УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року місто Київ
Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій і Луганській областях та в умовах збройного конфлікту, управління нагляду та інформаційно-аналітичної роботи у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій і Луганській областях та в умовах збройного конфлікту, Департаменту нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3

про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0001656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 та ч. 1 ст. 438 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій і Луганській областях та в умовах збройного конфлікту, управління нагляду та інформаційно-аналітичної роботи у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій і Луганській областях та в умовах збройного конфлікту, Департаменту нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 та ч. 1 ст. 438 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» (м. Київ, вул. Лейпцизька, 15).
Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001656 від 09.08.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 та ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадяни України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили кримінальні правопорушення проти громадської безпеки за наступних обставин.

У період з квітня 2014 року по травень 2015 року, більш точну час та дату під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, вступили до складу терористичної організації «ДНР», погодившись сприяти її діяльності та підпорядковуватися ієрархії та дисципліні, правилам поведінки, встановленим у цій організації. Достеменно відомо, що не пізніше зазначеної дати ОСОБА_4 зарахований на посаду військового коменданта військової комендатури АДРЕСА_1 терористичної організації «ДНР», ОСОБА_5 зарахований на посаду начальника Харцизького міжрайонного відділу Міністерства Державної Безпеки терористичної організації «ДНР», а ОСОБА_6 зарахований до одного із відділів управління контррозвідки Міністерства Державної Безпеки терористичної організації «ДНР», який у свою чергу контролював так звану контррозвідку батальйону «ОПЛОТ» терористичної організації «ДНР», який було облаштовано у Донецькому телецентрі, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлено, що на базі батальйону «ОПЛОТ» терористичної організації ДНР, який було облаштовано у Донецькому телецентрі, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 у подальшому також було створено місце несвободи (в`язницю).

В період з квітня 2015 по травень 2015 року, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи умисно у складі терористичної організації «ДНР», реалізуючи злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах збройного конфлікту на території, керуючись мотивом непогодження з євроінтеграційним курсом розвитку України, переслідуючи мету порушити суверенітет і територіальну цілісність України, змінити межі її території і державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, перебуваючи у приміщенні незаконного місця несвободи (в`язниці) терористичної організації «ДНР», облаштованої на базі Донецького телецентру, що за адресою: АДРЕСА_2 , спільно із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими учасниками зазначеної терористичної організації, виконуючи визначені їм функції, у порушення вищезазначених вимог закону здійснювали обмеження свободи цивільного населення, які потрапляли у полон до учасників терористичної організації «ДНР», та мали проукраїнські погляди, з метою залякування, придушення супротиву та поширення страху серед цивільного населення, жорстоко поводився з вказаною категорією осіб, застосовував фізичне насильство та чинив психологічний тиск у формі принижень, погроз та образ.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчиняли кримінальне правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку за наступних обставин.

Так, переслідуючи мету порушити суверенітет і територіальну цілісність України, змінити межі її території і державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України та з метою залякування, придушення супротиву та поширення страху серед цивільного населення, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими на даний час особами, вчинили жорстоке поводження з цивільною особою громадянином України ОСОБА_9 . Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 переслідуючи вище вказану мету, здійснювали завдання ударів по різних ділянках тіла потерпілого; підвішуванні до стелі за викручені руки та застосуванні наручників, чим заподіяли потерпілому сильний фізичний біль та моральні страждання. У свою чергу ОСОБА_5 , діючи з метою отримання показань про начебто вчинення потерпілим злочинів, застосував психологічний тиск, який полягав у висловленні у бік потерпілого погроз про розстріл, тривалому позбавленні сну, наданні невстановленим особам вказівок про завдання потерпілому численних ударів по різних ділянках тіла, застосуванні наручників, чим заподіяв потерпілому сильний фізичний біль та моральні страждання.

У ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні з метою встановлення обставин вчинення вказаних кримінальних правопорушень та осіб причетних до його вчинення, виникла необхідність в отриманні інформації з каналів зв`язку стосовно номерів мобільних телефонів.

До початку судового розгляду прокурор подав письмову заяву, відповідно до якої вказав, що підтримує клопотання в повному обсязі, просить його задовольнити, а також провести судовий розгляд без його участі.

Представник особи у володінні якої знаходяться речі та документи, про тимчасовий доступ до яких порушується питання заявником, в судове засідання не викликався, в силу приписів ч.2 ст.163 КПК України.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001656 від 09.08.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 та ч. 1 ст. 438 КК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку) ч.1 ст.159 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями ст. 132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої перебувають такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, відносяться в тому числі інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Частиною 5 статті 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про телекомунікації», охорона таємниці телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передається технічними засобами телекомунікацій, та інформаційна безпека телекомунікаційних мереж гарантується Конституцією та законами України.

Як зазначено в ст. 34 цього ж Закону, інформація про споживача та про телекомунікаційні послуги, що він отримав, може надаватись у випадку і в порядку визначених законом. В інших випадках зазначена інформація може поширюватися лише за наявності письмової згоди споживача.

Згідно ст.39 Закону України «Про телекомунікації», оператори телекомунікацій зобов`язані зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надавати інформацію про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з листа прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 від 09.12.2021 за № 18/2/1-27648-21 у кримінальному провадженні №0000457 накладено арешти, зокрема на електронні носії інформації оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», на яких зберігається інформація про надані телекомунікаційні послуги абонентам за період з 20.02.2014 по 31.12.2015 роки та Департамент нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора не заперечує проти надання слідчим групи та прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001656 відомостей про надані телекомунікаційні послуги.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що зазначеними документами володіє ПрАТ «ВФ Україна», а отримані документи, можуть бути використані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001656, як докази факту протиправних дій, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Разом з тим, слідчим не надано належних та допустимих доказів того кому належить номер НОМЕР_1 , а тому слідчим суддею не встановлено, що інформація, яка стосується вказаного номеру сама по собі або в сукупності з іншими речами чи документами буде мати доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того,відповідно до ч. 2 ст. 27 КПК України кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Підстав для розгляду клопотання про тимчасовий доступ в закритому судовому засіданні судом не встановлено.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 7, 9, 131-132, 159-166, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій і Луганській областях та в умовах збройного конфлікту, управління нагляду та інформаційно-аналітичної роботи у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій і Луганській областях та в умовах збройного конфлікту, Департаменту нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0001656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 та ч. 1 ст. 438 КК України задовольнити частково.

Надати прокурорам Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також слідчим Головного слідчого Управління СБ України, а саме: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» (м. Київ, вул. Лейпцизька, 15), з можливістю вилучення належним чином завірених копій (в електронному та друкованому вигляді) документів, що містять інформацію про користувачів номерів мобільних телефонів: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , а саме: про зв`язок абонента, надання телекомунікаційних послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передання, у період з 01.04.2014 до 31.12.2015, із вказівкою дати, часу, тривалості з`єднань, без розкриття змісту вхідних та вихідних смс-повідомлень, GPS та Інтернет-з`єднань базових станцій з прив`язкою до місцевості (із зазначенням азимутів, кутів, «лаків та сідів» та інших ідентифікаторів, що дають змогу визначити знаходження абонента на місцевості), в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання номерів телефонів і абонентів, з якими здійснювались з`єднання.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців з дня її постановлення.

Роз`яснити посадовим особам ПрАТ «ВФ Україна», що відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1