Справа № 161/1045/22 Провадження №11-сс/802/37/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 (ЄРДР за № 0000099),
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк 2 (два) місяці щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в порядку ст.89 КК України не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000099.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2022 року в задоволенні клопотання слідчого відмовлено, обрано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покладено на підозрюваного відповідні обов`язки.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що матеріалами клопотання не доведено недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ні ж домашній арешт, а лише тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим не є безумовною підставою для обрання одного із найсуворіших запобіжних заходів, яким є домашній арешт
В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, оскільки висновки суду викладені в судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам справи. Посилається на те, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому він може вчинити нове кримінальне правопорушення. Також зазначає, що наявність місця проживання підозрюваного та наявність дітей у його цивільної дружини, не можуть бути належною гарантією запобігання вчиненню нових злочинів. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримував подану апеляційну скаргу та просив скасувати рішення слідчого судді і застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, підозрюваного, який заперечував доводи апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до приписів ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

На думку апеляційного дані вимоги закону при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею дотримані не в повній мірі.
Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, відмовляючи в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя застосував вимоги ч.4 ст.194 КПК України, відповідно до якої якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків згідно ст.177 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, то слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Однак, такий висновок слідчого судді є необґрунтованим з врахуванням наступного.

Клопотанням прокурора та наданими до нього матеріалами підтверджено, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000099 від 22.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

22 січня 2022 року ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Під час розгляду клопотання апеляційним судом встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
Слідчий суддя, як слідує з ухвали, встановивши доведеність наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, те, що підозрюваний має постійне місце проживання, проживає в цивільному шлюбі з дружиною, яка має 3 неповнолітніх дітей, працевлаштований, хоч і не офіційно, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, застосував щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як убачається із практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Так, в ході розгляду апеляційної скарги прокурора встановлено, що в цьому провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу більш суворого аніж обраний слідчим суддею, враховуючи конкретні обставини інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання особи винуватим, особу підозрюваного, який хоча має постійне проживання, однак ніде не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_7 , будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи апеляційним судом, не з`явився в судове засідання, на підставі чого до підозрюваного було застосовано привід.

Вказані обставини дають суду підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування

Поряд з цим, окрім як наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає ще доведеним існування ризику можливих спроб підозрюваним незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному провадженні, з якими проживає в одній місцевості, тобто доведеність ризику, визначеного п.3 ч.3 ст.177 КПК України.

З врахуванням вказаних обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зможе в повній мірі забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до норм ч.ч.1, 2, 6 ст.181 КПК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції у житлі через заборону залишати його цілодобово або у певний період доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі; строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців; у разі необхідності продовження цього строку можливе за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 Кодексу.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про задоволення клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

З урахування наведених обставин, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце свого проживання, зможе належним чином забезпечити необхідні процесуальні обов`язки підозрюваним та запобігти доведеним прокурором ризикам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.01.2022 щодо ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання: АДРЕСА_1 строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора;
- носити електронний засіб контролю;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання.
Строк дії даної ухвали до 09.04.2022.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: