Справа № 591/4543/20
Провадження № 1-кп/591/270/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Буринь, Буринського району, Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Суми, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2020 близько 04.00 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Суми, вул. Сумсько-Київських Дивізій, 14, діючи умисно, за попередньою змовою між собою, таємно, з корисливих мотивів, з метою збагачення, шляхом пошкодження дверцят багажнику авто ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 , викрали з багажнику вказаного авто запасне колесо Rosava BC-11 175/70R13 в зборі з металевим диском вартістю 130 грн. 99 коп. та ящик, в якому перебували інструменти, вартістю 733 грн 00 коп. В подальшому сховали викрадені речі до багажнику авто Volksvagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , який був розташований біля будинку №16 по вул. Сумсько-Київських Дивізій в м. Суми, таким чином викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, просив пробачення за скоєне та розповів, що вночі, ближче до ранку вказаного в обвинувальному акті дня, вони з ОСОБА_6 повертались з прогулянки додому та, перебуваючи біля під`їзду будинку по вул.СКД, з багажника припаркованого автомобіля Жигулі червоного кольору викрали речі, а саме: ящик з інструментами, який діставав з багажника ОСОБА_6 , та запасне колесо, яке діставав з багажника він. Після цього, дочекавшись таксі, яке викликав раніше ОСОБА_6 , вони погрузили речі до багажника таксі і в цей час під`їхала поліція, яка і вилучила у них викрадені речі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 також підтвердив обставини викрадення з багажнику автомобіля ВАЗ запасного колеса та ящику з інструментами, як вони зазначені в обвинувальному акті. Тільки наполягав на тому, що вони заздалегідь з ОСОБА_5 вчинення крадіжки не обговорювали і під час здійснення крадіжки не вели розмов про це, тому, на його переконання, між ними не було попередньої змови.

Суд вважає, що вина ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого злочину за наведених в обвинувальному акті обставин підтверджується дослідженими судом під час судового розгляду доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні розповів, що одного дня близько 03-30 год. ранку, точної дати не пам`ятає, йому зателефонували працівники поліції та повідомили, що з його машини викрали речі. Підійшовши разом із працівниками поліції до автомобіля, в якому на момент зупинки знаходились ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ще одна людина, яка виявилась водієм даного транспортного засобу, він побачив у ньому колесо Rosava сірого кольору та інструменти, які він впізнав як свої. Потім за його участю відбувались слідчі дії. Все викрадене майно було повернуто, претензій матеріального та морального характеру не має, просив призначити міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі, так як і ОСОБА_5 , і ОСОБА_6 перед ним вибачились та шкода була відшкодована в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив, що 23.05.2020 приблизно о 03-35 год ранку, він вийшов на балкон покурити та побачив як зі сторони дома АДРЕСА_4 ходили двоє молодих хлопців. Приблизно через пару хвилин, до них під`їхав автомобіль Volkswagen Golf з позначкою таксі, двоє хлопців поклали до багажника таксі колесо та ящик, стояли розмовляли біля машини, змісту розмови він не чув. В той момент, коли машина почала рух, вже під`їхали працівники поліції.

Допитаний в якості свідка працівник патрульної поліції ОСОБА_9 пояснив, що разом із напарником прийняли виклик від чоловіка про те, що невідомі особи ходять біля припаркованих машин. Точної дати події повідомити не зміг, так як це було досить давно, проте пам`ятає, що це було на світанку. Вони під`їхали та побачили машину Volksvagen Golf з позначкою «Таксі», біля якої стояли 3 людей. У багажнику авто була каністра, ящик з інструментами та лійка. Вони почали обходити територію та побачили автомобіль, у якого був відкритий багажник. Вийшов потерпілий та впізнав ящик з інструментами, що був у багажнику таксі, як такий, що належить йому. Після чого було викликано слідчо-оперативну групу.

Протоколом огляду місця події від 23.05.2020 зафіксовано місцезнаходження автомобіля ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 , при обстеження якого було виявлено та вилучено на поверхні заднього правого крила два сліда рук (а.с.155-158 т.1). А згідно з висновком експерта від 12.06.2020 - сліди ділянки долонної поверхні руки, виявлені біля кришки відкриття баку та біля кришки багажника, залишені долонею лівої руки особи, дактилокартка якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 (а.с. 102-113 т.1)

Відповідно до протоколу від 23.05.2020 під час огляду ділянки місцевості навпроти будинку №16 по вул. СКД було виявлено автомобіль Volksvagen Golf, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 . Під час огляду було вилучено вказаний автомобіль, колесо, ящик з інструментами, виготовлений з металу, магнітолу DC та магнітолу Shults, які в подальшому було визнано речовими доказами по справі (а.с.159-166 т.1).

А з відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських, здобутого слідчим в порядку ст. 93 КПК України, вбачається, як водій таксі самостійно та добровільно дістає речі з багажнику автомобіля, які в подальшому були вилучені, та кладе їх на асфальт поряд з машиною. ( а.с.186,187 т.1).

Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання від 27.05.2020, свідок ОСОБА_8 , впізнав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 як осіб, яких він бачив в той ранок, коли вийшов на балкон покурити (а.с.174-178, 179-184 т.1).

Згідно висновку експерта від 27.05.2020 ринкова вартість колеса в зборі зі сталевим диском з урахуванням зносу станом на 23.05.2020, складає 130,99 грн (а.с.95-101 т.1), а висновку експерта від 02.06.2020 - ринкова вартість інструментів в кількості 15 штук, станом на момент вчинення злочину, складала 733 грн (а.с.114-129 т.1).

Таким чином, досліджені судом, проаналізовані вище та оцінені у нарадчій кімнаті докази є достовірними, належними і допустимими, а їх сукупність дає суду підстави стверджувати про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили за попередньою змовою крадіжку майна потерпілого ОСОБА_7 з багажника належного потерпілому автомобіля.
Суд не може погодитись з позицією обвинуваченого ОСОБА_6 про відсутність між ним та ОСОБА_5 попередньої змови.
Так, згідно ч. 2 ст. 28 КК України встановлено, що кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.
У Постанові ККС ВС у справі № 464/710/18 (провадження № 51-3805км20) вказав, що домовленість про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь означає наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Домовленість на спільне вчинення кримінального правопорушення не обов`язково має відбуватися в усній чи письмовій формі, а визначається і за допомогою конклюдентних дій поведінки, що свідчить про намір діяти для досягнення спільної злочинної мети.
В даному випадку, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 цілеспрямовано прийшли до припаркованого автомобіля ВАЗ, який їм не належить, ОСОБА_6 відкрив багажник і ОСОБА_5 це бачив, але не зупинив його, після чого з відкритого багажнику ОСОБА_6 взяв ящик з інструментами, а ОСОБА_5 запасне колесо. Такими чужими речами вони розпорядились, поклавши їх до багажника таксі, яке викликав ОСОБА_6 .
Тобто, така поведінка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказує на те, що вони діяли спільно для досягнення злочинної мети, а саме викрадення чужого майна з багажника автомобіля, і з огляду на вказані обставини, які ґрунтуються на доказах, суд вважає, що сторона обвинувачення правильно надала юридичну оцінку узгодженим діям обвинувачених та обґрунтовано інкримінувала їм кваліфікуючу ознаку «за попередньою змовою групою осіб».
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, а саме?що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили нетяжкий злочин.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 слід зазначити, що він є несудимою особою, на обліку в псих- та нарко- диспансерах не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно (а.с. 133-139 т.1).
Пом`якшуючими обставинами в даному випадку є те, що ОСОБА_5 визнав свою вину,щиро покаявся у вчиненому та повністю відшкодував завдані потерпілому збитки, внаслідок чого останній до ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру не має.
Обтяжуючих покарання ОСОБА_5 обставин судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі.
Разом з цим, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, особу винного, який є несудимою особою, позитивно характеризується, за наявності висновку органу пробації про можливість його виправлення без позбавлення або обмеження волі (а.с. 65-66 т.1), а також позиції потерпілого про призначення ОСОБА_5 покарання не пов`язаного з позбавленням волі, беручи до уваги наявність вищезазначених пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку.
Звільняючи обвинуваченого ОСОБА_5 від реального відбування покарання, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за його поведінкою в період іспитового строку.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно зазначити, що він є несудимою особою, на обліку в псих- та нарко- диспансерах не перебуває, у 2006 році звертався до лікаря з діагнозом затримки психічного розвитку, проте відповідно до висновку експерта №142 на момент скоєння кримінального правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, за місцем мешкання має позитивну характеристику (а.с.141-149 т.1).
Пом`якшуючими обставинами в даному випадку є те, що ОСОБА_6 визнав свою вину та розкаявся у вчиненому, а також - повністю відшкодував завдані потерпілому збитки, внаслідок чого останній до ОСОБА_6 немає жодних претензій. Невизнання ОСОБА_6 інкримінованої йому кваліфікуючої ознаки, як з`ясовано в судовому засіданні, пов`язано насамперед з його невірним розумінням юридичної термінології.
Обтяжуючих покарання ОСОБА_6 обставин судом не встановлено.
Враховуючи наявність таких пом`якшуючих обставин, як: визнання вини, щире каяття, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, з урахуванням особи винного, який має молодий вік, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, на даний час проходить службу в Збройних силах України та бажає продовжити відповідний контракт, зважаючи на висновок органу пробації про те, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства (а.с. 76-77 т.1), а також на позицію потерпілого про призначення ОСОБА_6 покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає можливим застосувати ст.69 КК України та при призначенні ОСОБА_6 покарання перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.185 КК України, а саме: у виді штрафу.
Відповідно до ст.ст.118,124 КПК України з обвинувачених на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані із залученням експертів (а.с. 130-132 т.1).
Згідно ст.ст.100,174 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів, скасувавши накладений на них арешт ( а.с.171,172,188 т.1).
Керуючись ст.ст.368,370 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому покарання за цим законом із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400,00 грн.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому покарання за цим законом у виді 1 року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в дольовому порядку на користь держави судові витрати на загальну суму 3432,45, а саме: по 1716,23 грн. з кожного.
Скасувати арешт накладений на речові докази відповідною ухвалою слідчого судді та долю речових доказів вирішити таким чином:
- запасне колесо «Rosava R», ящик розміром 45х20х15, з запасними частинами до автомобіля, в якому перебували: домкрат гвинтовий заводський з червоним ключем та ручкою, плоскогубці з червоними ручками, пінцет, шарова опора, яка була у використанні, сайлентблоки реактивної тяги, два хрестоподібних ключа з головками на 10,12,13,14, ключ на 8-10, який вимащений в мастилі (Солідол), викрутку хрестоподібну з чорно-сірою ручкою з трищіткою, ключ-тримач для головок різного діаметру; два ключа рожкові на 17, 14,19, накидний ключ на 17,19,12,14,які передано під зберігальну розписку - після набрання вироком законної сили вважати повернутими його законному володільцю ОСОБА_7 ;
- оптичний лазерний ДВД-диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських УПП в Сумській області залишити зберігати в матеріалах справи №591/4543/20.
Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми, а для засуджених з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1