Справа № 274/3922/21 Провадження № 1-кс/0274/1815/21
УХВАЛА
29.11.2021 м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,
Також вказує, що ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства І групи. Належний їй автомобіль використовує для переміщення до медичних закладів та закладів соціального забезпечення, тому тимчасове вилучення автомобіля обмежує її права та законні інтереси.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому, та просив клопотання задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Пояснив, що автомобіль марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 використовувався для доставки наркотичних засобів, є знаряддям злочину і речовим доказом у кримінальному провадженні, також зазначив, що досудове розслідування триває, у зв`язку з чим може виникнути необхідність у проведенні слідчих дій з вказаним автомобілем, тому необхідність у застосуванні арешту майна у слідства не відпала.
Заслухавши доводи учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до ч. 1 ст.174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрутовано.
Арешт на майно з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.
Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під. час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження технікою, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.
Посилання адвоката в клопотанні, що ОСОБА_3 не є підозрюваною, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки за умовами ч.ч.2, 3 ст. 170 КПК України накладення арешту на майно не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
При цьому, слідчий суддя на даному етапі досудового розслідування не входить в обговорення деталей, наявності або відсутності у діях осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу відповідає критеріям ст. 98, ст. 170 ч. 2 КПК України, а також може мати суттєве значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні для швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних до відповідальності, враховуючи, що автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу може бути використаний як доказ, а також з метою збереження вказаного речового доказу у кримінальному провадженні до вирішення його по суті у суді та унеможливлення відчуження майна третім особам, тому підстав сумніватися в розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
Керуючись ст.ст.98, 170, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про часткове скасування арешту майна відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Повний текст оголошено 29.11.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1