КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.08.2021 задоволено частково клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погоджене заступником начальника другого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; носити електронний засіб контролю.
Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 29.09.2021 включно.
У решті вимог клопотання слідчого відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник вказував на неврахування слідчим суддею обгрунтованості підозри та в ненаданні оцінки доказам, які покладені в її основу.
Зокрема, слідчим суддею залишено поза увагою посилання на відсутність складу інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, оскільки відсутні докази на підтвердження його наявності. Підозра грунтується виключно на припущеннях декількох свідків.
Зокрема, апелянт зазначав, що показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 є лише припущеннями та не доводять участь ОСОБА_15 у будь-якій злочинні змові чи вчиненні ним кримінального правопорушення.
Слідчий у клопотанні на обгрунтування повідомленої підозри безпідставно посилається на дані, що містяться у протоколах установчих зборів ОК «ЖБК«Патріот», оскільки участі в установчих зборах ОСОБА_6 не приймав, ОК ЖБК «Патріот» не створював, протоколи не складав та не підписував. Підозрюваний став членом ЖБК лише на третій рік після його створення, та жодних доказів протилежного слідчим не надано.

Судом проігноровано той факт, що всі інші докази зазначені як в підозрі, так і в клопотанні, не стосуються ОСОБА_6 , а мають відношення до інших осіб.
Крім того, в зазначені у повідомленні про підозру дати ОСОБА_6 не міг вчиняти жодних кримінальних правопорушень, оскільки в даний період часу перебував в зоні антитерористичної операції, та даний факт можуть підтвердити понад 50 осіб.
Також, слідчим та прокурором не обґрунтовано й не доведено, а судом помилково проігноровано, що слідчі дії, які вчиняються та необхідно вчинити в подальшому, не можливо вчинити без домашнього арешту ОСОБА_16 , а сама по собі необхідність вчинення ряду слідчих дій не виправдовує домашній арешт підозрюваного.
Обгрунтовуючи недоведеність існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апелянт зазначав, що слідчий помилково послався у клопотанні на показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , як на підтвердження ризику переховування підозрюваного від слідства та суду, оскільки жодних пояснень з цього приводу стосовно ОСОБА_6 свідки у своїх поясненнях не надали.
Поза увагою суду залишився той факт, що дане кримінальне провадження внесено до ЄРДР 10.03.2021 року. З того часу органом досудового розслідування було реалізовано багато слідчих дій, допитано значну кількість свідків, частину відповідних протоколів допиту додано до даного клопотання та надано суду. Однак, дані протоколи та показання в них не містять свідчень про будь-які дії ОСОБА_16 , що можуть містити ознаки інкримінованого йому кримінального правопорушення та доказів, які підтверджують будь-які ризики для слідства, а тому відсутні підстави вважати, що у ОСОБА_6 є необхідність впливати на даних свідків та інших учасників кримінального провадження. Доказів наявності даних обставин до клопотання не надано.
Слідчий вказав, що ОСОБА_6 був викликаний 21.07.2021 та 22.07.2021 р. для проведення процесуальної дії - письмового повідомлення про підозру та не з`явився на неї без поважної причини. Однак при цьому слідчий в клопотанні вказував, що ОСОБА_6 зазначив причину такої неявки, а саме - відсутність транспортного засобу для пересування. Окрім цього, в телефонному режимі, слідчим було погоджено клопотання сторони захисту про перенесення даної слідчої дії, через навантаження адвоката та погоджено іншу дату вказаних процесуальних дій.
Поза увагою слідчого судді залишився той факт, що ОСОБА_6 двічі отримував повістки з викликом до прокурора та з`являвся за викликом на зазначену в повістці процесуальну дію, однак прокурором було перенесено такі процесуальні дії на іншу дату.
Також, слідчим суддею помилково не взято до уваги, що на даний час підозрюваний ОСОБА_6 проходить навчання в Академії поліції Донецького державного університету внутрішніх справ, який розташований в м. Маріуполі з 28.04.2021 року по 22.10.2021 року. Застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу унеможливлює проходження ним навчання належним чином і буде підставою для відрахування.
Слідчим суддею не взято до уваги докази сторони захисту, які характеризують особу підозрюваного, зокрема те, що підозрюваний є членом громадських спілок та організацій, входить до складу їх керівних органів, має сталі соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні дружину та неповнолітню дитину, раніше не судимий, є учасником бойових дій, має різні нагороди та відзнаки, у тому числі від Президента України, позитивно характеризується за місцем навчання, роботи та проживання.
Доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000511 від 10.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 364 КК України
Згідно доданих до клопотання матеріалів, 29.07.2021 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру в заволодінні чужим майном, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 191 КК України.
11.08.2021 старший слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим заступником начальника другого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною йому залишати житло строком на 2 місяці, та із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; носити електронний засіб контролю.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.08.2021 задоволено частково клопотання слідчого, застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, та із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; носити електронний засіб контролю, строком до 29.09.2021 включно. У решті вимог клопотання слідчого відмовлено.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та обгрунтовано визнано доведеними вказані у клопотанні прокурора ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування від органів досудового розслідуванян та суду, незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вірно зазначив про недоведеність слідчим та прокурором неможливості застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, та дійшов обгрунтованого висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

З наведених підстав, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, та не убачає підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання із покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки на переконання колегії суддів, саме запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, відсутність складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також неналежність наявних у матеріалах провадження доказів, зокрема показань свідків, протоколів установчих зборів ОК "ЖБК "Патріот", тощо, колегія суддів вважає безпідставними.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Обстав ОСОБА_6 ня Ларіним О.С. конкретних дій та доведеність його винуватості, у тому числі доводи апелянта про те, що на час вчинення інкримінованих під ОСОБА_6 дій Ларін О.С. перебував у зоні антитерористичної операції, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а тому посилання апелянта на вказані обставини є передчасними.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегією суддів перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Доводи апелянта про те, що у кримінальному провадженні відсутні відомо ОСОБА_6 обу Ларіна О.С. незаконно впливати на свідків чи інших учасників кримінального провадження чи переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не зменшують ризик вчинення підозрюваним таких дій у подальшому, та на переконання колегії суддів, саме запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби здатен запобігти вчиненню підозрюваним таких дій.
При цьому, слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого врахував усі дані про особу підозрюваного, на які посилається захисник у апеляційній скарзі, у тому числі його сімейний стан, міцність соціальних зв`язків, членство у громадських організаціях, наявність державних нагород та відзнак, позитивні характеристики, проходження ним навчання в Академії поліції, відсутність судимостей.
З урахуванням вищенаведених відомостей про особу підозрюваного слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про можливість заст ОСОБА_6 одо Ларіна О.С. більш м`якого виду домашнього арешту, а саме із забороною залишати місце свого проживання лише у нічний час доби, у той час як у клопотанні слідчого порушувалось питання про застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту.
Разом з тим, наведені обставини про особу підозрюваного не є достатньою підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, про який порушує питання захисник у апеляційній скарзі.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, та задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах підозрюваного.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну ск ОСОБА_7 на Миколайовича в інтересах ОСОБА_6 дра Сергійовича залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
В.В. Мельник ОСОБА_2 Т.В. Фрич ОСОБА_3 О.С. Юрдига