Справа № 128/3133/20
Провадження №11-кп/801/983/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)
та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 3 червня 2021 року, якою задоволено подання начальника ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» та приведено вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 13 березня 2020 року відносно ОСОБА_7 , засудженого за ч.1 ст. 309 КК України, у відповідність до Закону України від 22.11.2018 №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 3 червня 2021 року задоволено подання начальника ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)», приведено вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 13 березня 2020 року відносно ОСОБА_7 , засудженого за ч.1 ст. 309 КК України, у відповідність до Закону України від 22.11.2018 №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» та ухвалено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки.
Прийняте рішення суд вмотивував тим, що ОСОБА_7 було засуджено вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 13 березня 2020 року за ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання виді позбавлення волі на строк 2 роки, відповідно до ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30.10.2017 та остаточно призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Покарання за ч.1 ст. 309 КК України призначене в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 22.11.2018 №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», та відповідно, призначена вироком суду міра покарання перевищує санкцію ст. 309 ч.1 КК України, викладену в новій редакції Закону.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу суду першої інстанції частково, а саме просять постановити нову ухвалу, якою визначити ОСОБА_7 остаточне покарання з врахуванням пом`якшення йому покарання за ч.1 ст. 309 КК України.
В обґрунтування своїх вимог зазначають, що вироком Сокирянського районного суду від 13.03.2020 ОСОБА_7 було призначене покарання за сукупністю вироків терміном 2 роки 6 місяців, оскільки Вінницьким районним судом йому було пом`якшено санкцію за один із вчинених ним злочинів, йому суд також би мав пом`якшити і остаточне покарання, призначене вироком.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 13.03.2020, яким його визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2-х років позбавлення волі; згідно з ч.1 ст. 71 КК України йому частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30.10.2017 та призначено остаточне покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі.
Разом з тим, відповідно до Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01.07.2020, санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Частиною 3 ст. 74 КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, яка перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що в даному випадку нова санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає більш м`який вид покарання, ніж позбавлення волі, суд першої інстанції, вирішуючи питання в порядку ст. 537 КПК України, змінив вид покарання за ч.1 ст. 309 КК України з позбавлення волі на обмеження волі.
Підстави для зміни міри покарання, визначеної вироком суду згідно з ч.1 ст. 71 КК України відсутні, оскільки у розумінні положень ч. 3 ст. 74 КК України міра покарання знижується до максимальної межі покарання за санкцією нового закону в межах одного виду покарання.
Таким чином, безпідставними є вимоги засудженого та його захисника щодо пом`якшення остаточного покарання, призначеного вироком.
Разом з тим, суд першої інстанції в ухвалі звернув увагу засудженого на те, що за ним залишається право на звернення до суду із заявою про заміну покарання на більш м`яке у порядку п. 10 ч.1 ст. 537 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 3 червня 2021 року, якою задоволено подання начальника ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» та приведено вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 13 березня 2020 року відносно ОСОБА_7 , засудженого за ч.1 ст. 309 КК України, у відповідність до Закону України від 22.11.2018 №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4