Справа №760/487/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000233 від 02.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 (ордер від 18.01.2022),

перекладача ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ :

12.01.2022 прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження в межах строку досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Ісламської Республіки Іран, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у частині обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: не відлучатися з населеного пункту, в якому перебуває, без дозволу слідчого прокурора, суду; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування із потерпілим та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, поза межами процесуальних дій; повідомляти слідчого, прокурору чи суд про зміну свого місця проживання.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 13.10.2021 для розгляду зазначеного клопотання визначено слідчу суддю ОСОБА_1 . Фактично матеріали клопотання передані судді по реєстру 17.01.2022.

Клопотання обґрунтовано наступним:

«Слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000233, зареєстрованого в ЄРДР 02.09.2021 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тегеран Ісламської Республіки Іран, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Ісламської Республіки Іран, повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою та обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07.08.2021, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом зловживання довірою та обману чужим майном Наджафпурдарзі Хамеда, з яким у них склалися дружні стосунки та довірливі відносини, під приводом продажу земельної ділянки останньому.
З цією метою, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07.08.2021 ОСОБА_7 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин до свого злочинного умислу залучив ОСОБА_8 .
На виконання спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та обману під приводом продажу земельної ділянки Наджафпурдарзі Хамеду, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07.08.2021, вирішили укласти попередній договір з ознаками фіктивності між ТОВ «Артс Центр» в особі представника ОСОБА_8 та громадянином Республіки Іран Наджафпурдарзі Хамедом, на продаж останньому земельної ділянки загальною площею 1,3425 га за кадастровим номером: :04:002:0020. Власником даної земельної ділянки згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 279275852 є ОСОБА_12 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та не мала на меті продаж земельної ділянки.
Водночас ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , продовжуючи злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та обману, розуміючи, що земельна ділянка загальною площею 1,3425 га за кадастровим номером: :04:002:0020 не належить ТОВ "Артс центр" та не продається, а також те, що продати іноземцю Наджафпурдарзі Хамеду вказану ділянку за законом неможливо, оскільки усвідомлювали положення ст. 130 Земельного кодексу України, згідно якого іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення, з метою введення Наджафпурдарзі Хамеда в оману, підготували попередній договір від 07.08.2021 між ТОВ «Артс Центр» в особі представника ОСОБА_8 та гр. Республіки Іран Наджафпурдарзі Хамедом, предметом якого згідно п. 1.1 ТОВ «Арт Центр» зобов`язується в майбутньому укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу, відповідно до якого ТОВ «Артс Центр» зобов`язується продати Наджафпурдарзі Хамеду земельну ділянку загальною площею 1,3425 га за кадастровим номером: :04:002:0020.
При цьому, з метою заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах Наджафпурдарзі Хамеда, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 в попередньому договорі вказали ціну земельної ділянки загальною площею 1,3425 га за кадастровим номером: :04:002:0020, яка склала 5 226 000 гривень 00 копійок, що в еквіваленті складає 195 000 доларів США. Для забезпечення реалізації своїх намірів вони зазначили в договорі, що до підписання Договору, в рахунок належних за Основним договором платежів, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі Предмету договору та забезпечення виконання зобов`язань за попереднім договором щодо укладення договору купівлі-продажу Предмету договору у строки встановлені у п. 1.2., тобто не пізніше 07.10.2021, а також на підтвердження своєї платіжної спроможності Наджафпурдарзі Хамед сплачує, а ТОВ «Артс Центр» в особі ОСОБА_8 отримує до підписання цього Договору забезпечувальний платіж у розмірі 3 216 000,00 грн. (три мільйони двісті шістнадцять тисяч гривень) 00 копійок, що в еквіваленті складає 120 000,00 дол. США(сто двадцять тисяч доларів США) 00 центів за "середнім курсом" валютного аукціону з продажу долара у м. Києві. В момент розрахунків за Основним договором, зазначена сума буде зарахована у належний зі ОСОБА_15 платіж за Основним договором.
07.08.2021 з метою заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами Наджафпурдарзі Хамеда у сумі 120 000 доларів США, шляхом зловживання довірою та обману останнього, ОСОБА_7 організував зустріч у приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_3 , де були присутні окрім нього ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_8 надав підписаний ним попередній договір від 07.08.2021 Наджафпурдарзі Хамеду, який не розуміючи злочинних намірів щодо заволодіння його грошовими коштами у сумі 120 000,00 дол. США під приводом продажу йому земельної ділянки, підписав попередній договір від 07.08.2021, згідно якого ТОВ «Артс Центр» та Наджафпурдарзі Хамед зобов`язуються в майбутньому укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу, відповідно до якого ТОВ «Арт Центр» зобов`язується продати Наджафпурдарзі Хамеду земельну ділянку загальною площею 1,3425 га за кадастровим номером: :04:002:0020 та передав грошові кошти у сумі 120 000 доларів США Пурголяму Аріану, а останній підписався на попередньому договорі від 07.08.2021 в якості свідка.
Відповідно до п. 4.1. Наджафпурдарзі Хамед передав, а ТОВ «Артс Центр» в особі ОСОБА_8 отримав до підписання цього Договору забезпечувальний платіж у розмірі 3 216 000,00 грн. (три мільйони двісті шістнадцять тисяч гривень) 00 копійок, що в еквіваленті складає 120 000,00 дол. США (сто двадцять тисяч доларів США) 00 центів.
Відповідно до п. 1.2. за домовленістю сторін укладення, підписання та нотаріальне посвідчення Основного договору здійснюватиметься не пізніше 07.10.2021 року у приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса.
Відповідно до п. 4.3. у випадку невиконання цього договору ТОВ «Арт Центр» в особі ОСОБА_8 , зобов`язується повернути Наджафпурдарзі Хамеду протягом 7 (робочих) днів з дати встановленої п. 1.2 цього договору суму, вказану у пункті 4.1 цього Договору.
В той же час, Наджафпурдарзі Хамед, підтримуючи дружні стосунки та довірливі відносини з громадянином Ісламської Республіки Іран ОСОБА_10 , надав останньому довіреність НРМ 028199 на купівлю будь-якої земельної ділянки, площею не менше 1,34 га, яка розташована в селі Тарасівка Фастівського району Київської області, за ціну та на умовах йому відомих.
Станом на 07.10.2021 року, основний договір між ТОВ «Арт Центр» та ОСОБА_15 не було укладено.
Станом на 19.10.2021 року, відповідно до п. 4.3. (у випадку невиконання договору ТОВ «Артс Центр» в особі ОСОБА_8 , зобов`язується повернути Наджафпурдарзі Хамеду протягом 7 (робочих) днів з дати встановленої п. 1.2, тобто 07.10.2021, суму в розмірі 120 000 доларів США), умови договору не було виконано та грошові кошти Наджафпурдарзі Хамеду не повернуто.
За викладених вище обставин, 07.08.2021 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , знаходячись у приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_3 , умисно заволоділи чужим майном шляхом зловживання довірою та обману, в особливо великих розмірах, а саме грошовими коштами Наджафпурдарзі Хамед у сумі 120 000 доларів США.
Таким чином, ОСОБА_14 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою та обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Підозра є обґрунтованою та підтверджується наступними матеріалами, які долучені до клопотання:
-рапортом оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення;
-заявою про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_15 ;
-протоколами допиту потерпілого ОСОБА_15 ;
-протоколами допитів свідків;
-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;
-протоколами огляду;
-протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;
- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
23.10.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
26.10.2021 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва стосовно підозрюваного ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: не відлучатися з населеного пункту, в якому перебуває, без дозволу слідчого прокурора, суду; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування із потерпілим та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, поза межами процесуальних дій; повідомляти слідчого, прокурору чи суд про зміну свого місця проживання зі строком дії до 21.12.2021.
21.12.2021 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва стосовно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: не залишати територію міста Києва та Київської області, без дозволу слідчого прокурора, суду; утримуватися від спілкування із потерпілим та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, поза межами процесуальних дій; повідомляти слідчого, прокурору чи суд про зміну свого місця проживання зі строком дії до 23.01.2022.
У рамках кримінального провадження проведена значна кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак через особливу складність кримінального провадження, завершити досудове розслідування до спливу трьохмісячного строку не виявляється за можливе.
На даний час, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) та процесуальні дії (допити свідків, огляди, тощо) спрямовані на встановлення осіб, причетних до вчинення вказаних правопорушень, а також ряд експертиз.
Наразі неможливо спрогнозувати приблизні строки їх виконання. Отримання вказаних висновків експертів необхідно для доведення у суді винуватості осіб.
У зв`язку з чим, для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:
-отримати висновок портретної експертизи;
-здійснити розсекречення матеріалів НСРД;
-здійснити аналіз отриманих експертиз в сукупності у кримінальному провадженні;
-за результатами проведення тимчасових доступів проведених на підставі ухвал Солом`янського районного суду м. Києва №№ 760/27235/21, 760/27236/21, 760/27234/21 провести огляди вилученої інформації;
-встановити очевидців яким відомі обставини скоєння злочину та допитати їх як свідків;
-дослідити та перевірити всі доводи підозрюваних;
-за наслідками проведення вказаних слідчих та процесуальних дій, проведених експертних досліджень, визначити остаточну правову кваліфікацію дій підозрюваних.
-повідомити про нову чи змінену підозру ОСОБА_7 ;
-повідомити про нову чи змінену підозру ОСОБА_8 ;
-повідомити про нову чи змінену підозру ОСОБА_9 ;
-повідомити про завершення досудового розслідування вказаного кримінального провадження;
-скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування та скерувати на затвердження до прокуратури м. Києва.
-провести інші слідчі (розшукові) дії, у яких виникне необхідність;
Провести вказані процесуальні та слідчі дії у встановлений строк не представилося за можливе, у зв`язку з обставинами які не залежать від органу досудового розслідування, а саме термінами виконання експертних досліджень. Крім того, вищевказане також ускладнюється тим, що один із підозрюваних є громадянином іншої держави, тому процесуальні документи підлягають перекладу на мову, яку розуміє підозрюваний, а ознайомлення з матеріалами провадження останнього потребує додаткового часу та залучення перекладача.
Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду;
п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
п. 3 - незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
п. 4 - перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом;
п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Дані ризики підтверджуються тим, що підозрюваному ОСОБА_9 у разі визнання винним загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років. Підозрюваний не є офіційно працевлаштованим, є громадянином іншої держави, відтак може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, вчиняти нові злочини чи продовжити злочинну діяльність, у якій підозрюється, з метою отримання незаконної грошової вигоди. Окрім цього, з метою уникнення кримінальної відповідальності він може незаконно впливати на свідків та потерпілого, інших підозрюваних з метою зміни ними показів тощо.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а також покладення процесуальних обов`язків забезпечує належну поведінку підозрюваного.».

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи та вимоги, викладені у клопотанні, просив його задовольнити, вказуючи, що ОСОБА_14 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується зібраними у провадженні доказами. Вказав, що наразі раніше встановлені ризики не зменшились. Звернув увагу на те, що підозрюваному у разі визнання винним загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, а також на відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків: підозрюваний не є офіційно працевлаштованим, є громадянином іншої держави, відтак може переховуватися від органу досудового розслідування.

Захисник підозрюваного, як і він сам, заперечували проти задоволення клопотання, просили у його задоволенні відмовити. Зокрема, звернули увагу на те, що ОСОБА_14 намірів уникати досудового розслідування не має, на всі виклики слідчого зявлявся, має дочку (4 роки) та сина (6 років), які відвідують дитячій садок в Україні, працює неофіційно у родичів в Україні, наразі оформлює СПД. Вказав, що за час дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, накладених на підозрюваного ухвалами суду, звертався до слідчого щодо необхідності відлучитися з населеного пункту в якому перебуває, що було пов`язано з робочими питанням, проте отримав відмову. Наразі наявність таких заборон перешкоджає йому у повноцінному здійсненні вирішенні питань, повязаних з його роботою.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

В ході розгляду клопотання встановлено, що Слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000233, зареєстрованого в ЄРДР 02.09.2021 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

23.10.2021 Пурголяму Аріану повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 26.10.2021 підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: не відлучатися з населеного пункту, в якому перебуває, без дозволу слідчого прокурора, суду; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування із потерпілим та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, поза межами процесуальних дій; повідомляти слідчого, прокурору чи суд про зміну свого місця проживання, зі строком дії до 21.12.2021.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21.12.2021 підозрюваному ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: не залишати територію міста Києва та Київської області, без дозволу слідчого прокурора, суду; утримуватися від спілкування із потерпілим та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, поза межами процесуальних дій; повідомляти слідчого, прокурору чи суд про зміну свого місця проживання, зі строком дії до 23.01.2022.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18.01.2022 строк досудового розслідування в кримінальному провадженні

№ 0000233 від 02.09.2021 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, продовжено до чотирьох місяців, тобто до 23.02.2022 (включно).

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За змістом ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно з ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити:

1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;

2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

До такого клопотання додаються:

1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання;

2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу;

3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За змістом ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Вбачається, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку запобіжного заходу має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права та свободи особи. Такі підстави мають бути чітко вказані.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як видно з матеріалів провадження, повідомлення Пурголяму Аріану про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо його законності або порушення порядку вручення не викликає.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України.

Виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованою підозри не може бути єдиною підставою для застосування/продовження до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

При цьому, наявність таких ризиків не може обґрунтовуватись припущеннями, реальність ризиків має підтверджуватись відповідними доказами, які мають міститись в матеріалах клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 196 КПК України встановлено, що в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає, зокрема, відомості про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу та посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

У клопотанні прокурор посилається на те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, матеріалами клопотання, що є предметом розгляду, жодних з ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України не підтверджено. Будь-якого доказу, який би свідчив про реальну можливість настання таких ризиків, органом обвинувачення наразі не надано.

Натомість, на даний час доведено належну процесуальну поведінку підозрюваного. Зокрема, фактів не з`явлення на виклики слідчого чи інших порушень з боку підозрюваного суду не повідомлено та доказів такого не надано.

Таким чином на даний час з стороною обвинувачення не доведено, що з боку підозрюваного продовжують існувати раніше заявлені або з`явилися нові ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що виключає необхідність продовження застосування до нього запобіжного захожу.

При цьому, слідчий суддя враховує, що тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком. Так, в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України» (заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція ЄСПЛ свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними.

Також, вирішуючи клопотання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини про те, що позбавлення прав та свобод може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ у справі «Марченко проти України» від 10.02.2011).

При цьому, вирішуючи питання щодо можливості обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя також враховує особу останнього, міцність соціальних зав`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини (одружений, має постійне місце проживання, малолітніх дітей); відсутність судимостей у підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя ще раз наголошує, що в матеріалах провадження відсутні будь-які об`єктивні, документально підтверджені дані про те, що щодо підозрюваного наразі наявний хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Отже, враховуючи, що в наданих до суду матеріалах відсутні докази, які б свідчили про наявність ризиків, визначних у ст. 177 КПК України, наразі прокурором не доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 та ч. 3 ст. 199 КПК України, що є підставою для постановлення ухвали про відмову у продовженні застосування запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне вказати, що відповідно до п.п. 1, 3 ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний:

- прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

- підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Незастосування (не продовженні застосування) до підозрюваного запобіжного заходу не звільняє його від виконання обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 184, 194, 196, 199, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000233 від 02.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1