Справа № 344/1322/22
Провадження № 1-кс/344/627/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000022, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000022, в обґрунтування якого зазначив, що 13.07.2020 року Слідчим суддею Івано-Франківського міського суду накладено арешт на автомобіль марки "Volkswagen Sharan", д.н.з. НОМЕР_1 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля. При розгляді клопотання про арешт майна він присутній не був. Ввважає, що арешт на автомобіль був накладено з порушенням вимог ч.5 ст.171 КПК України. В рамках даного провадження органом досудового розслідування проведено трасологічна експертиза, а тому вважає, що відпала потреба у арешті автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключів до вказаного автомобіля.

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не зявився.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали клопотання, та надані матеріали кримінального провадження № 0000022, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна

Крім цього, згідно з ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, в провадженні Івано-Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № № 0000022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого cт. 290 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.07.2020 року накладено арешт на транспортний засіб, а саме автомобіль марки "Volkswagen Sharan", д.н.з. НОМЕР_1 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 та ключі від автомобіля, що зберігаються при матеріалах кримінальною провадження - речі, що були вилучені у громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду місця події 05.07.2020 року, до проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз, або його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку. Метою застосування арешту майна зазначено забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст.ст. 171-174 цього Кодексу.

Заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя не приймає до уваги посилання заявника про те, що під час досудового розслідування проведена трасологічна експертиза, а тому відпала потреба у арешті майна, оскільки досудове розслідування триває та арешт майна застосований з метою збереження речових доказів.

Відтак, враховуючи вищенаведене, та те, що заявником не доведено обставин, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, вважаю, що підстав для задоволення клопотання не має.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000022 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1