ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 688/326/22

Провадження № 11-сс/4820/97/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді- доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

його представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2022 року у кримінальному провадженні №0000103 від 28.01.2022 року про арешт майна,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором, та накладено арешт на автомобіль марки «HYUNDАІ» моделі «TUCSON», номер кузова: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору, який перебуває у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення права розпорядження та користування даним майном з метою унеможливлення його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що автомобіль марки «HYUNDАІ» моделі «TUCSON», номер кузова: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору, який перебуває у володінні ОСОБА_6 , вилучений 29 січня 2022 року, під час огляду місця події, є речовим доказом, слідчим доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий судця дійшов висновку, що з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на майно із забороною розпорядження та користуванням даним майном.

ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля.

Звертає увагу, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що тягне за собою істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Клопотання незаконно розглянуте без його участі.

Вважає, що підстав для накладення арешту на майно (автомобіль), передбачених ст.170 КПК України, не було. Не встановлено наявність ризиків, передбачених цією ж статтею. Клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 того ж Кодексу.

Апелянт стверджує, що ні він, ні його автомобіль, будь-якого відношення до зброї, котра вилучена у гр. ОСОБА_9 , не має. Ні ОСОБА_9 , ні його зброя, у вказаному автомобілі не перебували. В ніч з 27 на 28 січня 2022 року він, з вказаним громадянином, не спілкувався. Про зброю нічого не знав і не міг знати.

Звертає увагу, що заарештований автомобіль необхідний йому для особистого користування та пересування, тобто, він, як володілець автомобіля має такі ж права як і його власник. Тому підстав для подальшого зберігання, належного йому на праві власності транспортного засобу на території спецмайданчика немає, оскільки автомобіль був одразу оглянутий слідчим.

З часу накладення арешту та затримання автомобіля пройшов тиждень, тому, на думку апелянта, було достатньо часу для огляду автомобіля спеціалістом та виявлення слідів на ньому, проведення всіх інших необхідних слідчих дій, для котрих він потрібний.

Будь-яких підстав вважати, що існують ризики пошкодження, знищення, відчуження, переобладнання, вивозу за межі України транспортного засобу, не має, тому розпорядитися (відчужити) транспортний засіб він наміру не має.

Перебування автомобіля у його володінні не позбавляє можливості слідчого проводити, у випадку необхідності, відповідні слідчі дії з участю цього автомобіля.

Апелянт стверджує, що він не є підозрюваним, обвинуваченим, а є добросовісним набувачем автомобіля.

Звертає увагу на те, що подальше перебування автомобіля під арештом призведе до неможливості забезпечити елементарні умови для роботи, проживання сім`ї. Він обмежений в пересуванні, а тому, в будь-якому випадку, наявні підстави для часткового скасування арешту на майно і з підстави, передбаченої ч.4 ст.173 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно п.9 ч.1 ст.309 КПК України, під час досудового розслідування, в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У дотриманні вимог ч.1 ст.171 КПК України, в клопотанні, належним чином, зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідно обґрунтування необхідності арешту, що належить арештувати.

З матеріалів провадження убачається, що СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 28 січня 2022 року №0000103 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.248 КК України.

28 січня 2022 року СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000103 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України та розпочато досудове розслідування за заявою директора ДП «Ізяславське лісове господарство» ОСОБА_10 , про те, що 27 січня 2022 року, близько 21:30 години, у кварталі №58 Плужненського лісництва, яке відноситься до природозаповідного фонду, було виявлено автомобіль «Хюндай Туксон», на тимчасових номерах НОМЕР_2 , в якому перебували водій ОСОБА_6 , житель м. Остріг Рівненської області, та пасажири ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , житель с. Новомалин Острозького району Рівненської області, в якого знаходився мисливський нарізний карабін «8АУАОЕ АХІ8», калібр НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , належним чином не зареєстрований, які здійснювали незаконне полювання в природозаповідній зоні.

29 січня 2022 року проведено огляд місця події, де було виявлено оглянуто та вилучено автомобіль марки «HYUNDАІ» моделі «TUCSON», номер кузова: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору, який перебуває у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_12 від 29 січня 2022 року, вилучений автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2022 року накладено арешт на даний автомобіль, який перебуває у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення права розпорядження та користування даним майном з метою унеможливлення його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого ВЗРСПЖЗО СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції від 29 січня 2022 року, вказаний автомобіль визнаний речовим доказом і приєднано до матеріалів кримінального провадження, при цьому поміщено на території штраф майданчику ВПД №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Колегія суддів вважає, що судом вірно встановлено, що за п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та що власник майна має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту одразу ж після зникнення підстав для застосування арешту.

Аналізуючи матеріали провадження колегія суддів приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя, на даній стадії, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Так, в судовому засіданні апеляційної інстанції було встановлено, що для всебічного, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, проведення необхідних експертиз, з метою забезпечення збереження речового доказу, виникла необхідність у його арешті, так як у разі не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, це може призвести до зникнення втрати або пошкодження слідів кримінального правопорушення та перешкоджатиме кримінальному провадженню, тому посилання в апеляційній скарзі про відсутність підстав для накладення арешту на майно є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 не має відношення до події, описаної в заяві директора ДП «Ізяславське лісове господарство» ОСОБА_10 , не знайомий з ОСОБА_9 , та відсутні відповідні докази його причетності, не заслуговують на увагу, оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Щодо тверджень в апеляційній скарзі про те, що він, ОСОБА_6 , не є підозрюваним, обвинуваченим, а є добросовісним набувачем автомобіля, то такі не дають підстави для її задоволення, так як в судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор пояснив, що дійсно підозра у даному кримінальному провадженні ще не повідомлена, але триває досудове розслідування в межах, встановлених КПК України.

Переконання ОСОБА_6 про відсутність ризиків пошкодження, знищення, відчуження, переобладнання, вивозу за межі України транспортного засобу, та розпорядження (відчуження), не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Своє право на участь в судовому засіданні ОСОБА_6 реалізував в процесі апеляційного розгляду, в якому був присутній він та його представник і мали можливість давати пояснення, подавати докази, тому не вбачається порушення його права при розгляді цієї справи. Доводи апелянта про розгляд клопотання слідчим суддею у відсутність ОСОБА_6 не суперечать вимогам ч.2 ст.172 КПК України, відповідно до якої, таке клопотання може розглядатися без повідомлення, зокрема, іншого власника майна.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з чим погоджується колегія суддів.

Інші доводи власника майна не містять інформації, яка б вказувала на суттєві порушення законодавства та давали б підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Приймаючи рішення про необхідність накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, колегія суддів виходить з того, що воно визнано у кримінальному провадженні речовим доказом, кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії досудового розслідування.

В даному випадку накладення арешту на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, повинен бути застосований з метою унеможливлення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що в повній мірі узгоджується із вимогами ч.1,2,3 ст.170 КПК України.

Виходячи з наведеного та обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з клопотанням слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором, про необхідність накладення арешту на зазначене майно у кримінальному провадженні №0000103, оскільки таке клопотання узгоджується з вимогами закону та вважає рішення слідчого судді про накладення арешту на майно законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Керуючись ст. ст. 171-174, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2022 року про накладення арешту на майно у вигляді автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «ТUCSON», номер кузова: НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору, володільцем якого є ОСОБА_6 - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3