Ухвала
іменем України
20 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 539/608/21
провадження № 51-4719 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження,
встановив:
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 травня 2021 року під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0000293 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України (в ред. Закону № 770-VIII від 10 листопада 2015), ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України (в ред. Закону № 770-VIII від 10 листопада 2015), відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0000293 від 07 вересня 2017 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) та витребування з Октябрського районного суду м. Полтави та Полтавської обласної прокуратури відповідних документів.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2021 року, на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 травня 2021 року.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги та доданих до неї документів, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
За приписами ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч. 2 вказаної статті, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 314 КПК, в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, а також, враховуючи висновок, наведений у рішенні Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 392 КПК, й ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Враховуючи викладене, кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості окремого оскарження в апеляційному порядку ухвали, якою, зокрема, відмовлено у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження під час судового провадження у суді першої інстанції та витребування з Октябрського районного суду м. Полтави та Полтавської обласної прокуратури відповідних документів.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку, що постановлена у підготовчому судовому засіданні ухвала Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 травня 2021 року є рішенням, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому діяв відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, оскільки із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що апеляційний суд діяв у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Також ОСОБА_4 заявив клопотання про передачу касаційної скарги на розгляд Великої Палати Верховного Суду, однак, відповідно до положень статей 434-1, 434-2 КПК, суд касаційної інстанції позбавлений можливості його вирішити, оскільки таке клопотання вирішується після відкриття касаційного провадження.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3