Номер провадження: 11-кп/813/1638/21
Номер справи місцевого суду: 521/3041/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09.06.2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Первомайськ Миколаївської області, маючого неповну середню освіту, неодруженого, непрацюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.10.2018 року за ч.1 ст.393 КК України та йому призначено остаточне покарання, відповідно до ст.71 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років;

- ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07.02.2019 року вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.10.2018 року змінено, виключено з резолютивної частини вироку, посилання суду на положення ст.71 КК України та на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 роки 6 місяців,-

встановив:

Оскарженою ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.06.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до останнього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07.02.2019 року за ч.1 ст.393 КК України.

Мотивуючи своє рішення районний суд послався на те, що на даний час застосування до засудженого дії ст. 81 КК України та звільнення його від відбування призначеного покарання умовно-достроково не буде відповідати меті покарання та не буде відповідати завданням кримінальної відповідальності, оскільки до засудженого ОСОБА_8 неодноразово застосувалось стягнення, під час відбування покарання на шлях виправлення не став. Крім того, районний суд послався на те, що до останнього тричі було застосовано умовно-дострокове звільнення в інших кримінальних провадженнях, але при застосуванні умовно-дострокового звільнення щодо ОСОБА_8 , він на шлях виправлення не став та знов вчиняв корисливі злочини.

Не погоджуючись з ухвалою районного суду захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість ухвали суду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати ухвалу районного суду та застосувати до ОСОБА_8 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Захисник зазначає, що за час відбуття покарання ОСОБА_8 зарекомендував себе з позитивної сторони, під час відбування покарання працевлаштований на посаді кухаря в їдальні, має сім заохочень та лише три стягнення.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали справи; провівши судові дебати, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно з положеннями ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідні роз`яснення містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, де зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи обґрунтовано прийшов до висновку, що навіть з урахуванням наявності заохочень засудженого під час відбуття ним покарання, процес виправлення засудженого ОСОБА_8 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання за вчинення нетяжкого злочину, який раніше неодноразово був засудженим, перестає бути доцільним, зокрема ОСОБА_8 останній раз засуджений за ч.1 ст.393 КК України, з правовою кваліфікацією - втеча з місця позбавлення волі або з-під варти, вчинена особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі або арешту чи перебуває в попередньому ув`язненні.

Викладені захисником доводи у поданій апеляційній скарзі в повній мірі досліджені районним судом.

При вирішенні питання про застосування щодо засудженого умовно дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а виправлення засудженого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.10.2018 року за ч.1 ст.393 КК України та йому призначено остаточне покарання, відповідно до ст.71 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07.02.2019 року вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.10.2018 року змінено, виключено з резолютивної частини вироку, посилання суду на положення ст.71 КК України та на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 роки 6 місяців.

З характеристики на засудженого ОСОБА_8 , затвердженої в.о. начальника ДУ «Одеська виправна колонія №14», яка долучена стороною захисту у судовому засіданні, вбачається, що засуджений з 04.09.2017 року до 04.03.2019 року відбував покарання у Миколаївському слідчому ізоляторі, зокрема характеризувався незадовільно, заохочень не мав та до дисциплінарної відповідальності притягувався 1 раз.

04.03.2019 року по теперішній час перебуває в ДУ «Одеська виправна колонія №14 - за час перебування до дисциплінарної відповідальності притягувався 3 рази, має 7 заохочень, працював кухарем у їдальні. Зокрема, відповідно до ст.ст.126, 127 КВК України засуджений ОСОБА_8 участі у роботі самодіяльних організацій не приймає, щодо останнього забезпечується проведення морального, правового, трудового, естетичного фізичного, санітарно-виховного та психологічного виховання в індивідуальних та групових формах, а також ОСОБА_8 перебуває на профілактичному обліку як особа, яка схильна до втечі.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника визнаються колегією суддів не достатніми для її задоволення та звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково, оскільки матеріали справи не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України, - виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Доводи апелянта про те, що засуджений ОСОБА_8 зарекомендував себе з позитивної сторони та має заохочення, під час відбування покарання працевлаштований кухарем в їдальні, висновків районного суду не спростовують.

Під час апеляційного перегляду ухвали районного суду істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09.06.2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07.02.2019 року за ч.1 ст.393 КК України залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4