Справа № 204/1519/22
Провадження № 1-кс/204/370/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_4 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у режимі відеоконференції з Дніпровською установою виконання покарань №4 та з Хортицьким районним судом м.Запоріжжя у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро клопотання старшого слідчого ВП №10 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого старшого слідчого ВП №10 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000537 від 31.07.2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , будучи суб`єктом злочинного впливу, завдяки авторитету, поширює злочинний вплив у суспільстві для вирішення різних конфліктних ситуацій, переважно комерційного характеру, протягом вересня 2020 року здійснив поширення в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у частині п`ятій статі 255 КК України при наступних обставинах. Так, у невстановлений слідством час, у Томаківському районі, Дніпропетровської області, у громадянина ОСОБА_8 виник конфлікт комерційного характеру з громадянином ОСОБА_9 , щодо невиконання останнім послуг по оформленню земельної ділянки, за які ОСОБА_8 було передано ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 2000 доларів США. У свою чергу, ОСОБА_9 своїх зобов`язань за вказаною домовленістю не виконав та повернув ОСОБА_8 грошові кошти лише у сумі 200 доларів США. У подальшому, ОСОБА_8 бажаючи змусити ОСОБА_9 повернути борг у сумі 1800 доларів США та продемонструвати свої зв`язки у злочинному світі, 11.09.2020 приблизно о 10:00 год., звернувся до «наглядача» за Томаківським районом Дніпропетровської області ОСОБА_10 , статус якого у злочинному світі позиціонується як особа підвищеного злочинного впливу, яка поширює його у суспільстві на певній території, у т.ч. на інших осіб, які здійснюють злочинний вплив, для вирішення різних конфліктних ситуацій, для застосування його відносно ОСОБА_9 та примушування останнього повернути борг. За допомогу у вирішенні вказаного конфлікту ОСОБА_8 пообіцяв ОСОБА_10 віддати частину грошових коштів із поверненого боргу. У свою чергу, ОСОБА_10 , використовуючи свій підвищений злочинний вплив у суспільстві, 11.09.2020 о 10:38 год. з метою вирішення вищевказаного питання звернувся до ОСОБА_5 , щодо необхідності застосування злочинного впливу відносно ОСОБА_9 з метою примушення останнього повернути ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 1800 доларів США, з яких ОСОБА_5 отримає частину грошей у сумі 450 доларів США, на що останній погодився. Далі, у період з 11-14 вересня 2020 ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись своїм статусом у злочинній спільноті м. Запоріжжя та своїм злочинним впливом у суспільстві, направив для переговорів до ОСОБА_9 посередника, який у невстановленому досудовим розслідуванням місці, із застосуванням психологічного тиску, змусив останнього віддати грошові кошти у сумі 1800 доларів США, тим самим ОСОБА_5 поширив свій злочинний вплив у суспільстві за відсутності ознак, зазначених у частині п`ятій статі 255 КК України. Далі, ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 при невстановлених у ході досудового слідства обставинах, розподілили між собою отримані кошти наступним чином: 900 доларів США були повернуті ОСОБА_8 та по 450 доларів США за поширення злочинного впливу на ОСОБА_9 отримали ОСОБА_5 та ОСОБА_10 . Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-1 КК України, а саме умисне поширення в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у частині п`ятій статі 255 КК України. 02.09.2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України; цього ж дня повідомлено про підозру у вчинені вказаного кримінального правопорушення. Вина ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.255-1 КК України обґрунтована та підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених пп. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку із чим, слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні підозрюваний, захисник, кожний окремо, заперечували проти задоволення клопотання, захисник також зазначила, що враховуючи воєнний час та бажання підозрюваного вступити до лав територіальної оборони, просила не продовжувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки не можуть існувати ризики того, що підозрюваний може залишити територію України, отже, захисник вважає, що доцільно звільнити підозрюваного з-під варти для захисту країни.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зі змісту ст.197 КПК України вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається із наданих матеріалів клопотання, слідчим відділенням ВП №10 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 31.07.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст.255-1, ч.1 ст.255-2, ч.1 ст.255-3, ч.1 ст.189 , ч.1 ст.263 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-1 КК України, а саме в умисному поширенні в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у частині п`ятій статі 255 КК України.

02.09.2021 про підозру у вчинені вказаного кримінального правопорушення повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 31.07.2020 до 12 місяців, тобто до 31.03.2022.

Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу - тримання під вартою із строком застосування до 13.03.2022, без визначення розміру застави.

Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчим суддею встановлено, що не всі ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України наявні та продовжують існувати.

Так, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, наявний, оскільки підозрюваний враховуючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, з метою уникнення відповідальності за скоєне, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, відсутній. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-1 КК України, а саме: в умисному встановленні або поширенні в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у частині п`ятій статті 255 цього Кодексу. Що саме знищити, сховати або спотворити може підозрюваний, у клопотанні слідчого не зазначено та у судовому засіданні не встановлено.

Стосовно ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про його наявність, оскільки на даний час по кримінальному провадженню встановлюються інші особи, які причетні до скоєння тяжкого злочину, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, з метою зміни їх показів.

Щодо ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що він відсутній, оскільки жодних доказів стосовно ймовірності вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень, у судовому засіданні встановлено, не було.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Що стосується посилань захисника на необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що додані до матеріалів клопотання докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Зважаючи на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зазначено термін «Обгрунтована підозра», який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпьелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A? N182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У зв`язку з викладеним, доводи захисника підозрюваного про необґрунтовану підозру є безпідставними.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 31 липня 2020 року, тобто до 31 березня 2022 року.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 196-197, 199, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ВП №10 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-1 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 31 липня 2020 року, тобто до 31 березня 2022 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1