Провадження № 1-кп/643/510/21
Справа № 643/4557/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 р. м.Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 в період часу з 21:00 години 15 вересня 2019 року до 03:00 години 16 вересня 2019 року, точний час не встановлено, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкав разом із своєю співмешканкою ОСОБА_11 , повернувшись додому, побачив сестру своєї співмешканки малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка спала на ліжку, та у нього виник умисел на зґвалтування малолітньої ОСОБА_7 , тобто вчинити з нею дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним, анальним проникнення в її тіло з використанням власних геніталій.

З цією метою ОСОБА_10 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вступ у статеві зносини із малолітньою ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не досягла 14-річного віку та є малолітньою особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді зґвалтування останньої, та, бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю своєї співмешканки та сторонніх осіб та тим, що малолітня ОСОБА_7 спала, роздягнув дівчинку, зняв з неї спідню білизну, та завів її руки за спину, щоб остання не чинила опору, від чого малолітня ОСОБА_7 прокинулась та, побачивши ОСОБА_10 , який лежав поруч із нею на ліжку роздягнений, почала пручатись, прохаючи його залишити її та не чіпати. ОСОБА_10 , бажаючи подолати волю останньої до опору, використовуючи свою фізичну перевагу над малолітньою ОСОБА_7 , яка менш нього за своїми фізичними даними, діючи з умислом направленим на вступ в статеві зносини з малолітньою ОСОБА_7 , почав затискати її рот рукою, після чого скинув на підлогу та почав вимагати від неї вступити з ним в неприродній (орогенітальний) статевий контакт, шляхом взяття у порожнину роту малолітньої ОСОБА_7 його статевого органу, на що малолітня ОСОБА_7 відмовилась підкоритись його неправомірним вимогам та почала чинити йому активний фізичний опір шляхом відштовхування його від себе руками. Будучі розлюченим відмовою останньої вступити з ним в неприродній (орогенітальний) статевий контакт, шляхом взяття у порожнину роту статевого органу ОСОБА_10 схопив малолітню ОСОБА_7 та поклав її на ліжко на живіт, тримаючи її руки за спиною однією рукою, а іншою утримуючи за волосся, порушуючи її статеву свободу, використовуючи свою фізичну перевагу над малолітньою ОСОБА_7 , яка менш нього за своїми фізичними даними, тим самим подолавши волю останньою до опору, реалізуючи свій злочинний умисел на задоволення статевої пристрасті пов`язаною із вагінальним, анальним проникненням, примусив ОСОБА_7 вступити з ним в статеві зносини, шляхом анального проникнення в її тіло з використанням власних геніталій, таким чином насильно задовольнивши свою статеву пристрасть, шляхом здійснення акту анального проникнення своїм статевим органом в тіло малолітньої ОСОБА_7 . Після цього, відразу, знаходячись в вищевказаному положенні, продовжуючи свій злочинний умисел на задоволення статевої пристрасті пов`язаною із вагінальним, анальним проникненням, використовуючи свою фізичну перевагу над жінкою, яка менш нього за своїми фізичними даними, тим самим подолавши волю останньою до опору, примусив ОСОБА_7 вступити з ним в статеві зносини, шляхом вагінального проникнення в її тіло з використанням власних геніталій, таким чином насильно задовольнивши свою статеву пристрасть, шляхом здійснення акту вагінального проникнення своїм статевим органом в тіло малолітньої ОСОБА_7 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_10 , пов`язаних із вагінальним, анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди відносно малолітньої ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи 09/1359-С/2019 від 21.10.2019 р. ОСОБА_7 спричинено надрив дівочої пліви, що утворився в результаті дії тупого твердого предмету, індивідуальні особливості котрого в пошкодженні не відобразилось, в термін понад два тижні до моменту експертизи.

Таким чином, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.152 КК України, тобто, вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

В судовому засіданні обвинувачений вину у інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив суду, що в той день, який зазначений у обвинувальному акті, як день вчинення злочину, він перебував на роботі, завершив роботу в період часу з 18-00 до 19-00, після чого залишив автомобіль на стоянці по вул.Плеханівській, передзвонив потерпілій та повідомив, що не прийде за місцем мешкання своєї співмешканки ОСОБА_11 за адресою їх спільного проживання по АДРЕСА_4 , а поїде за місцем мешкання свого дядька на пр.Гагаріна в м.Харкові, де і залишиться на ніч. Також подзвонив ОСОБА_11 та повідомив, що не буде ночувати вдома. Після чого він поїхав за місцем мешкання свого дядька, де і провів весь останній час до ранку, звідки поїхав знову на роботу. Згодом із співмешканкою ОСОБА_11 він спілкувався з приводу інформації про те, що ОСОБА_7 повідомила про факт її зґвалтування, і з цього приводу вони посварилися, так як такого факту він не визнавав. Причини, з яких його обмовляють потерпіла та її родичі йому не відомі.
Незважаючи, на невизнання обвинуваченим своєї вини, суд дослідивши, представлені докази, вважає, що вина обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, цілком доведена і підтверджується наступними доказами.
Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню 0005379, в якому зазначено, що 03.10.2019 р. від ОСОБА_8 надійшла заява стосовно співмешканця її старшої доньки ОСОБА_10 , який в період часу з 20-00 15.09.2019 р. до 03-00 16.09.2019 р. знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , зґвалтував її малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , природнім та неприроднім шляхом.
В цей же день 03.10.2019 р. за згодою власника житла ОСОБА_8 слідчим був проведений огляд місця події, а саме, кімнати АДРЕСА_5 , де в ході огляду були знайдені та вилучені чоловічі речі: спортивні штани, футболка та станок для гоління, що підтверджується протоколом огляду та фотографіями з місця огляду ( т.1 а.с.72-80).
Згідно висновку судового-медичної експертизи №09/1359-С/2019, яка проводилася потерпілій ОСОБА_7 з 04.10.2019 р. по 21.10.2019 р., на підставі даних судово-медичної експертизи неповнолітньої ОСОБА_7 , 13 років, експерти прийшли до висновків, що у неї є: на 18-ти годинах умовного циферблату дівочої пліви є надрив, який не доходить до основи піхви з червоно-рожевими краями. Даний надрив утворився в результаті дії тупого твердого предмета, індивідуальні особливості котрого в пошкодженні не відобразилися, в термін понад два тижні до моменту експертизи. На момент огляду відмічається загоєння дефекту. Під час проведення експертизи потерпіла повідомила, що до цього часу сексуальних відносин не мала, та розповіла яким способом ОСОБА_10 вчиняв 15.09.2019 р. щодо неї дії сексуального характеру. При проведені експертизи ОСОБА_7 розповіла про те, як співмешканець її сестри в ніч з 15 на 16 вересня її зґвалтував, роздягнуши сонну, утримував її руки за спиною, змушував до статевого контакту орально-генітальним способом, утримував в положенні навколішки, вводив статевий орган в задній прохід і в піхву. До події зґвалтування статевих стосунків не мала (том №1 а.с.86-87).

Також судом був вивчений протокол слідчого експерименту від 11.10.2019 р. та відтворений відеозапис даної слідчої дії, в ході якої потерпіла ОСОБА_7 добровільно розповіла обставини подій, що мали місце 15.09.2019 р. з 20:00 год. по 03:00 год. 16.09.2019 р. за адресою: АДРЕСА_3 , та показала механізм дій обвинуваченого, тобто вчинення ОСОБА_10 дій сексуального характеру відносно неї, які були зафіксовані на відеокамеру та відображені у стенограмі до протоколу ( том №1 а.с.92,93, 96-99).

Згідно висновку судового-медичної експертизи №09/1387-С/2019, яка проводилася потерпілій ОСОБА_7 з 17.10.2019 р. по 25.10.2019 р. на підставі медичних даних та даних, отриманих в ході слідчого експерименту, експерти прийшли до висновків, що у неї мається: надрив дівочої пліви, що утворився в результаті дії тупого твердого предмета, індивідуальні особливості котрого в пошкодженні не відобразилися, в термін понад два тижні до моменту експертизи. За висновками експерта не виключена можливість пошкодження дівочої пліви у ОСОБА_7 за механізмом зазначеним нею при проведені слідчого експерименту від 11.10.2021 р. ( том №1 а.с.89-91).

З виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_7 відомо про медичний огляд підекспертної 07.10.2019, відсутність у неї тілесних ушкоджень та порушення функцій в області ануса, наявність надриву дівочої пліви стадії заживання дефекту (т.1 а.с.88).

З відповіді № 88 від 11.11.2019р. міської дитячої лікарні №5 м. Харкова, слідує,

що інформація щодо лікування ОСОБА_7 в психоневрологічному відділенні даної

лікарні відсутня (т.1 а.с105).

З відповіді № 7706 від 08.11.2019 р. обласного Харківського наркологічного

диспансеру м. Харкова слідує, що ОСОБА_7 на диспансерному обліку даної

лікарні не перебуває (т.1 а.с106).

З виписки амбулаторної картки на ім`я ОСОБА_7 вбачається, що 04.11.2019 р. самостійно відвідувала лікаря кардіоревматолога, направлена на стаціонарне лікування.

Допитана в судовому засіданні в присутності законного представника неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 показала, що на час подій, які інкриміновані обвинуваченому, вона проживала разом із своєю сестрою ОСОБА_12 та її співмешканцем ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 . Потерпіла повністю підтвердила обставини, які викладені в обвинувальному акті та викладені вище у вироку суду щодо дій обвинуваченого по її зґвалтуванню, пов`язаних із вагінальним та анальним проникненням в її тіло з використанням своїх геніталій ОСОБА_10 . Також потерпіла пояснила, що не повідомила відразу своїй родині про вчинені щодо неї ОСОБА_13 дії, так як хвилювалася за сестру, а матері побоювалася розповісти. В подальшому не змогла справитися із ситуацією так як ці події дуже пригнічували її, а ОСОБА_13 продовжував до неї чілятися, і розповіла про все матері, а потім сестрі, але так як вони не повірили їй, була вимушена розповісти все батькові.

На підтвердження цих показів був відтворений відеозапис допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні слідчим суддею під час досудового розслідування 22.10.2019 р. та вивчена стенограма до протоколу допиту ( т.1 а.с.147-160).

Як вбачається із зазначених доказів, потерпіла давала послідовні покази як під час досудового розслідування так і під час її допиту в суді, її покази повністю відповідають тим обставинам, які викладені у обвинувальному акті та вище у вироку суду щодо характеру та механізму дій обвинуваченого по зґвалтуванню малолітньої особи.

Вивченням особи потерпілої ОСОБА_7 встановлено, що вона за місцем навчання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за висновком судово-психіатричної експертизи № 720 від 19.11.2019 р. ОСОБА_7 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. У період часу, до якого відносяться скоєні проти неї протиправні дії, ОСОБА_7 перебувала поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки (том №1 а.с.172-175).

За висновком судово-психологічної експертизи №160 від 16.03.2020 р. малолітня ОСОБА_7 не має вираженої схильності до фантазування та до навіювання, індивідуальні властивості психічних процесів сприймання, пам`яті, мислення, а також увага, специфіка емоційного стану та рівень особистісного розвитку малолітньої потерпілої ОСОБА_7 забезпечили її здатність до адекватного сприймання фактичних ознак та змісту скоюваний щодо неї розпусних дій ОСОБА_10 , що досліджується у справі та здатність до їх правильного відтворення. Має невисоку здатність до спротиву у обставинах психологічного тиску. Виходячи із рівня її розумового розвитку, вікових, індивідуально-психологічних особливостей, емоційного стану могла правильно розуміти характер та значення скоєних з нею дій, але не була здатна чинити їм опір. ( том №1 а.с.176-189).

У висновку судово-психологічної експертизи відображена розповідь ОСОБА_14 експерту по суті справи, яка співпадає з тими показами, яка дівчинка надавала у судовому засіданні.

«Із серпня 2019 року підекспертна жила в одній кімнаті із сестрою та її співмешканцем в кімнаті гуртожитку. Із самого початку сумісного проживання ОСОБА_10 у відсутність дружини намагався торкатися ОСОБА_14 , зняти з неї одяг, міг ударити її по сідницям. Був випадок, коли ОСОБА_10 роздяг підекспертну, коли вона спала. Підекспертна відштовхувала ОСОБА_10 , вимагала залишити її у спокої, обзивала. Про зазіхання ОСОБА_10 на її статеву недоторканість нікому не розповідала. Поскаржитися сестрі підекспертна не могла, бо не наважувалась її розстроїти, а матері - тому, що із нею практично не спілкувалася, із часу, коли матір її побила, життя разом із нею не уявляла, до того ж остерігалася, що матір їй не повірить. Віра усе ж один-два рази намагалася звернутися до матері, але та не відповідала на телефонні дзвінки і не передзвонювала підекспертній. Передбачити, коли ОСОБА_10 буде вдома, а коли ні їй було складно, бо він час від час бував вдома у робочий час. День перед ніччю зґвалтування був вихідним. Зранку підекспертна проводжала сестру на роботу, деякий час пробула із нею там. Повернувшись додому, виявила, що забула ключі від кімнати у сестри, поверталася за ними. Була втомлена. До вечора була вдома одна, оскільки ОСОБА_10 , який також відправився на роботу до дружини, весь день лишався там, переглядала кінофільм. Ввечері, коли уже хотіла спати, зателефонувала сестрі, щоб уточнити, чи приходитиме додому ОСОБА_10 та чи є у нього ключі від кімнати. Сестра відповіла, що йде, його потрібно почекати, бо ключів він не має. Трохи зачекавши, підекспертна зателефонувала уже ОСОБА_15 , щоб уточнити де він, бо хотіла спати. Той просив його зустріти сказав, що недалеко (под мостом). Зустрічати ОСОБА_10 . Віра не пішла, сказала, що не закриває дверей. Спати лягла одягнена в білизну та нову сукню, яку їй подарувала бабуся не могла з нею розстатися. Крізь сон чула, що ОСОБА_16 прийшов, з кимось говорить по телефону, далі провалилася у сон. Прокинулась від відчуття болю, виявила, що вона без одягу, її руки заведені за спину, їх тримає ОСОБА_15 . В першу мить не зрозуміла, що відбувається, зрозумівши, що на ній знаходиться ОСОБА_10 і намагається здійснити з нею статевий акт, почала кричати і вимагати її відпустити. Однак ОСОБА_15 відпустивши її руки, потягнув за волосся, зіштовхнув на підлогу в положення на коліна. Падаючи з дивану, ОСОБА_17 ударилася стегном об диван. ОСОБА_10 був роздягнений, вимагав здійснювати з ним орально-генітальний сексуальний контакт. Віра відмовилася, обзивала ОСОБА_15 , вимагала залишити її в спокої, наносила удари руками. Отримавши відмову, ОСОБА_10 наносив потерпілій удари долонями по обличчю. Врешті ОСОБА_17 утекла від чоловіка на диван і укуталася в ковдру. Утекти з кімнати не сподівалася, бо її диван знаходиться в дальньому від вхідних дверей кутку кімнати. ОСОБА_10 зірвав ковдру з потерпілої, уклав на подушку обличчям униз. ОСОБА_10 здійснював статевий акт, то тягнучи Віру за волосся, підіймаючи її з положення на спині на положення навколішки, то за руки, кидаючи на подушку. Було боляче: від того, що ОСОБА_10 тягнув її за волосся і утримував за руки, потім було боляче у задньому проході, у піхві, куди, як зрозуміла ОСОБА_17 , проникав статевим органом ОСОБА_10 . Під час статевого акту ОСОБА_10 примовляв Ещё один раз, ещё один раз», а також запитував, чи був у Віри іще хтось до нього. Підекспертна указує, що вона не плакала, відчувала всередині тіла статевий орган ОСОБА_10 , її переповнював біль і огида, потім був стан, схожий на забуття. Коли опам`яталася, виявила, що вона лежить на боці. Поруч, також на боці, лежав ОСОБА_10 . Він піднявся. ОСОБА_18 її одяг, почав одягатися сам. Одягнувшись, ввімкнув світ, взяв свою барсетку, витяг цигарки, запропонував палити підекспертній. Вона відмовлялася, але чоловік наполягав, підекспертна випалила цигарку. Далі обоє лягли спати…Вранці крізь сон чула, як ОСОБА_10 збирається на роботу. Коли встала сама, виявила, що внутрішні поверхні її стегон, білизна у крові. Викинула постільну білизну в пральну машину, умилася і пішла до школи. Упродовж цього дня і декількох наступних було боляче ходити, болісними були спроби здійснити дефекацію, декілька днів їй не вдавалося це зробити. Підекспертна відчувала себе пригніченою, не могла відволіктися від неприємниї думок з приводу зґвалтування, не знала, чи повідомляти про те, що відбулося, перші чотири дні тривожилася через імовірну вагітність… ОСОБА_19 якийсь момент, коли сестра сварилася із ОСОБА_15 , була готова розповісти їй про те, що сталося, однак, коли ОСОБА_10 пішов після сварки з дому, ОСОБА_17 побачила, як сестра плаче і не розповіла. Десь через тиждень вже не могла терпіти свій стан, ОСОБА_17 зателефонувала матері, та не брала слухавку. Приїхавши до будинку, де жила мама, не виявила її вдома, чекала під дверима під`їзду. Побачивши маму, розплакалася, потім плакала в квартирі, було несила зупинитися. Мама запитала про причину сліз, ОСОБА_17 одразу не відповіла, матір не наполягала. Підекспертна указує, що вона так би нікому нічого не сказала, якби ОСОБА_10 не продовжував нахабно чіплятися до неї: роздягав, торкався грудей, промежини, вводив пальці у піхву. Підекспертна відчувала безвихідь, розуміла, що зґвалтування може повторитися. Страх перед повторенням зґвалтування змусив ОСОБА_20 поїхати до матері і розповісти їй про подію. Матір відреагувала скептично, заявила, що повезе ОСОБА_20 до поліції, розбиратися, правда це чи ні. Наступного дня ОСОБА_17 полаялася з матір`ю, зателефонувала сестрі, запитала її про відношення до повідомлення про те, що ОСОБА_15 заґвалтував ОСОБА_20 . Надя сказала, що не вірить, матір уголос повторила, що не вірить також… Наступного дня ОСОБА_17 повернулася в кімнату гуртожитку. Потім зателефонував батько, запитав, що сталося. Він був єдиним, хто повірив підекспертній, запитував про те, чому вона не повідомила йому одразу. На вихідні підекспертна поїхала в село. Потім в батьковий дім приїжджали і ОСОБА_21 з ОСОБА_15 , матір. Вірі вірив лише батько, не зважаючи на те, що ОСОБА_13 продовжував заперечувати. Батько з матір`ю дійшли згоди відносно того, хто відвідає психолога. Психолога знайшла мама. Той розпитував про стосунки з матір`ю, про навчання та необхідність відвідувати школу, а наприкінці бесіди про зґвалтування. Цей чоловік повірив підекспертний, запевнив її у своїй підтримці. Мама повірила ОСОБА_22 лише після бесіди з психологом, плакала, обіймала ОСОБА_20 , сварка між ними наче припинилася. Наді у той же день ОСОБА_10 зізнався, що зґвалтування було. Сестра з співмешканцем приїжджали до ОСОБА_23 і її матері, ОСОБА_10 нібито хотів попросити пробачення, але ОСОБА_17 не вийшла до нього. Віра іще деякий час не спілкувалася із сестрою, вона почувалася погано після того, як вона узнала правду: ні з ким не говорила, не їла. Після того, як ОСОБА_21 оговталася, сестри помирилися. Наступного дня підекспертна з матір`ю звернулися до поліції, де ОСОБА_22 довелося знову і знову розповідати про те, що сталося. Це дуже неприємно. ОСОБА_24 указує, що після того, як вона заявила про її зґвалтування, ОСОБА_10 узято під варту, його матір образилася на неї і її родину. Жінка розповідає, що ОСОБА_24 давно має сексуальні стосунки з чоловіками, пиячить, є вагітною, спокусила її сина. Підекспертна вказує, що такі плітки погіршують її переживання з приводу зґвалтування, яке відбулося, призводить до негативних переживань. Восени 2019 року почала відчувати дискомфорт в області серця, була госпіталізована до кардіологічного відділення, де лікувалася протягом двох тижнів. Віра змінила місце проживанні і школу. Тепер вона знову живе в орендованій кімнаті в квартирі сестриного хрещеного. До нової школи пристосувалася, швидко знайшла спільну мову з однокласниками і іншими учнями школи. Намагається підвищити успішність. Планує після завершення опановувати спеціальність кухаря-кондитера».

Допитані в суді шкільні вчителі, а саме, свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 охарактеризували ОСОБА_7 , як посередню ученицю, недостатньо активну у шкільному житті, але не схильну до конфліктів та обману.

В судовому засіданні була допитана як свідок мати малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , яка повідомила, що 26 вересня 2019 року ОСОБА_17 їй розповіла, що її зґвалтував співмешканець сестри ОСОБА_10 . Вона і старша дочка не повірили їй, оскільки ОСОБА_10 заперечував зґвалтування. Наступного дня ОСОБА_17 поїхала до батька в село, після чого ОСОБА_32 зателефонував і заявив, що довіряє ОСОБА_33 словам про те, що її зґвалтував ОСОБА_10 . Після дзвінка колишнього чоловіка вона згадала, що приблизно два тижні до 27.09.2019 р. Віра до неї приїжджала і раптом розплакалася. На запитання матері відповіла, що скучила за матір`ю. 02.10.2019 р. вона звернулася за допомогою до психолога, а потім і до поліції. 02.10.2019 р. вона разом із старшою дочкою знову мала розмову із ОСОБА_10 , той зізнався, що зґвалтував ОСОБА_20 , бо був п`яним. На запитання про причину, з якої ОСОБА_17 одразу не розповіла про зґвалтування, дочка пояснила про небажання засмутити сестру.

Свідок ОСОБА_32 в суді показав, що має довірчі стосунки з донькою ОСОБА_34 , вона приїздить до нього в село на вихідні. Вперше він почув про зґвалтування Віри - від колишньої дружини ОСОБА_8 . Мати не вірила доньці, однак він повірив. Для з`ясування всіх обставин він зібрав всіх у себе вдома, в с.Тернова. Приїхала колишня дружина, дві його дочки ОСОБА_21 та ОСОБА_17 і ОСОБА_10 , який був не тверезий і не визнавав факт згвалтування та погодився на його пропозицію пройти тест на детекторі брехні. Після цього ОСОБА_8 з ОСОБА_34 звернулися до психолога, який підтвердив, що дочка говорить правду, після чого ОСОБА_8 наступного дня звернулася в поліцію із відповідною заявою. Зі слів дружини йому відомо, що ОСОБА_10 після звернення до психолога приїздив до неї, визнав свою вину та просив вибачення. Наступного дня після візита до дружини ОСОБА_10 приїхав до нього за місцем мешкання в с.Тернова, просив вибачення, але він відмовив йому, так як один раз вже йому було вибачено, за те, що ще в школі від нього завагітніла їх старша дочка ОСОБА_35 , які на той час було лише 14 років. ОСОБА_10 він себе спокіно після визнання вини і коли приїхала поліція, то ОСОБА_10 добровільно поїхав з ними до відділення поліції.

Свідок ОСОБА_11 в суді показала, що співмешкала із ОСОБА_10 , від якого має двоє дітей 2014 та 2015 років народження. Свідок працює з посмінним графіком роботи. З кінця серпня 2019 р. з нею та її родиною проживала сестра ОСОБА_17 , матір проживала окремо. Причиною того було розташування школи, в яку ходила ОСОБА_17 , відсутність взаєморозуміння ОСОБА_23 з матір`ю. Стосунки між нею та ОСОБА_34 були дружні та довірительні. Орієнтовно 23-24 вересня 2019 року їй зателефонувала матір та повідомила, що ОСОБА_17 розповіла про те, що ОСОБА_10 її зґвалтував. Вона не прийняла на віру, зателефонувала чоловікові, але той заперечував згвалтування. Через декілька днів обидві сестри були у батька, де ОСОБА_17 сказала, що її зґвалтував ОСОБА_10 , все ще залишалися сумніви, не хотілося в це вірити. Але після того, як психолог повідомив, що ОСОБА_17 каже правду, мати прийняла рішення звернутися до поліції. Після цього ОСОБА_10 02.10.2019 р. в приватній бесіді особисто їй повідомив, що це він зробив і визнав свою провину, просив вибачення. Після визнання вона припинила спільне проживання з ОСОБА_10 . Також свідок показала, що вона вперше завагітніла від ОСОБА_36 у чотирнадцять років.

Під час досудового слідства слідчим суддею було допитано свідка ОСОБА_11 і її покази повністю відповідають наданим в суді показам та встановленим судом обставинам, що підтверджується стенограмами до допиту та відтвореними в судовому засіданні відеозаписами з дисків.( том №1 а.с.129-156).

В характеристиці ОСОБА_14 , учениці 8-Б класу ЗОШ № 8 м. Харкова, вказано, що учениця мала середню успішність, інколи порушувала дисципліну, не завжди виконувала домашні завдання, на уроках не активна, але інколи може висловлювати цікаві судження; не брала активної участі в громадському житті класу, ніколи не їздила на екскурсії з класом. Виховується у неповній родині, матір`ю. Протягом певного часу займалася секцію художньої гімнастики та модельну агенцію, за навчання в якій батьки сплачували солідарно. Віра дуже прихильна до батька. У вересні 2019 року повідомила, що буде жити із сестрою (т.1 а.с.100).

В характеристиці ОСОБА_14 , учениці 8-А класу ЗОШ № 91 м. Харкова вказано, що Віра має гарний розумовий і фізичний розвиток, уміє висловлювати свою думку, виявляючи достатній словниковий запас, виявила зацікавленість географією і математикою; на суботнику показала себе як працелюбна дитина (т.1 а.с.104).

Особова справа на ім`я ОСОБА_37 Віри розпочата в с. Тернова Харківського району. З 15.10.2015 року Віра навчалася у ЗОШ № 95 м.Харкова, з 22.08.2017 р. у ЗОШ № 8 м. Харкова, з 07.10.2019 р. в ЗОШ № 91 м. Харкова. З Результатів навчальних досягнень учня слідує, що успішність Віри у 2 4 класах була середня і вище середнього, а, починаючи із 5-го класу нижче середнього із більшості предметів. З характеристики відомо, що ОСОБА_17 виявила себе як дисциплінована, працелюбна учениця, яка добре володіє навчальним матеріалом, комунікабельна, старанна у виконанні обов`язків, але не завжди активна (т.1 а.с.101-103).

Позиція сторони захисту про те, що потерпіла не повідомила відразу про вчинені щодо неї розпусні дії із боку обвинуваченого, не є підставою недовіряти показам потерпілої, так як з показів останньої та інших свідків і, виходячи з висновків та дослідницької частини судово-психологічної експертизи, зрозуміло, що негативний досвід взаємовідносин ОСОБА_7 з матір`ю, та невирішеність конфлікту з нею, специфіка оцінки стосунків сестри із співмешканцем, обмеженість життєвого досвіду, перешкодили своєчасній та адекватній оцінці ОСОБА_7 дій ОСОБА_10 як небезпечних та відповідному рішенню звертатися за допомогою.

Багаточисленна світова практика вивчення проблематики злочинів, пов`язаних з сексуальним насильством, свідчить про те, що більшість постраждалих від такого насильства схильні до замовчування та приховування факту насильства через сором та побоювання суспільного осуду, то поведінка ОСОБА_7 з урахуванням також її віку є цілком виправданою та зрозумілою.

Крім того, як зазначено у експертному висновку усталені указівки підекспертної про неможливість відтворити деякі деталі подій (моменту завершення статевого акту, наявності чи відсутності у ОСОБА_10 сім`явиверження; отримання ОСОБА_7 шраму на стегні від удару об диван чи ні; дії зі своїми трусами), вказують на користь відсутності заповнення ОСОБА_7 прогалин пам`яті образами уяви та відсутністю схильності до фантазування.

Крім того, покази матері, сестри та батька потерпілої повністю співвідносяться зі змістом показів самої ОСОБА_7 стосовно подій, які передували ночі делікту, та подій, які відбулися після ночі зґвалтуванні в частині графіка роботи ОСОБА_11 , приїзду Віри до матері за декілька днів до того, як вона розповіла про зґвалтування, її плач з незрозумілої для матері причини, недовіру до розповіді потерпілої про зґвалтування з боку матері і сестри; заперечення ОСОБА_10 зґвалтування та зізнання через декілька днів; реакцію батька ОСОБА_7 , візит ОСОБА_7 з ініціативи матері до психолога".

Результати медичного огляду та висновки судово-медичного експерта №09/1359-С/2019 від 21.10.2019, № 09/1387-С2019 від 25.10.2019, де ОСОБА_7 також розповідала про її зґвалтування, співвідносяться зі змістом показань, про зґвалтування її в ніч з 15 на 16 вересня ОСОБА_10 . У ході огляду виявлено надрив дівочої пліви, утворення якого не виключено при обставинах статевих зносин 15-16 вересня 2019 року та про які ОСОБА_7 розповіла в ході слідчого експерту від 11.10.2019 р.

Доводи сторони захисту про те, що в ніч з 15 на 16 вересня 2019 р. ОСОБА_10 не перебував у помешканні, де проживав разом із співмешканкою ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 , а перебував за місцем мешкання свого дядька ОСОБА_38 по пр.Гагаріна в м.Харкові, перевірені судом і суд зазначає наступне.

До показів свідка ОСОБА_38 , який був допитаний за клопотанням сторони захисту як свідок, який забезпечує алібі обвинуваченому, суд відноситься критично та вважає, що його покази у сукупності із всіма іншими зібраними по справі доказами, не спростовують вчинення обвинуваченим даного злочину. Так, свідок не зміг самостійно зазначити точну дату та час перебування у нього дома його племінника ОСОБА_10 , лише зазначив, що племінник приїжджає часто ночувати коли Надя на роботі, але він цих дат не запам`ятовує, і що саме було 15.09.2019 р. він не пам`ятає.

Крім того, суд звертає увагу, що про допит цього свідка під час досудового розслідування сторона захисту не заявляла, але будь-яких поважних причин неможливості відкрити зазначений доказ стороні обвинувачення під час досудового розслідування, обвинувачений та захисник суду не повідомили, а лише зазначили, що визнання вини на початку слідства було викликане тиском на ОСОБА_10 із боку працівників полиції.

Між тим, при наявності такого тиску та такого свідка, який мав би підтвердити алібі обвинуваченого, було б абсолютно логічним та доречним відкрити цього свідка слідчому на стадії досудового слідства або слідчому судді при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, що обвинуваченим та його захисником зроблено не було, що викликає у суду обгрунтовані сумніви у правдивості такої інформації.

Версія захисту про не перебування в час скоєння злочину обвинуваченого за місцем мешкання ОСОБА_12 та ОСОБА_7 з 15.09.2019 р. до 16.09.2019 р. спростовується також наданими стороною обвинувачення до суду протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 25.11.2019 р. з описом та додатком до протоколу (том №2 а.с.125-128) та протоколом огляду речей і документів від 28.11.2019 р., з якого вбачається, що слідчим був проведений огляд компакт-диску з інформацією, одержаною у оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстав», щодо з`єднань номеру мобільного зв`язку НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 та з`єднань номеру мобільного зв`язку НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_10 ( том №2 а.с.129-132).

З даної інформації вбачається, що з телефону НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , 15.09.2019 р. було здійснені дзвонки на телефон НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 (сестрі) о 19:39:15 та 20:30:30 та на телефон НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_10 , о 20:37:16. З телефону НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_10 , о 20:47:11 був здійснений дзвінок на телефон ОСОБА_7 .

Цей доказ свідчить про здійснення телефонних дзвінків обвинуваченим потерпілій до часу, коли йому інтримінуються противоправні дії, та ці відомості відповідають показам потерпілої про час та тривалість цих дзвінків. Разом з цим, на думку суду, ці докази не підтверджують алібі, яке намагається довести сторона захисту, оскільки ніяких відомостей не містять про те, що обвинувачений перебував в іншому місці з 21-00 год.15.09.2019 р. до 03-00 год. 16.09.2019 р.

Допитана в суді за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_39 , яка є двоюрідною сестрою обвинуваченого, показала, що ОСОБА_35 приїздила до неї і плакала, розповіда, що ОСОБА_10 згвалтував сестру, казала, що треба щось робити аби не було погано. Після затримання ОСОБА_10 . Надя казала, що зі слів батька вартість свободи ОСОБА_10 варта 2-х кімнатної квартири.

Також судом був відтворений в судовому засіданні, наданий суду стороною захисту аудіозапис розмови свідка ОСОБА_39 їз ОСОБА_11 , з якого вбачається, що ОСОБА_11 передає ОСОБА_39 слова батька, що ціна свободи обвинувачного - це мінімум двокімнатна квартира. З наданої розмови вбачається, що ініціатором діалогу щодо матеріального вирішення питання за умови не притягнення до відповідальності ОСОБА_10 була саме свідок ОСОБА_40 .

Надані стороною захисту роздруківки скріншотів екрану технічного пристрою з інформацією з каналів соцмереж не мають інформації щодо подій, які інкримінуються обвинуваченому. А як доказ характеристики потерпілої вони не приймаються судом до уваги, так як потерпіла заперечує справжність даної інфомації і на думку суду ця інформаця не має суттєвого значення по справі, оскільки відповідальність за сексуальні злочини відносно малолітньої особи не залежить від поведінки самої потерпілої.

Захисник представив суду дані докази та пояснив, що всі події, які слідували до затримання обвинуваченого та зверення до правоохоронних органів через 18 днів слід сприймати як шантаж з боку родини потерпілої, а сама потерпіла не є такою наївною як може здаватися на перший погляд.

Оцініючі ці докази з урахуванням вже зазначеного, суд також зазначає, що інформація, яку вони містять, в жодній мірі не спростовує висновок суду про винуватість ОСОБА_10 .

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_10 в інкримінованому йому злочині, повністю доведена, а його позицію щодо не визнання вини суд розцінює як спробу уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за висновком судово-психіатричної експертизи № 702 від 18.11.2019 р. ОСОБА_10 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.( том №1 а.с.198-200)

Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину щодо малолітньої дитини.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, вищезазначені данні щодо особи обвинуваченого, відсутність обставини, що пом`якшують покарання та обставиною, що обтяжує покарання, і прийшов до висновку про призначення покарання у межах, встановленою санкцією статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді позбавлення волі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк одинадцять років та шість місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 06.11.2019 р., тобто з моменту фактичного затримання. Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.11.2019 р.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Речові докази у справі, а саме: спортивні чоловічі штани чорного кольору, чоловічу футболку сірого кольору з написом «Monte Carlo», станок для гоління повернути законному володільцю; CD-R диск на якому записано інформацію, яка була отримана під час допиту свідка ОСОБА_41 - зберігати в матеріалах кримінального провадження; CD-R диск на якому записано інформацію, яка була отримана під час допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 - зберігати в матеріалах кримінального провадження

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2019 р. по справі №643/16313/19.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3