Дата документу 27.10.2021 Справа № 329/350/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1314/21
Єдиний унікальний № 329/350/18 Головуючий в 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185 КК України Доповідач в 2-й інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2021 року м. Запоріжжя
колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 26 травня 2021 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чернігівського районного суду Запорізької від 26 травня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Токмацького районного суду Запорізької області від 5 вересня 2018 року призначено остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі (т. 1 а.с. 172-173).
На вказаний вирок обвинуваченим та заступником керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 подані апеляційні скарги, в яких прокурор вважає, що вирок підлягає скасуванню через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, а обвинувачений через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Відповідно до вимог ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду визначено склад колегії для розгляду вказаного провадження: головуючий суддя ОСОБА_2 , члени колегії - судді ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Проте, суддями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано заяви про самовідвід, оскільки вони брали участь у розгляді даного кримінального провадження.

Вказані заяви обґрунтовані наступним.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 15 листопада 2018 року ОСОБА_7 було виправдано у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому, виправдовуючи ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд першої інстанції встановив, що дійсно обвинувачений вчинив крадіжку чужого майна, поєднану із проникненням до приміщення за обставин, викладених в обвинувальному акті, але в суді не доведено що вартість викраденого майна перевищує 172, 6 грн., тобто не доведено що ОСОБА_7 було вчинено саме кримінально карану крадіжку, а не крадіжку, за яку відповідальність передбачено ст. 51 КУпАП.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги прокурора на вказуй вирок суду, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, до складу якої входили, в тому числі, судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , погодилась із висновком суду першої інстанції з приводу доведення вчинення обвинуваченим крадіжки, поєднаної із проникненням до приміщення, але не погодилась із висновками суду першої інстанції з приводу того, що стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заподіяної шкоди, як матеріального аспекту, необхідного для кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 185 КК України. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20 березня 2019 року вказаний вирок було скасовано із призначенням нового розгляду провадження в суді першої інстанції (т. 1 а.с. 201-209).

При новому розгляді провадження суд першої інстанції вироком від 26 травня 2021 року ОСОБА_7 визнав винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за інкримінованих згідно обвинувального акту обставин (т. 2 а.с. 157-158).

В апеляційній скарзі, яка наразі перебуває на розгляді в апеляційному суді, обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується із встановленими судом обставинами та наводить доводи, за змістом яких, вказує на свою невинуватість у вчиненні злочину, за який його засуджено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що правова позиція суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню визначена та зафіксована в попередній ухвалі суду апеляційної інстанції.

Судова колегія вважає, що зазначені обставини можуть викликати у сторін кримінального провадження сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при повторному розгляді провадження.

Вказане обґрунтовується тим, що відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на справедливий та публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.
Відповідно до п.п. 2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
У Монреальській універсальній декларації про незалежність правосуддя (Перша світова конференція по незалежності правосуддя, Монреаль, 1983 року) сформовано критерії неспроможності суддів здійснювати безсторонньо свою діяльність, одним з який є те, що у судді є об`єктивні побоювання, що він не зможе розглядати справу безсторонньо.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.75 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 75 80, 81 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Заявлені суддями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самовідводи задовольнити.
Кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 26 травня 2021 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, передати до канцелярії суду для визначення суддів у відповідності до положень ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4