ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/269/22 Справа № 205/7671/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000509 13 серпня 2021 року, щодо

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська,
громадянина України, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою:
АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2021 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин.
Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у заподіянні легких тілесних ушкоджень за наступних обставин.
ОСОБА_8 07 серпня 2021 року близько 17 години 00 хвилин перебував в будинку АДРЕСА_3 , разом з раніше знайомою жінкою ОСОБА_9 . Перебуваючи у вищевказаному місці та час у ОСОБА_10 на ґрунті особистих неприязних відносин раптово виник конфлікт з ОСОБА_11 . Під час вищевказаного конфлікту у ОСОБА_12 раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій ОСОБА_14 , стоячи обличчям до спини останньої, своєю правою ногою завдав один прямий удар в область поясниці ОСОБА_13 , від чого вона впала на підлогу. Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел ОСОБА_14 , стоячи обличчям до спини ОСОБА_13 , яка перебувала навприсідки, завдав руками, стиснутими в кулаки, близько п`яти ударів в область потилиці останньої. В подальшому ОСОБА_13 піднялась на ноги та повернулась обличчям до ОСОБА_12 , після чого він завдав ще близько трьох ударів руками, стиснутими в кулаки, в область обличчя ОСОБА_11 . Своїми кримінально-протиправними діями ОСОБА_14 спричинив ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді: поверхневої забійної рани в тім`яній області ліворуч, внутрішньо-шкіряного крововиливу в завушній області праворуч, п`яти синців - на верхній та нижній повіці правого ока з переходом на проекцію гайморової пазухи праворуч, в проекції нижньої щелепи ліворуч ближче до підборіддя, по задній поверхні правого плеча у нижній третині, по задній поверхні лівого плеча у нижній третині, по внутрішній поверхні правого передпліччя у середній третині; шести саден - на верхній повіці правого ока (на тлі синця), на лівій щоці, в проекції завитка лівої вушної раковини, по задній поверхні правого ліктьового суглобу, по передній поверхні правого колінного суглобу. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин. В іншій частині просить вирок суду залишити без зміни.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що суд при призначенні ОСОБА_8 покарання не в повній мірі врахував ступень тяжкості вчиненого правопорушення та особу обвинуваченого, який неодружений, тимчасово не працює та раніше не судимий. Звертає увагу, що відсутні обставини, які обтяжують покарання, та наявна обставина, що пом`якшує покарання, щире каяття. Вказує, що ОСОБА_8 вину визнав в повному обсязі.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду провадження не надходило.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню на таких підставах.

Висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, за які його засуджено, правильність її кваліфікації за ч.1 ст. 125 КК України при обставинах, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам провадження і ґрунтуються на зібраних у справі доказах, проти яких не заперечував і сам обвинувачений та його захисник, оскільки вважали можливим слухати кримінальне провадження в порядку ч.2 ст. 381 КПК України.

Оскільки доведеність винуватості обвинуваченого і кваліфікація його дій в апеляційному порядку ніким не спростовується, апеляційний суд не вдається до оцінки доведеності і обґрунтованості вироку.

Усупереч тверджень захисника обвинуваченого ОСОБА_8 у скарзі призначене покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України і воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Як убачається з матеріалів провадження, при виборі обвинуваченому заходу примусу суд врахував усі обставини, які за законом мають правове значення.

Зокрема, при призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, обсяг суспільно небезпечних дій обвинуваченого. Крім того, суд взяв до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення і визнав це обставинами, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , судом встановлено.

Суд також зважив на дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, знаходився на обліку в КП Обласний медичний психіатричний центр зі стаціонаром ДОР з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, знятий з обліку за відсутності даних, за місцем проживання характеризується задовільно.

Повною мірою врахувавши всі вказані обставини та особу винного, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 без застосування положень ст. 69 КК України покарання, наближене до мінімальних меж, установлених санкцією ч.1 ст. 125 КК України. Підстав вважати таке покарання явно несправедливим через суворість апеляційний суд не вбачає.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_8 в повному обсязі визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому злочині, мають місце, але при цьому вони були враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку.

З огляду на фактичні обставини провадження, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_8 за своїм видом та розміром є обґрунтованим та необхідним.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_8 з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на це наведені в апеляційній скарзі захисника доводи про те, що призначене покарання обвинуваченого ОСОБА_8 не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим внаслідок суворості, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення більш м`якого покарання, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі захисник.

Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для зміни або скасування вироку, тому апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2021 року щодо ОСОБА_15 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4