Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 506/176/21
Номер провадження: 1-кп/511/113/21
28.10.2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
судді доповідача - ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області клопотання цивільного позивача ОСОБА_9 про передачу речового доказу на відповідальне зберігання по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000201 від 23.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження.

В ході судового розгляду справи надійшло клопотання цивільного позивача ОСОБА_9 про зміну місця зберігання майна та передачу його на відповідальне зберігання.

В своєму клопотанні вказує на те, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження у нього було вилучено автомобіль ВАЗ 21083, тип легковий комбі В, 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, власником якого є ОСОБА_10 , а фактичним володільцем ОСОБА_9 .

Постановою слідчого СВ Подільського ГУНП в Одеській області від 23.12.2020 року належний йому автомобіль визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню, а ухвалою Красноокнянського районного суду Одеської області від 30.12.2020 року накладено арешт на вказаний автомобіль з метою збереження речового доказу та визначено місце його зберігання спеціалізований майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів в м. Подільську.

Він по даному кримінальному провадженню є цивільним позивачем, свідком. На тепершній час, з огляду на стадію розгляду кримінального провадження, вважає, що відпали підстави для подальшого арешту його автомобіля. Даний автомобіль не є предметом злочину, а лише речовим доказом, при цьому по справі проведено всі необхідні експертизи.

Тому просив накладений на нього арешт скасувати та передати йому автомобіль на відповідальне зберігання до завершення розгляду справи без прав експлуатації його та проведення ремонтних робіт.

Також просив передати йому автомобіль безоплатно без стягнення з нього витрат за зберігання автомобіля на спецмайданчику, а понесені до часу передачі автомобіля витрати по його зберіганню визначити як процесуальні витрати по кримінальному провадженню.

В судове засідання ОСОБА_9 не з`явився та просив розглянути подане ним клопотання без його участі в судовому засіданні.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 не заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_9 .

Також обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просили задовольнити клопотання ОСОБА_9 та передати йому автомобіль на відповідальне зберігання до закінчення розгляду справи у суді.

Суд, ознайомившись зі змістом заявленого клопотання, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до висновку про його задоволення з огляду на таке.
Постановою слідчого СВ Подільського ГУНП в Одеській області від 23.12.2020 року визнано речовим доказом автомобіль ВАЗ 21083, тип легковий комбі В, 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, власником якого є ОСОБА_10 , а фактичним володільцем ОСОБА_9 згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Ухвалою Красноокнянського районного суду Одеської області від 30.12.2020 року накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21083, тип легковий комбі НОМЕР_2 , 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору із зберіганням його за адресою - спеціалізований майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів в АДРЕСА_1 з забороною його відчуження, використання, та розпорядження ним. Строк дії ухвали до скасування арешту майна.

У відповідності до ч. 6 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких спів мірні їх вартості повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пересування та відчуження. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України в свою чергу підкреслює, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3.06.2016 за №5 передбачено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності в загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник, у тому числі й особа, котра не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст. ст.174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Таким чином, відповідно до положень діючого законодавства в окремих випадках орган дізнання, досудового слідства, суд може повернути власникам вилучені у них речі для зберігання і до прийняття рішення у справі, якщо буде визнано, що це не призведе до виникнення перешкод для успішного провадження у справі.

Можливість передачі транспортного засобу на зберігання власникові передбачено і «Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду».

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Як випливає з положень вказаної статті арешт накладається з метою збереження речових доказів, що власне і стало причиною звернення слідчого з відповідним клопотанням та винесення судом ухвали про арешт майна.

Із матеріалв справи судом встановлено наступне.

З огляду на обмеження встановлені ч. 3-6 ст. 170 КПК України, враховуючи, що особа у якого було вилучено автомобіль - ОСОБА_9 не є підозрюваним у кримінальному провадженні, арешт на автомобіль було накладено лише на підставі ч. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - з метою забезпечення збереження речових доказів.

Останній не має наміру якимось чином пошкодити, знищити, здійснити відчуження майна, перешкодити у проведення судового слідства по справі, так як є цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні, є законним користувачем даного автомобіля, зацікавлений у встановленні об`єктивної істини у справі та зобов`язується зберегти майно до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

В ст. 16 КПК України однією з основних засад кримінального провадження визнано недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження цього права під час кримінального провадження можливе тільки на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому кодексом.

Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до часткового задоволення вказаного клопотання, та вважає можливим змінити місце зберігання арештованого майна без зняття з нього арешту до закінчення розгляду кримніального провадження та передати його на відповідальне зберігання користувачу майна ОСОБА_9 , з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу за вказаною адресою та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 170, 350, 371, 372, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання цивільного позивача ОСОБА_9 про зміну місця зберігання майна та передачу його на відповідальне зберігання задовольнити частково.
Змінити місце зберігання автомобіля ВАЗ 21083, тип легоквий комбі В, 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, власником є ОСОБА_10 , а фактичним володільцем ОСОБА_9 , визначивши місце зберігання автомобіля за місцем мешкання ОСОБА_9 АДРЕСА_2 та безкоштовно передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_9 з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу за адресою АДРЕСА_2 - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Зобов`язати відповідальну особу органу поліції передати вище вказане майно під зберігальну розписку ОСОБА_9 для зберігання.

Заборонити ОСОБА_9 використання, відчуження та розпорядження вказаним автомобілем, у тому числі забороною змін (ремонту), переобладнання автомобіля.

Питання відшкодування витрат на зберігання автомобіля вирішити в рішенні суду по наслідкам розгляду справи.

Попередити ОСОБА_9 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3