Справа № 307/3736/21
Провадження № 1-кс/307/1161/21
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

25 листопада 2021 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000612 від 23.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України.

Вказує на те, що досудовим розслідуванням по справі встановлено, що 23 жовтня 2021 року, близько 04 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись разом з потерпілою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в салоні автомобіля марки «TOYOTA PRADO», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить його батькові ОСОБА_8 , та який був припаркований на лісовій стежці по вул. Комарова в с. Топчино Тячівського району Закарпатської області, із погрозою застосуванням фізичного насильства та залякування останньої, подолавши таким чином її опір, та не звертаючи уваги на небажання ОСОБА_7 вступити з ним у статеві зносини, без добровільної згоди потерпілої, зґвалтував її насильно, вступивши з нею в статевий акт оральним, анальним та вагінальним способом, в результаті чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді поверхневих променеподібних тріщин в області сфінктера заднього проходу, які можуть бути наслідком введення в задній прохід туго-еластичного предмета, яким міг бути напружений статевий орган, які згідно висновку судово-медичної експертизи №278 від 28.10.2021, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату працездатності. У вчиненні цього кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , одружений, з повною загальною середньою освітою, приватний підприємець, раніше не судимий. 29 жовтня 2021 року ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України. Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілої, протоколом допиту свідка, висновками експертиз, слідчим експериментом та іншими матеріалами кримінального провадження. На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 , процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи те, що останній проживає поряд з державним кордоном України, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, чи у будь-який інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, а також враховуючи, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілу та свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, у органу досудового розслідування наявні достатні докази вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.

З наведених обставин випливає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не дозволить запобігти зазначеним ризикам.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні зазначили, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому злочину, а тому просять обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Заслухавши думку інших учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.
Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.
ОСОБА_6 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років і за матеріалами справи підозра ОСОБА_6 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Також досудовим слідством встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків; може вчинити інше кримінальне правопорушення.
А тому з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_6 він фактично постійно проживає в АДРЕСА_1 .
Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 181, 183, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця в АДРЕСА_1 , України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: мешканця АДРЕСА_1 , у період з 22 години по 6 годину наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою, у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це;

2) у період з 22 по 6 годину не залишати місце проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 24 години 27 грудня 2021 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції після її оголошення.
Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_6 направити до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_6 після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 25 листопада 2021року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1