зліва (рана №2), в тім`яній області справа (рана №3), в правій тім`яно-потиличній області (рана №4), садна на лобі зліва та справа, верхній повіці правого ока, нижній повіці лівого ока, підборідді зліва, передній поверхні верхньої третини шиї зліва, на тильній поверхні 5-го пальця лівої кисті, на спині в лівій надлопатковій області, крововиливи на слизовій оболонці обох губ, синці на нижній повіці правого ока, спинці носа, навколо лівого ока з розповсюдженням у виличну та скроневу області, передній поверхні грудної клітини, в правій підключичній області, на тильній поверхні лівої кисті з розповсюдженням на 1,2-й пальці, на тильній поверхні правої кисті, на передній поверхні, у середній та нижній третинах правого стегна, на задній поверхні обох надпліч, на спині, в правій надлопатковій області, передній поверхні шиї у її нижній третині, з розповсюдженням на передню поверхню грудної клітини до надключичної області, крововиливи в м`які тканини голови в лобній області посередині, в потиличній області зліва, тім`яно-потиличній області посередині, потиличній області справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальні) в області лівої лобної частки, обох скроневих часток, обох тім`яних часток, правої потиличної частки, в області мозочка, ділянка розтрощення (деструкції) сірої та частково білої речовини головного мозку на межі тім`яно-потиличної частки справа з проявами судинного лейкоцитозу та Перльс - негативною реакцією, дефект кісток черепу (дірчастий перелом) в правій тім`яно-потиличній області, темно-червоні крововиливи в м`язах передньої поверхні шиї, більше зліва, передньої поверхні грудної клітини, у правій підключичній області, в м`язах спини, в міжлопатковій області, м`язи язика, згинальний перелом лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща.
Тілесні ушкодження у виді: механічної асфіксії з розповсюдженим синцем на передній поверхні шиї, у її нижній третині, крапковими темно-червоними крововиливами в «склери та слизові оболонки обох очей, темно-червоними крововиливами в м`яких тканинах шиї, передньої поверхні грудної клітини, переломом лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща, крововиливами у слизовій, підслизовій оболонках та м`язі язика, у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносно живих осіб, мають ознаки тяжких як небезпечні для життя, у даному випадку привели до смерті потерпілої, виникли внаслідок здавлення органів шиї тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, в напрямку діючої сили зовні усередину, або стисненні в тому ж напрямку.
Тілесні ушкодження у виді: відкритої черепно-мозкової травми з забійними ранами на голові в тім`яно-потиличній області зліва, в тім`яній області справа, в правій тім`яно-потиличній області, в правій виличній області на обличчі, саднами на лобі, верхній повіці правого ока, нижній повіці лівого ока, підборідді, шиї, темно-червоними крововиливами на слизовій оболонці обох губ, синцями на нижній повіці правого ока, спинці носа, навколо лівого ока, крововиливів в м`які тканини голови, в лобній області посередині, в потиличній області зліва, тім`яно-потиличній області посередині, потиличній області справа, крововиливами (субарахноїдальними) під м`які мозкові оболонки головного мозку в області лівої лобної частки, обох скроневих часток, обох тім`яних часток, правої потиличної частки, в області мозочка, розтрощення (деструкції) сірої та частково білої речовини головного мозку на межі тім`яно-потиличної частки справа, дірчастого перелому кісток черепу, в правій тім`яно-потиличній області, що, у своїй сукупності, привело до набряку головного мозку, та за ступенем тяжкості, відносно живих осіб, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою як небезпечні для життя (згідно п. 2.1.3.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року), виникли внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, незадовго до наступу смерті, і в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться, але могли прискорити настання смерті від механічної асфіксії.
Тілесні ушкодження у виді: синців на грудній клітини, обох кистях, правому стегні, на обох надпліччях, спині, саден на 5-му пальці лівої кисті, спині, стосовно живих осіб, мають ознаки легкого ступеню тяжкості (згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року), виникли від дії тупих твердих предметів, незадовго до наступу смерті і в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, експерт прийшов до висновку, що потерпілій було спричинено не менше тридцяти травматичних дій (не менше однієї травматичної дії в області шиї, не менше трьох травматичних дій в області голови, не менше десяти в область обличчя, не менше шістнадцяти по тулубу та кінцівках).
Ураховуючи динаміку змінення забарвлення трупних плям, встановлені при огляді трупу на місця події (шкіра трупу холодна на дотик на всьому протязі. Трупні плями синьо-фіолетові, зональні, знаходяться на задній та бокових поверхнях тіла, при дозованому натисканні на них у поперековій області зникають, та з`являються через 1 хвилину (20:20)), експерт зазначив, що смерть потерпілої настала, не більше, як за 4-ри (12-ть) годин до моменту огляду трупа на місці події.
При судово-медичній експертизі трупу слідів, характерних для волочіння чи переміщення тіла не виявлено.
Всі тілесні ушкодження мають ознаки прижиттєвості, що підтверджується темно-червоними крововиливами в м`які тканини, навколо ушкоджень та даними додаткових методів дослідження (акт № 4606 судово-гістологічного дослідження від 11 травня 2017 року - всі тілесні ушкодження на голові з проявами судинного лейкоцитозу та Перльс -негативною реакцією);
- згідно акту № 346 (1,2) від 08 травня 2017 року (отримані 19 травня 2017 року) судово-імунологічного дослідження мазків і тампонів з вмістом піхви, ротової порожнини, задньо-прохідного отвору від трупа ОСОБА_12 , 1983р.н.: при судово-медичному імунологічному дослідженні в мазках з вмістом піхви, ротової порожнини, задньо-прохідного отвору наявність сперматозоїдів не встановлена.
Тілесні ушкодження у виді: механічної асфіксії з розповсюдженим синцем на передній поверхні шиї, у її нижній третині, крапковими темно-червоними крововиливами в склери та слизові оболонки обох очей, темно-червоними крововиливами в м`яких тканинах шиї, передньої поверхні грудної клітини, переломом лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща, крововиливами у слизовій, підслизовій оболонках та м`язі язика, виникли внаслідок здавлення органів шиї тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, в напрямку діючої сили зовні усередину, або стисненні в тому ж напрямку яким, не виключено, могли бути і пальці руки людини.
Тілесні ушкодження у виді: відкритої черепно-мозкової травми з забійними ранами на голові, в тім`яно-потиличній області зліва, в тім`яній області справа, в правій тім`яно-потиличній області, в правій виличній області, саднами на лобі, верхній повіці правого ока, нижній повіці лівого ока, підборідді, шиї, темно-червоними крововиливами на слизовій оболонці обох губ, синцями на нижній повіці правого ока, спинці носа, навколо лівого ока, крововиливів в м`які тканини голови, в лобній області посередині, в потиличній області зліва, тім`яно-потиличній області посередині, потиличній області справа, крововиливами (субарахноідальними) під м`які мозкові оболонки головного мозку в області лівої лобної частки, обох скроневих часток, обох тім`яних часток, правої потиличної частки, в області мозочка, розтрощення (деструкції) сірої та частково білої речовини головного мозку на межі тім`яно-потиличної частки справа, дірчастого перелому кісток черепу, в правій тім`яно-потиличній області, що привело до набряку головного мозку, виникли внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, незадовго до наступу смерті, і в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться, але могли прискорити настання смерті від механічної асфіксії.
Тілесні ушкодження у виді: синців на грудній клітини, обох кистях, правому стегні, на обох надпліччях, спині, саден на 5-му пальці лівої кисті, спині, виникли від дії тупих твердих предметів, незадовго до наступу смерті і прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться.
- згідно висновку повторної судово-медичної експертизи № 38 від 11 березня 2021 року (т. 5 а.с. 2-20), відповідно до даних первинної судово-медичної документації, смерть ОСОБА_12 настала від механічної асфіксії в результаті стиснення органів шиї, що підтверджується видовими ознаками смерті, а саме: синці, великі крововиливи в м`яких тканинах шиї, перелом лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща з крововиливом навколо, а також загальноасфіктичними ознаками: прикус язика з крововиливами в товщу його тканини, синюшність обличчя, інтенсивні трупні плями, крапкові крововиливи в оболонки очей, під плеврою легень та епікардом, набряк та емфізема легень, повнокров`я внутрішніх органів, рідкий стан крові. Окрім ушкоджень, виявлених в області шиї, мали місце сполучна тупа травма тіла - проникаюча черепно-мозкова травма, забиті рани голови, великі крововиливи в товщі м`який тканин голови з внутрішньої сторони, відкриті переломи кісток склепіння та основи черепу, ушкодження твердої мозкової оболонки, ділянки забою з елементами розчавлення м`яких мозкових оболонок та речовини головного мозку, крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку та мозочка; численні садна та синці грудної клітини з крововиливами в товщу м`яких тканин; синці та садна кінцівок. При проведенні судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_12 30 квітня 2017 року, в 11 годин 20 хвилин описані наступні трупні явища: шкіра трупа бліда, синюшна на обличчі, холодна на дотик на всьому протязі. Трупне заклякання добре виражено у всіх досліджуваних групах м`язів, порушується важко. Трупні плями розташовані на заднє-боковій поверхні тулубу та кінцівок, зливні, синьо-фіолетового кольору, при натисканні на них динамометром з силою 2 кг/см2 на протязі 3-х секунд в поперековій області кольору свого не змінюють. Ознаки гниття не вираженні. Враховуючи ступінь вираженості вище зазначених трупних явищ, приймаючи до уваги кількість і характер тілесних ушкоджень, причину смерті, а також умови в яких знаходився труп, смерть ОСОБА_12 настала, не менше ніж за 2 доби до проведення судово-медичної експертизи, що не виключає можливість настання смерті в період часу, вказаному в постанові про призначення комісійної судово-медичної експертизи (в проміжок часу з 04:00 год. до 08:30 год. 28 квітня 2017 року). Більш конкретніше визначити термін настання смерті, тим більш в часовому інтервалі, в даному випадку, не представляється можливим.
Судом першої інстанції також було досліджено:
- протокол огляду (т. 3 а.с. 160-169), згідно якого, 05 травня 2017 року слідчий поліції за участі ОСОБА_15 , оглянув та вилучив добровільно наданий останнім диск для лазерних систем зчитування золотистого кольору з відеозаписом, на якому видно, як 28 квітня 2017 року близько 05:11 год. ОСОБА_12 проходила по АДРЕСА_4 та за нею йшов невідомий чоловік. Сам диск для лазерних систем зчитування постановою слідчого поліції від 05 травня 2017 року (т. 3 а.с. 195) долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу, а його вміст досліджено в судовому засіданні;
- протокол огляду та перегляду відеозапису від 07 вересня 2017 року (т. 3 а.с. 192-194), з якого вбачається, що наявний на диску для лазерних систем зчитування відеозапис був досліджений слідчим за участі свідка ОСОБА_13 і остання заявила, що в чоловіку, який йшов на відеозаписі за ОСОБА_12 , вона за зовнішністю, одягом та за ходою впізнає ОСОБА_8 ;
- протокол огляду та перегляду відеозапису від 17 листопада 2017 року (т. 3 а.с. 198-199), відповідно до якого, цей же відеозапис було досліджено слідчим поліції за участі свідка ОСОБА_14 і остання також заявила, що в чоловіку, який йшов на відеозаписі за ОСОБА_12 , вона за одягом, ходою, зачіскою та зовнішнім ознакам впізнає ОСОБА_8 ;
- протокол огляду (т. 3 а.с. 172-173), згідно якого, 08 травня 2017 року слідчим поліції в період часу з 13:50 год. до 14:25 год. в присутності понятих ОСОБА_41 і ОСОБА_42 , за участі ОСОБА_8 було оглянуто добровільно видані ОСОБА_8 одяг останнього, а саме: чоловічі кросівки «ADIDAS», чоловіча куртка «D/S», спортивні штани «NIKE», штани «Mondsee», чоловічі кросівки «ADIDAS» 40-го розміру, по бокам з трьома білими смугами. Кросівки упаковані до пакету з написом «Conserv» та разом з іншими речами вилучено до Новомосковського ВП. Протокол містить підписи від імені ОСОБА_8 , двох понятих та слідчого;
- протокол огляду від 11 травня 2017 року (т. 4 а.с. 58-59), згідно якого, слідчим поліції 11 травня 2017 року в присутності двох понятих, за участі експерта імунолога ОСОБА_43 оглянуто вміст пакетів з речами, які були вилучені 08 травня 2017 року у ОСОБА_8 . Зокрема, за протоколом зафіксовано, що в пакеті № 1 знаходяться кросівки чорного кольору з білими поперечними смужками та білими підошвами. Вказані кросівки мають шнурки. При огляді кросівок із застосуванням «проби Воскобойнікова» на носових частинах обох кросівок та шнурках обох кросівок виявлено сліди крові у виді плям;
- висновок судово-імунологічної експертизи № 602 від 15 травня 2017 року (т. 3 а.с. 174-175), згідно якого, при серологічному дослідженні зразку крові трупа ОСОБА_12 встановлена група АВ, з супутнім антигеном Н, за ізосерологічною системою АВ0;
- висновок судово-імунологічної експертизи № 720 від 12 червня 2017 року (т. 3 а.с. 176-177), з якого вбачається, що в одному сліді на кросівці на ліву ногу (об`єкт №3), який належить ОСОБА_8 встановлена наявність крові людини. В одному сліді на кросівці на праву ногу (об`єкт №1) та іншому сліді на кросівці на ліву ногу (об`єкт №2) наявність крові не встановлена. З метою збереження матеріалу, для можливого подальшого ДНК-дослідження, групову приналежність крові в об`єкті №3 не встановлювали.
В судовому засіданні суду першої інстанції експерт-імунолог ОСОБА_43 підтвердила здійснені нею висновки.
- висновок судово-генетичної експертизи № 312 від 17 серпня 2017 року (т. 3 а.с. 178-181), згідно якого, зі сліду крові на кросівці на ліву ногу ОСОБА_8 , зі зразка крові потерпілої ОСОБА_12 , отримані препарати ДНК, встановлені їх фенотипічні характеристики. Препарати ДНК, виділені зі сліду крові на кросівці на ліву ногу, являють собою ДНК жіночої статевої належності, генотип яких співпадає з генотипом потерпілої ОСОБА_12 . ДНК даного сліду крові може походити від потерпілої ОСОБА_12 з ймовірністю не менше 99,999989% Частота поширення подібної комбінації генетичних ознак складає 0,11х10-16. Це означає, що вказана комбінація генетичних ознак зустрічається у 0,11 жінок на 10 квадрильйонів.
В судовому засіданні суду першої інстанції експерт-генетик ОСОБА_44 підтвердила здійснені нею висновки, та пояснила, що плями крові на наданих на дослідження кросівках було видно неозброєним оком.
- протокол огляду предмета (т. 3 а.с. 182-183), згідно якого, 07 вересня 2017 року слідчий поліції за участі ОСОБА_13 оглянув кросівки, які були предметом експертного дослідження № 312 від 17 серпня 2017 року. В протоколі зафіксовано, що на кросівках є сліди речовини бурого кольору. За результатами огляду ОСОБА_13 вказала, що це кросівки її чоловіка ОСОБА_8 ;
- протокол огляду предмету (т. 3 а.с. 200-207), згідно якого вбачається, що 24 листопада 2017 року слідчий поліції за участі ОСОБА_13 оглянув мобільний телефон останньої, який вона добровільно надала для огляду. Телефон містить вхідні СМС-повідомлення загрозливого та образливого характеру від абонентів з номерами « НОМЕР_1 » та « НОМЕР_2 » в період з 19 серпня 2017 року по 22 листопада 2017 року. ОСОБА_13 зазначила, що вказані СМС-повідомлення надсилав її колишній чоловік ОСОБА_8 зі свого номеру мобільного телефону « НОМЕР_1 » та з іншого невідомого їй номеру.
Суд першої інстанції, оцінюючи зібрані докази, зазначив, що обвинувальний акт не містить зазначення часу смерті ОСОБА_12 , однак містить час спричинення їй тілесних ушкоджень - 28 квітня 2017 року приблизно о 04 год. 41 хв. Суд врахував, що за висновком експерта № 192/ЕД від 31 травня 2017 року, смерть ОСОБА_12 настала не більше як за 4-ри (12-ть) годин до моменту огляду трупу на місці події. Виходячи з наведеного, за висновком експерта смерть потерпілої могла настати не раніше ніж о 08:20 год. 29 квітня 2017 року, тобто більше ніж через добу від часу смерті за обвинувальним актом. При цьому, за дослідженими судом копією свідоцтва про смерть ОСОБА_12 та лікарського свідоцтва про смерть, остання померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Під час допиту в судовому засіданні суду першої інстанції судово-медичний експерт ОСОБА_45 показала, що вона проводила огляд трупу потерпілої ОСОБА_12 лише в приміщенні моргу та під час проведення експертизи брала за основу медичні дані, які були зафіксовані слідчим під час огляду трупа на місці його виявлення, оскільки станом на 30 квітня 2017 року трупні плями у трупа вже не зникали. Експерт не змогла пояснити, на яких підставах вона внесла до лікарського свідоцтва про смерть дату смерті ОСОБА_12 , яка не відповідає часу смерті за її ж експертним висновком.
Для встановлення безсумнівного часу смерті ОСОБА_12 судом першої інстанції була призначена повторна судово-медична експертиза, за висновком якої № 38 від 11 березня 2021 року смерть ОСОБА_12 настала, не менше ніж за 2 доби до проведення судово-медичної експертизи (тобто не пізніше 11 год. 20 хв. 28 квітня 2017 року).
Під час допиту в судовому засіданні суду першої інстанції судово-медичний експерт ОСОБА_46 підтвердила висновки, здійснені комісією експертів, до складу якої вона входила (і була доповідачем) під час повторної-судово-медичної експертизи. Показала, що лише за часом відновлення трупних плям визначити час смерті неможливо, оскільки на них впливають зовнішні фактори: пора року, погодні умови, причина смерті, одяг тощо. Для визначення більш-менш конкретного часу смерті необхідні ще два критерії розвитку трупних явищ (окрім трупних плям), які під час огляду трупа перевірені не були. Такими критеріями є трупне заклякання та охолодження тіла. При огляді трупа на місці події такі основні ознаки розвитку трупних явищ встановлені не були, тому комісією було прийнято до уваги результати зовнішнього дослідження трупа від 30 квітня 2017 року. Наданих їм матеріалів було достатньо для здійснення саме такого висновку і сумнівів у членів комісії не було.
Усуваючи розбіжності в зазначених експертних висновках, суд першої інстанції виходив з того, що сама експерт ОСОБА_45 показала суду, що визначення часу смерті лише за трупними плямами є неточним і на час проведення експертизи у неї були відсутні вихідні данні щодо трупного заклякання на місці події. При цьому, висновок № 38 від 11 березня 2021 року є більш обґрунтованим і експерт ОСОБА_46 (яка була доповідачем під час комісійного експертного дослідження) надала вичерпні відповіді на поставлені їй питання щодо вказаного висновку і суд, на підставі наведеного, надав перевагу вказаному висновку перед висновком експерта № 192/ЕД від 31 травня 2017 року, який в цій частині судом був відхилений.
Оскільки на дослідженому судом першої інстанції відеозаписі жива ОСОБА_12 зафіксована о 04 год. 41 хв. 28 квітня 2017 року, із врахуванням висновку судово-медичної експертизи № 38 від 11 березня 2021 року та того, що суду не було надано інших доказів, які б дозволили більш точно встановити час смерті ОСОБА_12 , суд прийшов до висновку, що смерть останньої настала в проміжок часу з 04 год. 41 хв. до 11 год. 20 хв. 28 квітня 2021 року.
Суд першої інстанції, надаючи оцінку сукупності досліджених доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку, що сукупність досліджених судом доказів поза всяким розумним сумнівом доводить що ОСОБА_12 біля залізних шляхів поблизу електричної опори № 17, яка розташована на відстані близько 300 метрів від вул. Заводській м. Новомосковська Дніпропетровської області, отримала від іншої особи численні удари невстановленими предметами та померла від механічної асфіксії внаслідок здавлення такою особою її органів шиї тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею.
За наслідками всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що не доведено вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення винуватість ОСОБА_8 у спричиненні смерті ОСОБА_12 фактично доводиться трьома джерелами доказування: отриманням колишньою дружною обвинуваченого - ОСОБА_13 . СМС-повідомлень від обвинуваченого з погрозами; фіксацією на відеозаписі, наданому ОСОБА_15 , особи (за версією обвинувачення - ОСОБА_8 ), яка о 04 год. 42 хв. 28 квітня 2017 року слідує за ОСОБА_12 по АДРЕСА_3 ; виявленням на кросівках, які за твердженням обвинувачення вилучені у ОСОБА_8 , крові ОСОБА_12 .
При цьому, колегія суддів вважає вірним висновок суду, що отримані ОСОБА_13 . СМС-повідомлення з погрозами, не містять зізнання у спричинені смерті іншій особі чи будь-якій причетності до цього, а, виходячи з часу отримання таких повідомлень (більше ніж через чотири місяці після смерті ОСОБА_12 ), вони жодним чином а ні підтверджують, а ні спростовують винуватість ОСОБА_8 , у зв`язку з чим відповідний протокол огляду предмету від 24 листопада 2017 року (т. 3 а.с. 200-207) суд першої інстанції визнав неналежним доказом.
Висновок суду першої інстанції, що досліджений судом відеозапис в сукупності з протоколами огляду та перегляду відеозапису від 07 вересня 2017 року, від 17 листопада 2017 року, з показами свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , доводять лише ймовірність того, що особа, яка о 04 год. 42 хв. 28 квітня 2017 року слідує за ОСОБА_12 по АДРЕСА_3 , є ОСОБА_8 , та не доводять зазначену обставину поза розумним сумнівом, на думку колегії суддів є обґрунтованим. При цьому важливо, що ОСОБА_13 , як зазначено вище, в своїх поясненнях непослідовно зазначала, що саме ОСОБА_8 зображений на відео. Також слід зазначити, що за поясненнями матері потерпілої, остання за статурою була вищою за зростом та була худішою за дружину ОСОБА_8 .
Також судом першої інстанції було об`єктивно зазначено, що речові докази - чоловічі кросівки чорного кольору з білими смужками, були вилучені слідчим поліції згідно протоколу огляду від 08 травня 2017 року (т. 3 а.с. 172-173). При цьому, попри те, що зазначені речі вилучалися саме для відшукання на них слідів крові, протокол огляду не містить зазначення наявності чи відсутності слідів зовнішніх забруднювачів на цих кросівках. Окрім цього, протокол містить посилання на те, що кросівки «упаковано» (мовою оригінала) до пакету чорного кольору, однак не містить посилання на те, що вилучені кросівки на виконання вимог ч. 5 ст. 237 КПК України були опечатані. Адвокат ОСОБА_9 зауважив, що бірки на кросівках були відсутні. Тому є сумнівність даного доказу з точки зору допустимості. Вилучені кросівки були повторно оглянуті слідчим 11 травня 2017 року, що підтверджується відповідним протоколом огляду (т. 4 а.с. 58-59). Огляд проводився за участі експерта-імунолога ОСОБА_43 , під час якого на кросівках вже були виявлені сліди крові у виді плям.
Суд прийшов до обґрунтованого висновку, що процесуальна необхідність проведення такого огляду стороною обвинувачення в судовому засіданні не обґрунтована та спростовується тим, що такий огляд не може бути визнаний судом остаточним оглядом в розумінні ч. 5 ст. 237 КПК України, оскільки будь-які перешкоди для детального огляду кросівок 08 травня 2017 року були відсутні і протокол огляду від 11 травня 2017 року не містить більш детального огляду цих кросівок, порівняно з оглядом 08 травня 2017 року. Якщо виходити з того, що огляд проводився для виявлення слідів крові на кросівках за участі експерта-імунолога ОСОБА_43 з використанням останньою спеціальної хімічної реакції, то питання щодо наявності на кросівках крові мало вирішуватися і вирішувалося цим же експертом вже під час проведення в період з 01 по 12 червня 2017 року судово-імунологічної експертизи (висновок № 720 від 12 червня 2017 року, т. 3 а.с. 176-177).
Суд вірно зазначив про те, що протокол огляду від 11 травня 2017 року не містить зазначення стану пакування кросівок, наявності опечатування, забезпечення його цілісності на момент огляду тощо. Наведену обставину суд оцінив в сукупності з тим, що огляд проводився старшим слідчим ОСОБА_47 і під час огляду цим же слідчим вказаних кросівок за участі свідка ОСОБА_13 07 вересня 2017 року (т. 3 а.с. 182-183) слідчий детально описав у протоколі, що пакет, в якому знаходилися кросівки, опечатаний біркою, яку в присутності понятих було зрізано, лише після чого досліджувався вміст пакету.
Оцінивши в сукупності той факт, що під час огляду кросівок 08 травня 2017 року на них не було виявлено та зафіксовано забруднень речовиною бурого кольору, кросівки детально не описувалися, не фотографувалися, а протокол не містить відомостей про їх належне опечатування; той факт, що за описовою частиною висновку судово-імунологічної експертизи № 720 від 12 червня 2017 року (т. 3 а.с. 176-177), речовиною бурого кольору вкриті ділянки поверхні кросівок розмірами 3,0х1,0 см, 2,0х1,0 см та 1,5х1,5 см. Так само, наявність на кросівках плям речовини бурого кольору була очевидною і для слідчого та свідка ОСОБА_13 згідно протоколу огляду від 07 вересня 2017 року, однак такі доволі значні ділянки забруднення речовиною бурого кольору під час першого огляду 08 травня 2017 року не були помічені та належним чином зафіксовані. Той факт, що допитаний судом у якості свідка ОСОБА_31 , який за твердженням прокурора був понятим під час огляду та вилучення кросівок 08 травня 2017 року, заперечив наявність свого підпису у відповідному протоколі, а також заявив, що обвинуваченого до його допиту в суді раніше не бачив. При цьому прокурором не була забезпечена явка до суду для допиту у якості свідка ОСОБА_41 - іншого понятого, який згідно протоколу огляду від 08 травня 2017 року приймав участь у вилучені кросівок, хоча судом були вжиті всі можливі заходи для сприяння стороні обвинувачення у забезпеченні можливості допиту вказаного свідка в суді; той факт, що під час огляду кросівок 11 травня 2017 року (процесуальна необхідність в проведенні якого була відсутня) у протоколі не було відображено стан пакування кросівок, наявності опечатування, забезпечення його цілісності на момент їх огляду тощо, суд першої інстанції прийшов до висновку, що стороною обвинувачення не доведена поза розумним сумнівом та обставина, що речовина, яка в подальшому була об`єктом судово-генетичної експертизи (висновок № 312 від 17 серпня 2017 року, т. 3 а.с. 178-181), була наявна на кросівках станом на час їх огляду та вилучення 08 травня 2017 року.
Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що речові докази - чоловічі кросівки чорного кольору з білими смужками, є такими, що отримані з порушенням вищенаведеного порядку, встановленого КПК України, і такий доказ разом з протоколом огляду від 08 травня 2017 року (т. 3 а.с. 172-173), за яким ці кросівки були вилучені, є недопустимими доказами, як є недопустимими і похідні від них докази: протокол огляду від 11 травня 2017 року (т. 4 а.с. 58-59); висновок судово-імунологічної експертизи № 720 від 12 червня 2017 року (т. 3 а.с. 176-177); протокол огляду від 07 вересня 2017 року (т. 3 а.с. 182-183); висновок судово-генетичної експертизи № 312 від 17 серпня 2017 року (т.3 а.с. 178-181). З даним висновком повністю погоджується апеляційний суд.
Решта доказів судом першої інстанції була визнана належними і допустимими як такі, що отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб і зафіксованими у належній процесуальній формі. Суд прийшов до висновку, що такими доказами стороною обвинувачення доведено, що особа, схожа на ОСОБА_8 , о 04 год. 42 хв. 28 квітня 2017 року пройшла за ОСОБА_12 по АДРЕСА_3 . Однак на думку суду, належних і допустимих доказів того, що після цього саме ОСОБА_8 приблизно о 04 годині 55 хвилин, знаходячись біля залізничних шляхів поблизу електричної опори № 17, яка розташована на відстані близько 300 метрів від вул. Заводській м. Новомосковська Дніпропетровської області, наздогнав ОСОБА_12 , невстановленим під час досудового розслідування предметом наніс останній 3 удари по голові, від чого ОСОБА_12 впала на землю, після чого почав наносити удари ОСОБА_12 невстановленими предметами по різним частинам тіла, здавив органи шиї останньої, від чого ОСОБА_12 померла на місті скоєння злочину, стороною обвинувачення суду не надано.
Посилання прокурора та представника потерпілої в своїх апеляційних скаргах на те, що судом першої інстанції 27.05.2019 року допитувався свідок ОСОБА_15 , в якого було відеозапис з камер спостереження, але у вироку суд не навів покази цього свідка, колегія суддів певним чином вважає слушними, однак враховуючи те, що іншими у сукупності доказами по справі не підтверджується винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, колегія суддів вважає, що вказані пояснення свідка ОСОБА_15 суттєво не впливають на вирішення питання щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 та скасування по суті обґрунтованого рішення суду першої інстанції.
За результатами апеляційного розгляду, колегією суддів не встановлено порушень вимог КПК України, як про це зазначає прокурор та представник потерпілої в своїх апеляційних скаргах, адже суд першої інстанції вжив всіх заходів для об`єктивного, всебічного розгляду матеріалів кримінального провадження, встановлення істини по справі. Вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення, надано оцінку всім зібраним доказам та обставинам кримінального провадження, з точки зору належності допустимості та взаємозв`язку.
Колегія суддів вважає, що в апеляційних скаргах не наведено достатніх доказів для підтвердження обвинувачення, оскільки в них зазначені лише докази, які вже були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали його вірну оцінку, але вказані докази не є об`єктивними доказами винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачувався, і на їх підставі неможливо постановити обвинувальний вирок щодо останнього, про який просить прокурор та представник потерпілої в апеляційних скаргах.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінально процесуального закону були предметом перевірки апеляційного суду та колегією суддів визнані неспроможними, виходячи з вищенаведеного.
Твердження прокурора та представника потерпілої, що ухвалене судом першої інстанції рішення є необґрунтованим та невмотивованим, є безпідставним, оскільки воно ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України та з наведенням у вироку належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Враховуючи вищевикладене, дотримуючись принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, встановленого ст. 17 КПК України, колегія суддів не знаходить підстав, визначених КПК України, для скасування виправдувального вироку суду першої інстанції і ухвалення обвинувального вироку, а тому апеляційні скарги прокурора та представника потерпілої залишає без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін, оскільки виправдувальний вирок щодо ОСОБА_8 є законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_7 та представника потерпілої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 , - залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2021 року, яким ОСОБА_26 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4