Справа № 451/1513/21
Провадження № 1-кп/451/271/21
ВИРОК
іменем України

20 жовтня 2021 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

Справа № 451/1513/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів матеріали кримінального провадження № 0000688 від 21.09.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз - 27.10.2017 року Радехівським районним судом Львівської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, звільнений з місць позбавлення волі 20.07.2020 року,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

захисту - захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3

учасник провадження - представник потерпілого ТзОВ ТВК

«Львівхолод» ОСОБА_6

за участю прокурора, захисника, обвинуваченого,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 - 21 вересня 2021 року близько 15 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», який розташований за адресою: Львівська область, Червоноградський район, місто Радехів, вулиця Львівська, 31, діючи повторно, оскільки судимість за попередній злочин не знята та не погашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, а відтак, його протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно викрав із стелажу одну пляшку коньяку «Коктебель» вартістю 128 гривень 40 копійок помістивши її за пояс штанів під куртку. Однак дана крадіжка була виявлена керуючим магазину «Рукавичка» ОСОБА_7 , яка підійшовши до ОСОБА_3 та висловила вимогу щодо оплати за пляшку коньяку «Коктебель», яку останній приховав. Не бажаючи оплатити за викрадений товар обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його дії перестали бути таємними, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, покинув приміщення магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», який розташований за адресою: Львівська область, Червоноградський район, місто Радехів, вулиця Львівська, 31 із викраденою пляшкою коньяку «Коктебель». В результаті умисних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 - ТзОВ ТВК «Львівхолод» завдано матеріальної шкоди на загальну суму 128 гривень 40 копійок.

Цивільний позов не заявлений.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаявся. Крім того, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним не оспорюються по справі. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України йому зрозумілий. Просить суворо не карати та не позбавляти його волі.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду письмову заяву від 13.10.2021 р. про розгляд справи у його відсутності, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно. Його дії кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, вчинений злочин за ч. 2 ст. 186 КК України класифікуються як тяжкий злочин, дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, не одружений, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; обставин, які обтяжуть покарання судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи позицію сторони обвинувачення, відношення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи, що злочин вчинений ОСОБА_3 згідно ст. 12 КК України, а саме за ст. 186 ч.2 КК України є тяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного злочину, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні злочину, тому обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі. Водночас дані, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_3 , в сукупності із встановленими пом`якшуючими відповідальність обставинами дають підстави суду визначити таке покарання на рівні мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст.186 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У даному випадку, на переконання суду, до ОСОБА_3 можуть бути застосовані положення ст.75 КК України, оскільки встановлені в ході судового розгляду обставини, зокрема, усвідомлення обвинуваченим своєї провини, щире каяття останнього, готовність відповідати за скоєне, думка прокурора про доцільність застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, є достатніми для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання. Разом з тим, на ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, визначені ст.76 КК України, які відповідатимуть завданням контролю за поведінкою засудженого з метою встановлення факту його виправлення.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження слід вирішити відповідно до статті 174 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 22.09.2021 у виді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000688 від 21.09.2021 року у виді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 23.09.2021 року - скасувати.

Речовий доказ: - відеозаписи із камер спостереження в кількості 9 файлів, які згідно постанови про прилучення речових доказів від 22.09.2021 року визнані речовим доказом зберігати при матеріалах кримінального провадження; - одну пляшку коньяку «Коктебель», яка згідно постанови про прилучення речових доказів від 21.09.2021 року визнана речовим доказом - повернути ТзОВ ТВК «Львівхолод»

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддяОСОБА_1