Справа № 385/1300/21
Провадження № 1-кп/385/131/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2021 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження №0000149 від 16.09.2021 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тополі Гайворонського району Кіровоградської області, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей ( ОСОБА_4 2016 р.н. та ОСОБА_5 2012 р.н.), не являється депутатом, працездатної, яка не працює та не навчається, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої,

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_9

в с т а н о в и в :

15 вересня 2021 року близько 11 год 30 хв ОСОБА_3 та ОСОБА_8 перебували біля Гайворонської філії №1 КЗ «Гайворонський ліцей №2», що по вул. Фестивальній в м. Гайворон Голованівського району Кіровоградської області, між якими на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт. У ході конфлікту у ОСОБА_3 виник злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу потерпілій ОСОБА_8 .

З метою реалізації вказаного злочинного наміру ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, стоячи на відстані близько 1 метра навпроти потерпілої, кулаком правої руки нанесла не менше двох послідовних ударів в область носа та лівого ока потерпілої ОСОБА_8 , спричинивши їй тілесні ушкодження. Після чого, ОСОБА_3 самостійно припинила свої протиправні дії.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_8 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа зі зміщенням, синця навколо лівого ока, які відповідно до висновку експерта №105 від 22.09.2021 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 заподіяла умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала себе винуватою у пред`явленому обвинуваченні, підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини. У вчиненому щиро розкаялась та просила суворо не карати, застосувавши штраф, вказавши, що займається вихованням своїх неповнолітніх дітей та при застосуванні стягнення у вигляді громадських робіт діти будуть залишені на себе. Попросила пробачення в потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_8 та її представник, адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні обвинувачення підтримали, зазначили, що обвинуваченою завдано потерпілій шкоди, яке нею не відшкодована, просили застосувати до обвинуваченої покарання у вигляді громадських робіт.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить суд не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачена винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом потерпілої, обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу.

Суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй проступку знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також суд враховує роз`яснення п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, де вказано, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є проступком, дані про особу винної, яка раніше не судима, посередньо характеризується за місцем проживання, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, непрацевлаштована, на утриманні має двох неповнолітніх дітей 2012 та 2016 р.н., в судовому засіданні попросила пробачення у потерпілої, думку потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Ураховуючи характер вчиненого та його суспільну небезпеку, наслідки вчинення кримінального правопорушення (проступку), суд дійшов висновку, що обвинуваченій необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Саме такий вид та розмір покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд звертає увагу, що позиція щодо визначення винному виду та розміру покарання й можливості звільнення від його відбування є не процесуальною вимогою, а думкою потерпілого, яка може бути врахована в сукупності з іншими обставинами, однак не обмежує суд у реалізації своїх дискреційних повноважень, визначених законом про кримінальну відповідальність. Також така висловлена позиція не обмежує потерпілого у можливостях подальшого оскарження до суду вищого рівня законності й обґрунтованості вироку у частині вирішення вказаних питань у тому числі щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Таке відповідає висновку викладеному в постанові Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 742/584/18.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 діб після проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1

Дата документу 29.11.2021