Справа № 451/1469/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/921/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2022 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 15.09.2021 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лопатин, Радехівського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:
оскарженою ухвалою звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000322 від 20.07.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.164 КК України - закрито.

Згідно ухвали суду, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він що будучи зобов`язаний згідно рішення Радехівського районного суду Львівської області від 22.08.2005 року до сплати аліментів на користь потерпілої ОСОБА_9 на утримання дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 заробітку, але не менше 1 неоподаткований мінімуму на кожну дитину щомісячно, починаючи з 17.08.2005 року і до їх повноліття, всупереч вимогам ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, які зобовязують батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, маючи прямий умисел, направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про покладений на нього судовим рішенням обов`язок щодо сплати аліментів, ухилився від повного та своєчасного виконання рішення суду, будучи працездатною особою та не маючи об`єктивних причин не працювати, не прийняв заходів для працевлаштування, у Радехівський районний центр зайнятості для постановки на облік, з метою працевлаштування не звертався, на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність та необхідність щомісячної сплати аліментів на утримання дитини та погашення заборгованості, не реагував та належних висновків для себе не зробив, що у подальшому призвело до утворення заборгованості станом на 1.10.2018 року по сплаті на користь ОСОБА_9 аліментів у розмірі 85415 гривень 43 копійки, що в сукупності складає суму виплати більшої за 6 місяців відповідних платежів.

Таким чином ОСОБА_7 обвинувачується у злісному ухиленні від сплати аліментів на утримання дітей, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Не погоджуючись із даною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить, оскаржену ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 15.09.2021 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України ОСОБА_7 та закриття провадження щодо нього скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 164 КК України у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, відноситься до триваючого. Строк давності щодо триваючих кримінальних правопорушень обчислюється з дня фактичного припинення дії або бездіяльності з волі або поза волею особи.

Судом першої інстанції не досліджено та в ухвалі не вказано, чи фактично припинив ОСОБА_7 ухилятися від сплати аліментів, визначених йому рішенням Радехівського районного суду від 22.08.2005, та сплатив заборгованість в розмірі 85415 грн. 43 коп. Окрім того, суд в порушення вимог ст. 288 КПК України, розглядаючи клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, зобов`язаний був з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності, чого не було зроблено.

Наголошує на тому, що неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке полягало у звільненні судом першої інстанції ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за відсутності для цього підстав, передбачених ст.49 КК України, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставами для скасування судового рішення.

Заслухавши доповідь головуючого, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 не дотримані.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Кримінально каране діяння, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як випливає з вироку, суд першої інстанції, закриваючи кримінальне провадження на підставі ст. 49 КК України констатував, що кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив у липні 2018 року, тобто на час винесення вироку 15 .09.2021 року відповідно до ст.49 КК України закінчились строки притягнення до кримінальної відповідальності.

Однак, у ОСОБА_7 існувала заборгованість по сплаті на користь ОСОБА_9 аліментів станом на 1.10.2018 року у розмірі 85415 гривень 43 копійки. Відтак закінчення строку давності слід рахувати саме з цього часу.

На момент винесення свого рішення судом першої інстанції 15.09.2021 року такий строк ще не сплив.

Одночасно, колегія суддів не погоджується із тим, що кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, відноситься до триваючого кримінально караного правопорушення, оскільки на час розгляду справи судом першої інстанції обидві дитини потерпілої вже досягли повноліття ( 06.06. 2017 р. та 08.08.2021 р.), відтак обов`язок ОСОБА_7 по сплаті аліментів на користь своїх неповнолітніх дітей припинився.

Сума заборгованості по сплаті аліментів у ОСОБА_7 , зафіксована правоохоронними органами 01.10.2018 р., склала 85 415 грн. 43 коп.

У відповідності до ч.1 ст.12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив 01.10.2018 року, тобто на даний час, відповідно до ст.49 КК України, закінчились строки притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість на час розгляду справи апеляційним судом звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, оскільки з часу вчинення ним кримінального правопорушення, а саме з 1.10.2018 року минуло більше трьох років.

Отже, ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 15.09.2021 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України ОСОБА_7 та закриття провадження щодо нього слід скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону із постановленням нової ухвали. Одночасно, підстав для призначення нового розгляду у суді першої інстанції, як про це просить прокурор, немає.

Таким чином апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, а ухвала Радехівського районного суду Львівської області від 15.09.2021 р. скасуванню.

Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284, 405,407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити частково.
Ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 15.09.2021 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України ОСОБА_7 та закриття провадження щодо нього скасувати.
На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а кримінальне провадження № №0000322 від 20.07.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.164 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4