Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4608/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Київ
Подільський районний суд міста Києва в складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду м.Києва в режимі відеоконференції в режимі EasyCon кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006412 від 18.10.2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

встановив:
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України надійшов до Подільського районного суду м. Києва 03.04.2017 року.
За протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 05.08.2021 року у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_7 справу передано судді ОСОБА_1 .
Згідно висунутого обвинувачення, 17.10.2016 року, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання в загальному коридорі комунальної квартири АДРЕСА_2 .
В цей час в приміщенні загального коридору та кухні вказаної квартири також перебували мешканці комунальної квартири ОСОБА_8 , 1986 року народження, його брат ОСОБА_9 , 1987 року народження, мати ОСОБА_10 , 1956 року народження.
17.10.2016 року, приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні кухні комунальної квартири АДРЕСА_2 , між ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , на грунті раніше виниклих неприязних відносин почалася сварка.
Під час сварки у ОСОБА_5 виник злочинний намір на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , діючи умисно, обхопив правою рукою потерпілого ОСОБА_8 за шию, силою повалив останнього на підлогу, при цьому продовжував утримувати рукою за шию потерпілого та умисно завдав лежачому на підлозі ОСОБА_8 5-6 ударів лівою рукою по тулубу ззаду та один удар по пальцю лівої кисті, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синці на задній поверхні правого плеча у верхній третині, на тилі нігтьової фаланги 1 пальця лівої кисті, на переднє-внутрішній поверхні лівого плеча на межі середнєверхньої третини, садна на задній поверхні правого плеча у нижній третині. Відповідно до висновку експерта №1924/Е від 15.12.2006 року, виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодєення відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Вказані дії стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме вчинення умисного легкого тілесного ушкодження.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнає. Однак незважаючи на це, заявляє клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вважає, що строки давності, передбачені ст. 49 КК України у даному кримінальному провадженні спливли.
З урахуванням невизнання обвинуваченим своєї вини, відповідно до ст. 285 КПК України, ОСОБА_5 роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, на що ОСОБА_5 надав свою згоду саме на розгляд його клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, підтвердивши, що йому зрозуміла така підстава звільнення від кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні, що відбулось 22.11.2021 року потерпілий ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_11 вказали, що вина обвинуваченого доведена, тому хоча і проти закриття провадження щодо ОСОБА_5 , однак звільнення обвинуваченого у зв`язку із закінченням строків давності притягнення є правом обвинуваченого, передбаченим КПК України, тому при вирішенні клопотання поклались на розсуд суду.
24.11.2021 року потерпілий ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились.
Від представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 надійшла заява, відповідно до якої він просив розглянути заяву про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку із закінченням строків давності у його відсутність та відсутність потерпілого.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши ОСОБА_5 наслідки задоволення клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає задоволенню за таких підстав.
Приписами частини 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 04 червня 2020 року (справа №127/26665/16-к; провадження №51-1066км20), положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.
Відповідно до змін в Кримінальному кодексі України, які набрали чинності 01.07.2020 року, згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, яке відповідно до нинішньої редакції ст. 12 КК України є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу, громадських, виправних робіт.
Крім того, ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Враховуючи, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минув більш ніж дворічний строк притягнення до кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.1 ч. 1 ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. При цьому перебіг давності не переривався, оскільки відсутні дані про те, що обвинувачений вчиняв нові кримінальні правопорушення.
При цьому суд враховує, що відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Виходячи з цих положень закону, визнання обвинуваченим вини є правом, а не його обов`язком, а тому невизнання вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації права обвинуваченого на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням особи своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 зрозумілі його право на таке звільнення, а також суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. При цьому обвинувачений просив звільнити його від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження закрити.
Речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. 284-286, 369-372 КПК, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006412 від 18.10.2016 року - закрити.
Речові докази:
-CD-R диск Perfeo з «відеозаписом, що зроблений свідком ОСОБА_12 », CD-R диск із записом «допит 13.03.2017 року ОСОБА_5 » - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Подільський районний суд м. Києва.
Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали складено і оголошено о 09 год. 00 хв. 25.11.2021 року.

СуддяОСОБА_1