печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1631/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора яка полягає у нездійсненні процесуальних дій у кримінальному провадженні № 000048,

ВСТАНОВИВ:
12.01.2022 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора яка полягає у нездійсненні процесуальних дій у кримінальному провадженні № 000048.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_4 зазначає, що ним подано до Офісу Генерального прокурора, клопотання про проведення допиту підозрюваного в межах кримінального провадження №000048, яке залишено органом досудового розслідування без належного процесуального реагування.

У судовому засіданні особа, яка подала скаргу та його захисник, скаргу підтримали та просили її задовольнити. Зазначили, що п.5 ч. 3 ст. 42 КПК України встановлено, що підозрюваний має право давати пояснення, показання з приводу підозри.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги та просила відмовити у повному обсязі. Вказала, що 03.08.2021, з метою дотримання вимог ст. 2 КПК України, керуючись ст. 36, 110, 280 КПК України, прокурором винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000048 у зв`язку з необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , як вказує прокурор, був допитаний в межах кримінального провадження, наразі відсутня необхідність в проведенні повторного допиту та відновлення досудового розслідування.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головне слідче управління Національної поліції України здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000048 від 26.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

21.08.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

12.12.2021 ОСОБА_4 звернувся до Офісу Генерального прокурора з клопотанням в межах кримінального провадження №000048 від 26.01.2018 про допит його в якості підозрюваного по суті повідомленої підозри.

В той же час, 15.12.2021 заявником, за результатами розгляду вказаного клопотання, було отримано відповідь у формі листа за №31/2/1-43521-20 від 15.12.2021, зміст якої зводиться до відмови у задоволенні клопотання.

Офіційне тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України міститься, зокрема, у рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, яке є обов`язковим для застосування в силу ст.69 Закону України «Про Конституційний Суд України». У цьому рішенні Конституційний Суд України, серед іншого, відзначив, що «права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі положень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Як зазначено у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №370/2316/18 (провадження №51 - 9929 км 18), за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У п. 55 рішення ЄСПЛ у справі «Класс та інші проти Німеччини» (06.09.1978 року) Суд наголосив, що із принципу верховенста права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада.

Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури. Суд вважає, що у сфері, яка надає, в окремих справах, такі великі можливості для зловживань, котрі можуть призводити до шкідливих наслідків для демократичного суспільства загалом, у принципі функцію наглядового контролю доцільно доручати судді (п. 56 абз. 2 рішення). Ця ж теза приведена і у рішенні у справі «Волохи проти України». У справі «Броуґан та інші проти Сполученого Королівства» і «Алтай проти Туреччини» Суд зазначив, що згідно з принципом Верховенства права судовий контроль за діяльністю влади є одним з основоположних принципів демократичного суспільства.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, ч.5 ст.21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Верховний Суд України у постанові від 16.03.2017 у справі №671/463/15-к зазначив, що порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), - це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій.

Згідно ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, тобто, у тому числі, за результатами розгляду клопотання.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів провадження, суб`єктом оскарження було отримано клопотання ОСОБА_4 та таке звернення відхилено листом, що є неприйнятним, оскільки, згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Варто зазначити, що відповідна бездіяльність слідчого, прокурора полягає не лише у невчиненні процесуальної дії в межах встановлених кримінально процесуальним законодавством строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишення його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку про наявність факту бездіяльності, що полягає у не виконанні положень ст. 220 КПК України, а саме не вчиненні належних дій стосовно розгляду клопотання.

В той же час, що стосується вимоги заявника зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні № 000048 провести допит ОСОБА_4 в якості підозрюваного, то слідчий суддя звертає увагу на тому, що порядок здійснення слідчих(розшукових) дій чітко визначений Главою 20 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Аналізуючи вищевказане, слідчий суддя приходить висновку про необхідність зобов`язання уповноважених посадових осіб Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні №0000048 розглянути клопотання ОСОБА_4 від 12.12.2021 відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу на те, що у другому абзаці вступної та резолютивної частини ухвали слідчого судді, постановленій під час розгляду даної скарги, помилково зазначено дату звернення заявника з клопотанням, а саме: «21.01.2022», замість «12.12.2021», тому у другому абзаці резолютивної частини ухвали, слід вважати вірною дату: «12.12.2021».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 55, 220, 303, 306, 307, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену посадову особу Офісу Генерального прокурора, розглянути клопотання ОСОБА_4 від 12.12.2021 про проведення допиту підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000048 відповідно до ст. 220 КПК України, та прийняти вмотивоване рішення.

Про результати розгляду клопотання повідомити заявника.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1