ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/296/22 Справа № 191/2708/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000924 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2021 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рисакове, Джанкойського району, Кримської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В с т а н о в и л а:

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2021 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 04 липня 2020 року, з моменту затримання.
Судом також вирішено долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним в тому, що він 03 липня 2020 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи особисті неприязні стосунки до ОСОБА_9 , і маючи злочинний умисел, направлений на умисне вбивство останнього, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, із заздалегідь підготованим фрагментом дерев`яної палиці, прибув до місця проживання ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_8 безперешкодно прослідував до приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 , де в спальній кімнаті на ліжку в положенні лежачи перебував ОСОБА_9 . Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 , знаходячись в спальній кімнаті вищевказаного будинку, утримуючи обома руками фрагмент дерев`яної палиці, який ОСОБА_8 приніс з собою з метою заподіяння смерті ОСОБА_9 , та усвідомлюючи що його дії носять протиправний характер, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння у виді заподіяння смерті іншій особі і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 стоячи коло ліжка почав наносити фрагментом дерев`яної палиці, по лежачому на ліжку ОСОБА_9 удари в різні анатомічні ділянки тіла.
Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_8 взявши своєю рукою за руку ОСОБА_9 витягнув його до зали в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , кинувши на підлогу, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння у виді заподіяння смерті іншій особі і бажаючи їх настання продовжив хаотично наносити удари фрагментом дерев`яної палиці, який утримував обома руками, по різним частинам тіла ОСОБА_9 .
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_8 взявши обома руками за руки ОСОБА_9 витягнув його в глибину двору домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , кинувши обличчям до землі, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння у виді заподіяння смерті іншій особі і бажаючи їх настання наніс ще не менше 6 ударів фрагментом дерев`яної палиці, який ОСОБА_8 утримував обома руками, по різним частинам тіла ОСОБА_9 , а загальна кількість ударів, які ОСОБА_8 наніс потерпілому склала не менше 45.
Після нанесення ударів, ОСОБА_8 покинув місце скоєння кримінального правопорушення.
Від нанесений тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 помер на місці та в положенні, в якому був залишений ОСОБА_8 .
Згідно висновку судової медичної експертизи № 206 від 22.07.2020 своїми умисними діями ОСОБА_8 , спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: закритої внутрішньочерепної травми голови: забитих ран шкіри голови в лобній ділянці посередині, у лобно-тім`яній ділянці зліва та в тім`яній ділянці голови зліва з крововиливами у товщу підлеглих покривних тканин; синець верхнього повіка правого ока; забій м`яких тканин скроневої ділянки голови зліва з крововиливом у товщу підлеглих тканин; вогнищеві крововиливи у слизову оболонку верхньої губи посередині та нижньої губи зліва; садно шкіри ділянки підборіддя справа. Розповсюджені дифузні велико-вогнищеві крововиливи під м`якими мозковими оболонками великих півкуль головного мозку та мозочка. Набряк мозку, мозочку, м`яких мозкових оболонок.
Сім саден шкіри передньо-бокової поверхні шиї справа з вогнищевим крововиливом у товщину підлеглих м`яких тканин правої бокової поверхні гортані. Одне садно шкіри на боковій поверхні шиї зліва.
Закрита тупа травма грудної клітки: вісім смуго-подібних синців задньої - : верхні тулуба - у ділянці лівої лопатки, на задньо-боковій поверхні грудної клітки зліва, в поперековій ділянці посередині та по задній поверхні грудної клітки справа, садно шкіри смуго-подібної форми у попереково-сідничній ділянці зліва. Садно шкіри в проекції краю реберної дуги зліва з крововиливом у товщі м`яких тканин зовнішньої поверхні тіла грудини. Повні поперечні згинальні переломи 5-6 ребер справа без ушкодження пристінкової плеври з крововиливами у прилеглі міжреберні м`язи.
Два синця по зовнішній поверхні лівого плеча: забій м`яких тканин, розповсюджений синець та садно шкіри у ділянці лівого ліктьового суглобу, закритий багато-уламковий перелом лівої ліктьової кістки у верхній третині з крововиливом у прилеглі м`які тканини. Поширені синці на задній поверхні лівого передпліччя та на тильній поверхні лівої кисті і її пальців. Розповсюджений синець та два садна шкіри по задньо-зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу.
Розповсюджений синець задньо-внутрішньої поверхні правого передпліччя та на тильній поверхні правої кисті і пальців; закритий поперечний перелом основної фаланги 2-го пальця правої кисті і закритий багато-уламковий перелом правої ліктьової кісті у нижній третині з крововиливами і товщу прилеглих м`яких тканин.
Два смуго-подібних садна шкіри на зовнішній поверхні правого стегна. Смуго-подібний синець на передній поверхні лівого стегна.
Безформні садна шкіри по переднім поверхням обох колінних суглобів та по зовнішній поверхні лівого колінного суглобу.
Синець та садно шкіри на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки у -нижній її третині; закритий косо-поперечний перелом правої великогомілкової кістки з крововиливом у прилеглі м`які тканини.
Численні велико-крапкові садна шкіри по зовнішній поверхні правого плеча і передпліччя, по зовнішній поверхні лівого плеча, по внутрішній поверхні лівого передпліччя та тильної поверхні лівої кисті.
Смерть ОСОБА_9 настала від сукупної закритої тупої травми тіла у вигляді закритої внутрішньочепної травми голови з крововиливами під оболонки головного мозку і мозочка, численних переломів кісток кінцівок та ребер правої половини грудної клітки, численних забоїв м`яких тканин тіла, що у перебігу травматичного процесу, призвело до розвитку шоку, який і з`явився безпосередньою причиною смерті.
Судово-медичні експертні данні щодо наявності, локального характеру та численності встановлених на трупі тілесних ушкоджень, локалізації їх у взаємно різних анатомічних ділянках і площинах тіла, свідчать за те, що вони прижиттєві, спричинені незадовго до настання смерті, у нетривалий проміжок часу, при тупій травмі, не менш як 45-47 динамічними (ударними) навантаженнями (за винятком дрїбних саден верхніх кінцівок та колінних суглобів) тупого твердого травмуючого предмету (предметів) з контактуючою поверхнею типу лінійного ребра.
Данні тілесні ушкодження, у своїй сукупності та за своїм характером, відповідають категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок Синельниківського міськрайонного суду від 05 жовтня 2021 року, пом`якшивши призначене ОСОБА_8 покарання, як таке, що за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що призначене ОСОБА_8 покарання за своїм виглядом є занадто суворим і не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а судом не враховано стан здоров`я обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання, а саме, те, що він визнав свою провину в скоєному правопорушенні, щиро розкаявся, під час досудового слідства сприяв слідчому у встановленні істини по кримінальному провадженню; на обліку у лікарів нарколога, психіатра не знаходиться, частково відшкодував заподіяну шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання, за характером спокійний, урівноважений, не офіційно, але працював та отримував дохід, раніше не судимий, на його утриманні знаходиться рідна сестра ОСОБА_10 , інвалід, яка потребує стороннього догляду, який може надати тільки обвинувачений.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор заперечувала проти задоволення даної апеляції.
В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю доповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Судом чітко дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Висновки суду щодо доведеності винності ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за яке вона засуджена, підтверджується сукупністю доказів, які зібрані з додержанням вимог кримінального процесуального закону та перевірені під час розгляду кримінального провадження, яким суд дав належну оцінку.
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному протиправному заподіянні смерті потерпілому ОСОБА_9 - умисному вбивстві. Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного злочину за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях потерпілої, свідків та даними досліджених в судовому засіданні документів. Будь-яких підстав, які б викликали сумнів в наданих поясненнях перевіркою матеріалів провадження не виявлено. Оскільки наведені докази зібрані у встановленому законом порядку і узгоджуються між собою, підстав піддавати сумніву їх достовірність та допустимість колегія суддів не вбачає.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження, технічних носіїв інформації фіксування судового провадження та журналів судових засідань встановлено, що суд першої інстанції провів всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосередньо перевірив при судовому розгляді наявні у кримінальному провадженні докази, допитав свідків, перевірив письмові докази, яким дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Як вбачається з вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно вимог ст. ст.50,65 КК України та положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Конституційний суд України у рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути співмірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».
Як убачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується за місцем проживання посередньо, не працював до затримання, наявність обтяжуючої вину обставини - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та відсутність обставин, які пом`якшують покарання.
Також суд першої інстанції врахував особливу небезпечність вчиненого злочину, обставини його скоєння, знаряддя, спосіб та місце вчинення злочину, кількість нанесених ударів загиблому, особу обвинуваченого і потерпілого та їх взаємовідносини, причини події, яка виникла після чергового побиття його рідної сестри та перелому руки останньої, яка не має можливості пересуватися самостійно після удару ОСОБА_9 сокирою по нозі, способи її розв`язання і дії обвинуваченого після вчинення злочину, а також провокуючу поведінку самого загиблого ОСОБА_9 .
Тож, в даному випадку колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, необхідно призначити покарання з ізоляцією від суспільства, за відсутності підстав для застосування ст. 69 КК України, в межах санкції даної статті, але наближене до його мінімального розміру, а саме у виді позбавлення волі строком на 8 років, і таке покарання, на думку апеляційного суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому доводи апеляційної скарги захисника про те, що призначене судом покарання через свою суворість не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого колегія вважає необґрунтованими, оскільки судом оцінено всі докази по справі у їх сукупності та у вироку обґрунтовано зазначено всі мотиви прийнятого ним рішення.
Виходячи з наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не вбачає.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_8 ,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4