Справа № 305/1215/21
Провадження № 1-кп/307/409/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотання прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про скасування арешту транспортного засобу в кримінальному провадженні № 0000147 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 подав клопотання про скасування арешту транспортного засобу - автомобіль марки «Nissan» моделі «Navara», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 травня 2021 року.
Прокурор клопотання мотивує тим, що СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000147 від 11 травня 2021 року. Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 травня 2021 року близько 21 год. 50 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом марки «Nissan» моделі «Navara», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, рухаючись по автодорозі сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів», на відрізку дороги с. Лазещина, неподалік будинку № 247, при підйомі в напрямку Яблунецького перевалу, грубо порушив вимоги пунктів 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який отримав тілесні ушкодження у виді травматичного шоку, множинних переломів ніг та хребта, поєднаної тупої травми голови, тулубу та кінцівок, в результаті чого помер на місці пригоди. 29 червня 2021 року в даному кримінальному провадженні було затверджено обвинувальний акт, згідно якого ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. 11 травня 2021 року в ході проведення огляду місця події було вилучено та поміщено на штрафмайданчик Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області транспортний засіб автомобіль марки «Nissan» моделі «Navara», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, який постановою слідчого від 11 травня 2021 року визнано речовим доказом та на який ухвалою слідчого судді від 12 травня 2021 року накладено арешт, шляхом заборони на користування та розпорядження. 24 лютого 2022 року в Україні на підставі указу Президента України № 64/2022, введено воєнний стан строком на 30 діб. Пунктом 3 цього ж указу передбачено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану". Того ж дня, 24 лютого 2022 року в Закарпатській області на підставі указу Президента України № 68/2022 утворено Закарпатську обласну військову адміністрацію. Крім цього, 24 лютого 2022 року на підставі указу Президента України № 65/2022, затвердженого в подальшому Законом України № 2105-ІХ від 03 березня 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримки бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено проведення загальної мобілізації, у тому числі на території Закарпатської області. Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в України, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначено Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Згідно ч. 1 ст. 6 цього Закону встановлюється військово-транспортний обов`язок, з метою задоволення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань на особливий період транспортними засобами і технікою і поширюється на центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації, у тому числі на залізниці, порти, пристані, аеропорти, нафтобази, автозаправні станції дорожнього господарства та інші підприємства, установи і організації, які забезпечують експлуатацію транспортних засобів, а також на громадян - власників транспортних засобів. Відповідно до ч. 1 ст. 22 цього ж Закону громадяни зобов`язані надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості у порядку, встановленому законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року за № 389-УІІІ, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку цих обмежень. Відповідно до п. 4 ст. 8 цього ж Закону, військове командування разом із військовими адміністраціями можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, певні заходи правового режиму воєнного стану, а саме - примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги, викладені в клопотанні підтримав та просить клопотання задовольнити.
Власник арештованого майна ОСОБА_6 та володілець арештованого майна обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому, суд в порядку ч.1 ст.172 КПК клопотання розглянув у їх відсутності на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 в судове засідання на розгляд клопотання не з`явився, позаяк подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності та в заяві вказав, що просить клопотання задовольнити.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 та дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено, наступне.
У відповідності до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового розгляду - судом.
У частині другій вказаної статті цього Кодексу зазначено про те, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано.
Як убачається з ухвали слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 травня 2021 року на транспортний засіб - автомобіль марки «Nissan» моделі «Navara», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_6 та перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_5 , було накладено арешт з метою збереження цього майна з метою забезпечення збереження речового доказу.

Згідно письмових розписок та заяв потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 03 лютого 2022 року встановлено, що потерпілі не мають ані моральних ані матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 та від цивільного позову відмовилися.

На підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» воєнний стан введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з чим тимчасово, в окреслений період часу, можуть обмежуватись конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитись тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Крім того, починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, військове командування разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджують та здійснюють передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Зокрема, відповідно до пункту 4 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» військове командування разом із військовими адміністраціями можуть самостійно здійснювати низку заходів правового режиму воєнного стану, зокрема, примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

Як вбачається із листа голови Закарпатської обласної державної адміністрації начальника Закарпатської обласної військової адміністрації ОСОБА_11 від 05 березня 2022 року, адресованого прокурору Закарпатської області ОСОБА_12 , на зберіганні майданчиків тимчасового тримання підрозділів ГУНП в Закарпатській області знаходяться 155 вилучених у кримінальних провадженнях транспортних засобів, на які ухвалами слідчих суддів накладено арешт та, враховуючи необхідність примусового відчуження вказаного майна на потреби оборони, просить звернутися до суду для вирішення питання про скасування арештів.

Надаючи оцінку сукупності наведених фактичних обставин, з яких убачається, що наразі транспортний засіб - автомобіль марки «Nissan» моделі «Navara», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_5 ,є нагально необхідним Збройним Силам України для реалізації захисту національної безпеки та оборони нашої держави, суд також бере до уваги порядок відшкодування збитків, що можуть бути завдані ОСОБА_6 внаслідок примусового відчуження/вилучення його майна.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Конституції України, статті 23 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного або надзвичайного стану допускається примусове відчуження об`єктів права приватної власності без попереднього та повного відшкодування їх вартості. Таке повне відшкодування може бути відтермінованим у часі або, на розсуд колишнього власника, у подальшому відчужене майно підлягає заміні на інше. Якщо примусово відчужене у юридичних і фізичних осіб майно після скасування правового режиму воєнного стану збереглося, колишній власник або уповноважена ним особа має право вимагати у судовому порядку повернення такого майна, на умовах, визначених законом.

Статтею 56 Конституції України у якості додаткового запобіжника від неспівмірного та непропорційного втручання в права людини з боку держави передбачено механізм відшкодування державою чи органами місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Передбачивши у законодавстві України наведені норми, що обмежують фундаментальне право людини на вільне володіння майном, лише як виняткові та тимчасові з метою забезпечення національної безпеки та оборони, а також для захисту державного кордону України, держава у будь-якому разі гарантує відновлення цього права негайно після скасування правового режиму воєнного стану.

Отже, існування державної гарантії відшкодування шкоди, завданої в умовах воєнного стану, повною мірою убезпечує - цивільного позивача від порушення його права на відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення (якщо арешт накладений з метою забезпечення цивільного позову) - підозрюваного (обвинуваченого) від порушення його права на вільне володіння майном у випадку виправдування за пред`явленим йому обвинуваченням, що передбачало покарання у виді конфіскації майна тощо.

За таких обставин суд вважає, що нагальна та термінова необхідність держави в примусовому відчуженні/вилученні майна для потреб держави з огляду на активну фазу бойових дій та військову агресію Російської Федерації вочевидь переважає мету, з якою накладався арешт на зазначене майно, що свідчить про те, що в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна наразі відпала потреба.

Керуючись ст.ст.132, 170-174, 369 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про скасування арешту транспортного засобу в кримінальному провадженні № 0000147 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити .
Скасувати арешт транспортного засобу - автомобіля марки «Nissan» моделі «Navara», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 травня 2021 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1