Справа № 740/4686/20
Провадження № 1-кп/740/155/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ніжині кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 12.06.2020 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Припутні Ічнянського району Чернігівської області, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 ,
представника цивільного відповідача ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_13

встановив:
12.06.2020 ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Шевченка в м. Ніжині Чернігівської області у напрямку від вул. Носівський шлях до центру міста.
Рухаючись у вказаному напрямку, 12.06.2020, близько 22 години 35 хвилин, неподалік заїзду до ТОВ «Ніжинський консервний завод», за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Шевченка,160, ОСОБА_4 проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка сталась, не зреагував на її зміну, а саме появу на проїзній частин пішохода ОСОБА_14 , який знаходився біля правого її краю, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду пішохода, унаслідок чого здійснив наїзд на пішохода.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми (яка виражалась забійно-рваною раною правої лобно-тім`яно-скроневої ділянки, забійними ранами правої надбрівно-очної ділянки та саднами обличчя, крововиливом у м`які покриви правої лобно-тім`яно-скроневої ділянки, крововиливом у правій скроневий м`яз, лінійним переломом кісток склепіння черепа справа з розповсюдженням його на основу черепа, дифузним крововиливом у м`які мозкові оболонки та крововиливами у шлуночки головного мозку); саден спини та живота справа, забійної рани правої половини тазу, крововиливу у м`які тканини спини справа, закритого перелому правої лопатки, закритого перелому грудиного кінця правої ключиці, розриву синхондрозу рукоятки грудини, закритих переломів ребер з обох боків, здебільшого справа, з ушкодженням пристінкової плеври та правої легені відповідно уламками окремих з них, розривів правої долі печінки ззаду, крововиливу у праву плевральну та черевну порожнини; закритого перелому ліктьового відростку правої ліктьової кістки, синця та саден правого ліктьового суглобу, забійно-рваної рани правого стегна, саден лівої кістки, правого плеча, правого стегна та правої гомілки, синців та саден лівої нижньої кінцівки, а також ділянок крововиливів у м`які тканини задньої поверхні обох нижніх кінцівок, які в комплексі мають ознаки тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_14 .
Смерть ОСОБА_14 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці події внаслідок множинних отриманих поєднаних травм тіла (які виражались переломом кісток мозкового черепа, дифузним крововиливом у м`які мозкові оболонки, крововиливами у шлуночки мозку, множинними закритими переломами ребер з обох боків, здебільшого справа, з ушкодженням пристінкової плеври та правої легені, розривами правої долі печінки, закритими переломами правої лопатки, правої ключиці та правої ліктьової кістки, а також крововиливами у праву плевральну та черевну порожнини), що в комплексі обумовило припинення функції центральної нервової системи, зупинку серцевої діяльності, дихання та настання смертельного наслідку.
У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.2.3 б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну), п.12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній вивити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що стало причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали у результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнає повністю та погоджується з викладеними обставинами у обвинувальному акті. При цьому, пояснив, що в першій половині дня 12.06.2020 він прийшов до ОСОБА_11 та попросив автомобіль. Весь день на ньому їздив, ближче до вечора зателефонував ОСОБА_11 та попросив відвести його у справах на вокзал. Після того, він знову поїхав у своїх справах. Попав на застілля, випив кілька чарок коньяку та просив свого знайомого, щоб він забрав машину, але у останнього не вийшло. Оскільки автомобіль залишати не хотів, то сів за кермо і їхав з невеликою швидкістю додому. Коли їхав по вулиці Шевченка, тримався правої смуги руху, було включене ближнє світло фар, зі швидкістю близько 50 км/год. Видимість була нормальною, він бачив зустрічний транспорт та автомобілі, які проїжджали повз нього по лівій смузі руху. Після заправки було відсутнє освітлення і пішоходів він не бачив. Що відбулося далі відразу не зрозумів, побачив розбите лобове скло, але продовжив рух до зупинки «Молодіжна» де і зупинився. Зрозумівши, що щось накоїв, зателефонував до поліції та попросив, щоб направили патрульну машину, яка через кілька хвилин приїхала. Його возили на освідування та до райвідділку. Зазначив, що подія відбулась приблизно у 22 годині, точної години не пам`ятає. Чому у рапорті зазначено, що виклик на 102 був зафіксований о 23:42 пояснити не може. Зазначив, що переговори з потерпілими щодо відшкодування шкоди, вели його родичі, оскільки сам він перебував у шоковому стані, загалом потерпілим було сплачено 18 тисяч гривень. Брату потерплого приносив свої вибачення, пропонував суму 100 тисяч грн., яку він міг оплатити. У трудових відносинах з ОСОБА_11 не перебуває, і оскільки у них дружні відносини, то для його власних справ, ОСОБА_11 час від часу надав йому свій автомобіль, якщо він йому не був потрібен. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі ОСОБА_11 віддав йому ще зранку і після ДТП документи на транспортний засіб та посвідчення водія у нього не вилучали. Зазначив, що і ОСОБА_11 , і він, розуміли про законність підстав користування ним транспортним засобом. У вчиненому кається, шкодує про вчинене. Просив суворо не карати, не позбавляти його волі, застосувати положення ст.75 КК України.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду повідомив, що не був свідком ДТП, і про те, що автомобіль збив брата повідомила бабуся 12.06.2020. Під час досудового розслідування обвинувачений вживав заходів щодо відшкодування шкоди, здійснив три платежі поштовими переказами по дві тисячі гривень. За поховання та поминальний обід сплачувала тітка, загалом витратили близько 10 тисяч гривень. Обвинувачений частково приймав участь у відшкодування витрат на поховання та пропонував відшкодувати моральну шкоду у розмірі 100 тисяч гривень, принести свої вибачення, але він не погоджувався, оскільки не хотів, посилаючись на те, що брата вже не повернути. Розмір моральної шкоди він оцінює у 300 тисяч гривень.

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні повідомила, що про те, що сина збив автомобіль біля консервного заводу їй повідомила мати по телефону, це було 12.06.2020. Сама вона в місті на той час не перебувала, оскільки відбувала покарання, але до його загибелі вони постійно спілкувались. На скільки їй відомо, обвинувачений виплатив 6 тисяч гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Спочатку вони із сином вважали, що достатньою сумою для відшкодування шкоди буде 200 тисяч гривень, але обвинувачений запропонував лише 100 тисяч та вони не погодилися. Наразі вважає, що моральна шкода визначена нею у розмірі 300 тисяч гривень, є достатньою.

Окрім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, винуватість останнього доводиться дослідженими під час судового розгляду доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.06.2020, схеми та ілюстративної таблиці до нього, згідно якого вбачається, що о 00 год. 50 хв. 01 год. 46 хв. 13.06.2020 слідчим ОСОБА_15 за участі спеціаліста криміналіста ОСОБА_16 було проведено огляд місця події на вул. Шевченка м. Ніжин біля АЗС та території ТОВ «НКЗ». Оглядом встановлено, що ДТП відбулася на автодорозі із горизонтальною ділянкою проїзної частини, дорожнє покриття асфальтобетонне, сухе, чисте. Дорожнє покриття для двох напрямків, шириною 13.16 м., смуга руху (в одному напрямку) одна, її ширина 6,50 м., число смуг для руху назустріч огляду одна, її ширина 6,66. На проїжджій частині нанесені лінії дорожньої розмітки п.1.5 ПДР. До проїжджої частини примикають: праворуч узбіччя вкрите ґрунтом та травою шириною 2,34 м., ліворуч узбіччя вкрите ґрунтом, далі за узбіччям праворуч та праворуч зелена зона та тротуар. На ділянці спосіб регулювання руху не врегульований, в зоні дії по ходу дії та в зустрічному напрямку розміщені дорожні знаки 5.45.

Ділянка дороги на момент огляду освітлена вуличним освітленням. Один ліхтар, який розміщений на електроопорі, не працює. Транспортні засоби на місці пригоди відсутні. Сліди шин відсутні. Сліди гальмування - слід юзу одного колеса автомобіля, що здійснив наїзд на пішохода довжиною 2,34 м. Поперечно на 2,48 та 2,39 м. від правого краю проїзної частини. На дорожньому покритті проїзної частини згідно схеми виявлені уламки - дзеркало заднього виду (праве), осип пластикового скла з фар та від правого скла, деталь бампера в напрямку руху до центру міста. Наявні плями крові біля трупа.

Також слідчим виявлено труп потерпілого ОСОБА_14 на узбіччі справа біля електроопори 2,0 м. та 1,61 м. від краю проїзної частини, з тілесними ушкодженнями (а.к.п. 66-74).

Вилучені під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.06.2020 об`єкти відповідно до постанови слідчого від 13.06.2020 визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження (а.к.п.75);
- даними протоколу огляду місця події від 13.06.2020, згідно якого, слідчим ОСОБА_15 з дозволу власника ОСОБА_11 , в присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та за участі спеціаліста криміналіста ОСОБА_16 о 00 год. 20 хв. 00 год. 30 хв. був проведений огляд автомобіля «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно якого вбачається, що на останньому були виявлені механічні пошкодження, характерні для ДТП, а саме наїзду на пішохода. В ході його зовнішнього огляду, у тому числі встановлено пошкодження у вигляді розбитого скла бампера правої фари, тріщини бампера, деформації правого крила, розбитого вітрового скла справа, наявність залишків біологічного походження, волосся та речовини бурого кольору та залишків одягу з матеріалу сірого кольору, відсутність дзеркала заднього виду (правого), вм`ятини на передній стійці. Під час обробки поверхні передньої водійської двері в районі стійки виявлено та вилучено сліди попілярних узорів (запаковані до спеціального пакету №INZ1094873), здійснено змиви на марлевий тампон з керма автомобіля та вилучено з вітрового скла біологічні речовини та тканини та поміщено до спеціального пакету (а.к.п.77-79, 80-82).
Вилучені під час огляду місця події від 13.06.2020 об`єкти та автомобіль «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до постанов слідчого від 13.06.2020 визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження (а.к.п.83,85);
Згідно ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.06.2020 на автомобіль «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 накладений арешт (а.к.п.86);
- даними висновку експерта №305 від 30.06.2020, проведеної на підставі постанови слідчого від 16.06.2020, якою встановлено, що на момент огляду в робочій гальмівній системі, фарах головного світла автомобіля «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 несправності, які б перебували в причинному зв`язку з описаною дорожньо-транспортною пригодою, відсутні. В момент зруйнування колби лампи ближнього світла правої фари автомобіля «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 в автомобілі було увімкнуте ближнє світло (а.к.п.93, 96-100);
- даними висновку експерта №304 від 25.06.2020, проведеної на підставі постанови слідчого від 16.06.2020, згідно якого встановлено, що місце первинного контакту автомобіля «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 та пішохода розташоване перед початком осипу фрагментів скла автомобіля «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , позначки 2,4,6 на схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, тобто на відстані не далі ніж 17,93 м. за електроопорою, позначка 10 на схемі та приблизно в межах 2,48 ? 0,78 м. від правого краю проїзної частини вулиці Шевченка міста Ніжина, відносно руху в напрямку шляхопроводу до центру міста (а.к.п.101,104-107);
- даними висновку експерта №998 від 17.09.2020, проведеної на підставі постанови слідчого від 10.08.2020, згідно якого вбачається, що два фрагменти прозорого пластика розмірами 248 х 111 х 8 мм та 44 х 40 х 8 мм, вилучені 13.06.2020 під час проведення огляду ДТП, і розсіювачем світла передньої правої фари автомобіля «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 до розділення складали єдине ціле; конструкція фрагмента дзеркала заднього виду автомобіля, утворена двома фрагментами дзеркала розмірами 260 х 138 х 80 мм та 280 х 154 х 105 мм, які вилучені 13.06.2020 під час проведення огляду ДТП, та частина основи елементів скріплення (з`єднання) правого бокового дзеркала заднього виду наданого на дослідження автомобіля «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 - частини складеного цілого однієї групової належності (за формою та розмірами у цілому, за формою, розмірами та розташуванням фіксуючих елементів кріплення); фрагмент пластику чорного кольору розмірами 338 х 110 х 57, вилучений 13.06.2020 під час проведення огляду ДТП та права частина переднього бампера наданого на дослідження автомобіля «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 частини складеного цілого однієї групової належності (за формою та розмірами у цілому; за формою, розмірами та розташуванням фіксуючих елементів кріплення) (а.к.п.108-109,111-128);
- даними протоколу проведення слідчого експерименту з схемою до нього від 09.09.2020 за участю ОСОБА_4 , яким було відтворено події, які сталися 12.06.2020 (а.к.п. 129-133);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25.09.2020, яким було уточнено відомості щодо відстані від місця наїзду до місця зупинки автомобіля «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.к.п.142);

- даними висновку експерта №458 від 17.09.2020, складеного на підставі постанови слідчого від 10.09.2020 та 15.09.2020, згідно якої вбачається, що в умовах місця події викладених у постанові, водій автомобіля «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_14 , з моменту виникнення перешкоди для руху, рухаючись зі швидкістю 50 км/год; водій ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.2, 12.4, 12.3 Правил дорожнього руху, з урахуванням терміну «перешкода для руху», що зазначено в п.1.10. Правил дорожнього руху; в діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку виникненням події даної ДТП (а.к.п.134-135, 136, 138-141);
- даними висновку експерта (за матеріалами справи) №48 від 06.10.2020, складеному в результаті проведеної судово-медичної експертною комісією, на підставі постанови слідчого від 06.10.2020, у якому зазначено, що смерть гр. ОСОБА_14 настала внаслідок множинних отриманих поєднаних травм тіла, які виражались переломом кісток мозкового черепа, дифузним крововиливом у м`які мозкові оболонки, крововиливами у шлуночки мозку, множинними закритими переломами ребер з обох боків, здебільшого справа, з ушкодженням пристінкової плеври та правої легені, розривами правої долі печінки, закритими переломами правої лопатки, правої ключиці та правої ліктьової кістки, а також крововиливами у праву плевральну та черевну порожнини, що в комплексі обумовило припинення функції центральної нервової системи, зупинку серцевої діяльності, дихання та настання смертельного наслідку. За ступенем тяжкості описані вище тілесні ушкодження в сукупності, як такі, що є наслідком єдиного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди, за ознакою небезпеки для життя вмить спричинення, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Описані вище тілесні ушкодження є наслідком дії тупих предметів за механізмом удару, струсу, тертя. Характер, локалізація та механізм утворення описаних тілесних ушкоджень (в їх сукупності), дають змогу вважати, що вони могли виникнути в результаті дії травмуючої сили, прикладеної на задню поверхню тіла ОСОБА_14 . Ступінь розвитку трупних явищ цілком може відповідати даті та часу настання смерті, а саме близько 22 години 38 хвилин 12 червня 2020 року. Морфологія ушкоджень, їх множинність та тяжкість, дає змогу вважати, що навіть за умов надання потерпілому своєчасної кваліфікованої медичної допомоги прогноз щодо його життя є вкрай сумнівним. В момент первинного контакту ОСОБА_14 міг розташовуватись задньою поверхнею тіла до поверхні автомобіля, яка травмувала. Переконливих судово-медичних даних, які давали змогу однозначно визначити положення, в якому перебував ОСОБА_14 в момент первинного контакту стояв, йшов, біг, лежав чи сидів не отримано (а.к.п.149, 151-160);
- даними листа КП «ВУКГ від 25.09.2020 №1-3/1237, згідно якого 12.06.2020 вуличне освітлення по вул. Шевченка в м. Ніжині (район Ніжинського консервного заводу) було ввімкнуте в 21:00 год. та працювало до 04:00 год. 13.06.2020;

- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_14 №125 від 14.06.2020, згідно якої причиною смерті останнього зазначено множинні переломи кісток та ушкодження внутрішніх органів (а.к.п. 170);

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце.

Отже провину обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведено, а його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_14 .

Крім того, судом встановлено, що згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного на підставі акту медичного огляду №34 від 13.06.2020 о 01 год. 08 хв., проведеного КНП «Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького», ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.к.п.168).

Відповідно до токсикологічного дослідження №514 від 26.06.2020, проведеного КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради, стосовно ОСОБА_4 , у біологічному матеріалі крові від 13.06.2020 виявлено етанол, в концентрації 2,04 г/л (0/00) (а.к.п. 169-170).

27.09.2020 ТСЦ 7443 обвинуваченому ОСОБА_4 видане посвідчення водія категорії «В1», «В», «С1», «С», серія НОМЕР_2 (а.к.п. 164).

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека є найвищими соціальними цінностями. Кримінальний кодекс України здійснює охоронну функцію щодо вказаних цінностей, зокрема, ч.2 ст.286 КК України встановлює кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Отже, виходячи з норм ст.12 КК України, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, є суспільно небезпечним та відноситься до категорії тяжких злочинів. Внаслідок вчиненого злочину загинула людина, що є невідворотним наслідком.

Згідно з п.20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочин, який призвів до загибелі людини; скоєний ним злочин є необережним; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину у вчиненні злочину визнав, відшкодував завдану шкоду потерпілим матеріальну шкоду, працює, але не офіційно, одружений, на утриманні має малолітню дитину-інваліда, за місцем проживання та як випускник навчального закладу характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також суд враховує думку потерпілих, які вказали, що обвинувачений відшкодував їм матеріальні збитки пов`язані із похованням загиблого але не відшкодував моральну шкоду, просили призначити покарання у виді позбавлення волі у максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 висловлював щирий жаль із приводу факту скоєння ним злочинних дій та осуджував свою поведінку, що виразилось у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілих, намагання обвинуваченим частково відшкодувати потерпілому ОСОБА_8 заподіяну шкоду, шляхом направлення, через ПАТ «Укрпошта», останньому адресного переказу грошових коштів, що підтверджується ксерокопіями фіскальних чеків, що також підтверджено потерпілим у судовому засіданні, бажанні виправити наслідки скоєного, суд вважає, що факт щирого каяття особи в скоєнні злочину знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а відтак суд вважає за необхідне врахувати щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням фактичних обставин справи, характеру допущених порушень правил безпеки дорожнього руху, відомостей про особу обвинуваченого, а також враховуючи положення ч.2 ст.50 КК України, в тій частині, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкцією ч.2 ст.286 КК України, а також призначення додаткового покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами, що сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та буде необхіднім та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, суд враховує ту обставину, що обвинувачений, керуючи автомобілем, перебував у стані алкогольного сп`яніння, тобто в такому стані умисно сів за кермо джерела підвищеної небезпеки, піддаючи загрозі як своє життя так і життя інших осіб, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку цього учасника дорожнього руху, внаслідок чого сталася ДТП та загинула людина.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що навіть позитивних характеристик обвинуваченого у загальносоціальному плані, його посткримінальна поведінка та наявність пом`якшуючої обставини, не можуть бути визнані мотивованими підставами, для застосування положень ст.69 КК України, оскільки істотно не знижують ступінь тяжкісті вчиненого кримінального правопорушення.

Також, на переконання суду відсутні підстави для застосування ст.75 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого під час судового розгляду, не обирався. Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили, до суду не подавалися.

В кримінальному провадженні, потерпілими (цивільними позивачами) ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було пред`явлено цивільний позов до відповідачів - обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням в солідарному порядку в сумі 300 000 грн. на користь ОСОБА_8 та в солідарному порядку в сумі 300 000 грн. на користь ОСОБА_9 .

В обґрунтування позову зазначили, що органом досудового розслідування не встановлено, що в момент ДТП ОСОБА_4 мав при собі необхідні реєстраційні документи: посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. При проведенні невідкладних слідчих дій 12 та 13 червня 2020 року ці документи слідчим не вилучались і не оглядались, тому співвідповідачем повинен бути ОСОБА_11 , як власник автомобіля, який передав винуватцю ДТП автомобіль без правових документів. В частині визначення розміру моральної шкоди свої вимоги обґрунтовують тим, що завданим кримінальним правопорушенням ним були спричинені моральні, душевні і фізичні страждання внаслідок втрати рідної і близької людини. Тривалий час були порушені нормальні життєві зв`язки, вони відчували душевний розпач, біль від непоправної втрати.

У судовому засіданні цивільні позивачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та їх представник позов підтримали в повному обсязі за викладених підстав.

Цивільний відповідач - обвинувачений ОСОБА_4 позов визнав частково, в розмірі 100 000 грн кожному потерпілому. Посилаючись на матеріальне становище, наявність на його утриманні малолітньої дитини-інваліда, зазначив, що заявлені до стягнення суми є занадто великими.

Цивільний відповідач ОСОБА_11 та його представник у письмовій заяві просили відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_11 .

ОСОБА_11 суду повідомив, що 12.06.2020 він свій автомобіль передав ОСОБА_4 в законне користування разом із свідоцтвом про реєстрацію ТЗ.

При вирішенні цивільного позову потерпілих про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1, п.п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заподіяно моральну шкоду. З метою відшкодування цієї шкоди потерпілі до початку судового розгляду звернулися з цивільним позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_11 у межах кримінального провадження. При цьому в їх позовній заяві не було зазначено як цивільного відповідача страхову компанію.
Як вбачається зі змісту ст.ст. 51, 175 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання.

Після ознайомлення з цивільним позовом стороною захисту та представником відповідача ОСОБА_11 також не порушувалось питання з приводу залучення страхової компанії, якою застраховано цивільну-правову відповідальність власника транспортного засобу, як цивільного відповідача. За таких обставин суд позбавлений повноважень із власної ініціативи залучати у кримінальному провадженні іншого цивільного відповідача.
При вирішенні позовних вимог суд також бере до уваги, що право потерпілих на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу застрахована, а тому питання про відшкодування моральної шкоди вирішується судом з урахуванням заявлених позовних вимог та з`ясованих обставин.
Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.6 Постанови № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній правовій підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п.2.2 ПДР).

Відповідно до показань обвинуваченого та пояснень ОСОБА_11 у судовому засіданні, встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин (на час вчинення ДТП) ОСОБА_4 володів та користувався автомобілем марки «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_11 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

Доказів того, що ОСОБА_4 володів транспортним засобом неправомірно, суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що збитки спричинені кримінальним правопорушенням повинні відшкодовуватись саме ОСОБА_4 .

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Частина 2 передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Суд вважає, що внаслідок винних дій обвинуваченого потерпілим було спричинено моральну шкоду, яка полягала у нервовому потрясінні, моральних переживаннях та стражданнях в зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої загинув їх близький родич. Враховуючи глибину моральних і душевних страждань потерпілих, обставини вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, ступінь тяжкості вчиненого злочину, ступінь вини обвинуваченого, з урахуванням вимог розумності та справедливості завдану потерпілим моральну шкоду суд оцінює в сумі 150 000 гривень на користь кожного потерпілого, тобто в межах заявлених позовних вимог до обвинуваченого, як винної особи.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати, за проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до положень ст.174 КПК України, суд вважає за необхідне скасувати арешт транспортного засобу «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки в подальшому у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 174, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Строк відбуття основного покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня його фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.

Строк відбування додаткового покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 9 316 (дев`ять тисяч триста шістнадцять) грн. 65 коп.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_8 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_9 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.06.2020, на автомобіль «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_11 .

Речові докази:

автомобіль «SKODA OKTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути законному власнику ОСОБА_11 ;

таблицю зі слідами папілярних узорів, яку поміщено до спеціального пакету № INZ1094873, фрагменти волосся, речовину бурого кольору, змиви з керма, фрагмент тканини, поміщені до паперових пакетів, уламок пластику, який поміщено до спеціального пакету № EXP0227601, уламок пластику, який поміщено до спеціального пакету №2735837, уламок пластику, який поміщено до спеціального пакету №2735837, два фрагменти дзеркала заднього виду та деталь бамперу, які поміщено до спеціального пакету № 5508593, гумовий тапок, який поміщено до спеціального пакету № EXP0227601 знищити піс ля набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1