Справа №635/8403/21
Провадження по справі 1-в/635/760/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

секретар судових засідань ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15 червня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання до покарання, призначеного вказаними вироком приєднано 6 місяців позбавлення волі, що є частиною невідбутого покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі, призначеного відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року, якою визначено порядок виконання вироків Балаклійського районного суду харківської області від 15 липня 2019 року та від 02 вересня 2019 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2020 року
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив зарахувати строк його попереднього ув`язнення, а саме період з 10 квітня 2019 року до набрання вироком законної сили, в строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року). В обґрунтування свого клопотання посилався на те, що він був засуджений вироком Балакліївського районного суду Харківської області від 20 січня 2016 року за ч. 2,3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15 липня 2019 року він засуджений за ч. 2 ст. 1785, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Просив врахувати вказані обставини під час розгляду його клдопотання.

Засуджений ОСОБА_4 та представник установи виконання покарань ОСОБА_5 надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого з тих підстав, що підстави для зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) стосовно засудженого відсутні.
Суд, дослідивши матеріали справи та оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_4 , вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положеннями ч.1 ст.1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Порядок зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання передбачений законом України про кримінальну відповідальність, зокрема ч. 5 ст. 72 КК України. Положення зазначеної статті неодноразово змінювались законодавцем.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого ч. 5 ст. 72 КК України викладена в наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування»

Великою палатою Верховного суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 107 якого, якщо особа вчинила злочин починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону 2046-VIII від 18 травня 2017 року, який є чинним на даний час), попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Як вбачається зі змісту вироку Зміївського районного суду Харківської області від 15 червня 2020 року, за яким на даний час відбуває покарання засуджений, ОСОБА_4 вчинив злочин в період з 16 листопада 2018 року по 08 квітня 2019 року, тобто пісоя 21 червня 2017 року. Остаточне покарання останньому призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання призначеного відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року, якою визначено порядок виконання вироків Балаклійського районного суду харківської області від 15 липня 2019 року та від 02 вересня 2019 року. Положення ч.4 ст. 70 КК України вимагають зарахування покарання, відбутого за попереднім вироком. Разом з тим зі змісту вироків Балаклійського районного суду Харківської області від 15 липня 2019 року та Балаклійського районного суду харківської області від 02 вересня 2019 року, які враховані під час призначення остаточного покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15 червня 2020 року, злочини ОСОБА_4 за вказаними вироками також вчинив після 21 червня 2017 року, а саме: за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 15 липня 2019 року 21 грудня 2018 року та 07 березня 2018 року, а за вироком Балаклійського районного суду харківської області від 02 вересня 2019 року у період з 24 серпня 2018 року по 17 грудня 2018 року.

Також суд не вбачає підстав для зарахування засудженому ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення, а саме період з 10 квітня 2019 року до набрання вироком законної сили, в строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) з 10 квітня 2019 року , оскільки ОСОБА_4 був затриманий 10 квітня 2019 на виконання вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 07 лютого 2019 року, а за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15 червня 2020 року відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не застосувався.
При цьому, як вбачається зі змісту вироку Зміївського районного суду Харківської області від 21 червня 2019 року, яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, остаточне покарання засудженому ОСОБА_6

призначене на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків. Правових підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21 червня 2019 рокувідповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України суд не вбачає, оскільки судом здійснюється зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення і за яким засуджений відбуває покарання, в даному випадку - за вироком Зміївського районного суду від 15 червня 2020 року, за яким попереднє ув`язнення в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) відсутнє.

Із вказаних вище підстав, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 в частині зарахування відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) йому строку попереднього ув`язнення в строк покарання за вироком. Зазначена ухвала засудженим була оскаржена в апеляційному порядку, ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 липня 2021 року ухвала Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року залишена без змін. Ухвала ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року набрала законної сили.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для повторного розгляду клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання за вироком Зміївського районного суду харківської області від 15 червня 2020 року строку попереднього ув`язнення з 10 квітня 2019 року, правові підстави для зарахування засудженому ОСОБА_4 строку його попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, чинній до 20 червня 2017 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в строк його покарання за вироком Зміївського районного суду харківської області від 15 червня 2020 року також відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання- відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1