Березівський районний суд Одеської області
15.03.2022
Справа № 494/360/22
Провадження № 1-кс/494/130/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.03.2022 р. м. Березівка
Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференція в залі суду м. Березівка Одеської області клопотання слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000127 від 12.03.2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні №0000127.
Визначення судді було здійснено автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності відповідно до ст. 35 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - КПК України) та визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

На обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилався на те, що 11.03.2022, приблизно о 13:30 год., більш точний час слідством не встановлено, у ОСОБА_5 , під час перебування за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , виникла сварка з його матір`ю ОСОБА_7 . Під час конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_5 умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні, з метою спричинення тілесних ушкоджень завдав декілька ударів кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_7 , від чого остання впала на підлогу. У продовження своїх злочинних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у момент заподіяння, шляхом заподіяння декількох ударів ногами в область тулуба потерпілої. В результаті неправомірних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження у виді поєднаної травми грудної клітки у вигляді множинних переломів правих та лівих ребр по декількох анатомічним лініям та закритої травми органів черевної порожнини та позачеревного простору у вигляді крововиливів у діафрагму, шлунок, тонку кишку, брижу тонкої кишки та позачеревний простір зліва. Безпосередньою причиною смерті став травматичний шок.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України (далі- КК України). 13.03.2022 року ОСОБА_5 затримано та 14.03.2022 року повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Під час досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчий та прокурор вважає про наявність ризиків передбачених п,1,3, та п.5 ч.1 ст.177 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України). Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні 15.03.2022 року клопотання підтримали на підставах викладених у клопотанні, просили його задовольнити. Також, посилались на наявність ризиків, що зазначені у клопотанні.

Захисник та підозрюваний ОСОБА_5 не заперечували проти доводів слідчого та прокурора. ОСОБА_5 свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав. Будь-яких клопотань, заяв під час розгляду справи не заявляв.

Розглянувши подане клопотання та додані до нього документи, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000127, вислухавши думки учасників судового розгляду, вважаю наступне.

На розгляді у СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за №0000127 від 12.03.2022 відносно ОСОБА_5 у якому він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
З матеріалів кримінального провадження №0000127 вбачається, що 11.03.2022, приблизно о 13:30 год., більш точний час слідством не встановлено, у ОСОБА_5 , під час перебування за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , виникла сварка з його матір`ю ОСОБА_7 . Під час конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_5 умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні, з метою спричинення тілесних ушкоджень завдав декілька ударів кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_7 , від чого остання впала на підлогу. У продовження своїх злочинних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у момент заподіяння, шляхом заподіяння декількох ударів ногами в область тулуба потерпілої. В результаті неправомірних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження у виді поєднаної травми грудної клітки у вигляді множинних переломів правих та лівих ребр по декількох анатомічним лініям та закритої травми органів черевної порожнини та позачеревного простору у вигляді крововиливів у діафрагму, шлунок, тонку кишку, брижу тонкої кишки та позачеревний простір зліва. Безпосередньою причиною смерті став травматичний шок.

13.03.2022 року ОСОБА_5 затримано, про що складено протокол затримання від 13.03.2022 року та 14.03.2022 року в порядку статей 276-279 КПК України повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_1 від 12.03.2022;
-протоколом додаткового огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_1 від 13.03.2022;
-протоколом огляду трупа ОСОБА_7 у приміщенні моргу Березівського - Миколаївського МВ «ООБСМЕ», що за адресою: АДРЕСА_2 ;
-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 12.03.2022;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.03.2022;
-протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 12.03.2022;
-протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 12.03.2022;
-протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 12.03.2022;
-протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 12.03.2022;
-протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 12.03.2022;
-протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 12.03.2022.
Окрім цього, у судовому засіданні підозрюваний визнав свою причетність до інкримінованого йому злочину.

Відповідно до статті 178 КПК України при обранні запобіжного заходу враховуючи надані слідчим матеріали кримінального провадження, оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, наявність повідомлення йому про підозру.
Слідчий суддя виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленої підозри, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленої підозри, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких підозрюється ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед іншими даними про особу підозрюваного.

Як зазначено у клопотанні, прокурор та слідчий посилаються на наявність ризиків, передбачених п.1 , п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КК України.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підтвердження вказаних ризиків, передбачених п.1 п.3 п.5 ч.1 ст.177 КПК України стороною обвинувачення у судовому засіданні вказано про те, що підозрюваний офіційно не працює, не одружений, не навчається, що свідчить про відсутність стійких соціальних зав`язків. Перебуваючи на свободі, підозрюваний буде мати можливість впливати на свідків, оскільки є їх знайомим та проживають у м. Березівка. Також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Тобто, є обґрунтовані підстави вважати, що стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , який вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання до 10 років позбавлення волі, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доцільно застосування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також враховуючи, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, але зважаючи, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на що посилався слідчий у своєму клопотанні.

Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу - не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Водночас, підозрюваний може ухилитись від органів досудового слідства, оскільки притягувався раніше до кримінальної відповідальності. Крім того, підозрюваний може мати вплив на свідків, які проживають у м. Березівка Одеської області, а тому вважаю за неможливе застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Слідчому судді не надано доказів майнового стану підозрюваного та те, що він офіційно працює, а тому не зможе у встановлений законом п`ятиденний термін внести необхідну суму застави.

Окрім цього, слідчий суддя враховує положення частини 4 статті 183 КПК України, про те, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Іншими обставинами, що сукупно вказують на можливість та необхідність застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно ст. 178 КПК України також, є: вік та добрий стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи, сім`ї, тобто ті фактори, які дають змогу безперешкодно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст.194 КПК України вважаю, що під час судового розгляду клопотання були доведені:

-обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України;

- підстави вважати, що існують ризики передбачені п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України;

- недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні слідчого.

Тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та за сукупності наведених обставин, з урахуванням погодження підозрюваного із клопотанням слідчого, слідчий суддя вважає, за доцільне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб, без внесення застави.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Як встановлено вище, ОСОБА_5 затримано 13.03.2022 року.
Керуючись статтями 177, 178, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000127 від 12.03.2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту у залі суду, помістивши його до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту затримання, а саме з 13.03.2022 року по 11 травня 2022 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1