Провадження №11-кп/801/191/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18.11.2021, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

За участю прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 засуджений Тиврівським районним судом Вінницької області за частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Станом на 18.09.2021 засуджений відбув 2/3 строку призначеного йому покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці за період відбування покарання довів своє виправлення у зв`язку з чим 21.09.2021 комісія прийняла рішення про доцільність клопотати перед судом про його умовно-дострокове звільнення.

Розглянувши матеріали клопотання та вислухавши думку учасників провадження, суд прийшов до висновку, що слід відмовити у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, оскільки в судовому засіданні не було доведено тієї обставини, що засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, так як ОСОБА_6 був працевлаштований лише у липні 2020 року.
Також надані суду матеріали свідчать, що 06.10.2020 та 06.04.2021 комісія установи відмовляла у переведенні засудженого з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації та в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким у зв`язку з тим, що засуджений не став на шлях виправлення. Докази, які б свідчили про суттєву зміну умов, які стали підставою для звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого, суду не надані.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить переглянути рішення Вінницького міського суду та задовільнити клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки має позитивну характеристику, неофіційно працює, має 4 заохочення та відсутні стягнення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оскільки засуджений ОСОБА_6 відбуваючи покарання ще не довів своє виправлення, а тому погоджується з доводами суду щодо відмови у задоволенні клопотання, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Засуджений ОСОБА_6 був належно повідомлений про розгляд його апеляційної скарги та можливість приймати участь в судовому розгляді, однак не заявив про це клопотання.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи засудженого про наявність підстав для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, апеляційний суд вважає безпідставними.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із матеріалів, ОСОБА_6 засуджений 07.11.2019 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, хоча фактично ОСОБА_6 відбув 2/3 строку призначеного йому покарання, має позитивну характеристику та 3 заохочення, однак на даний час ще не довів своє виправлення, оскільки був працевлаштований лише у липні 2020 року, інших відомостей про його працевлаштування суду надано не було.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Крім того, ОСОБА_6 раніше судимий 27.12.2001 Апеляційним судом Вінницької області за ст.ст. 93 п. 2Б, Е, І, 125 ч. 1, 42 КК України до 15 років позбавлення волі та був звільнений 01.04.2016 по відбуттю строку покарання, однак знову 07.11.2019 був засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що наразі відбутий строк покарання засудженим та його поведінка і ставлення до праці ще не свідчить про те, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення засудженого буде суперечити меті покарання.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду та задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 419, 537 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18.11.2021 щодо відмови у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4