Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 06.01.2022. Зареєстровано: 07.01.2022. Забезпечено надання загального доступу: 09.01.2023.
Дата набрання законної сили: 05.01.2022
Номер судового провадження: 1-кс/638/19/22
Провадження № 1-кс/638/19/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова Харківської області ОСОБА_5 , про проведення обшуку по кримінальному провадженню №0000381 від 30.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05.01.2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова Харківської області ОСОБА_5 , про проведення обшуку по кримінальному провадженню №0000381 від 30.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.190 КК України, а саме: у квартирі АДРЕСА_1 . Своє клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні слідчого відділу Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000381 від 30.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено що, невстановлені особи шахрайським шляхом на території Шевченківського району м. Харкова в період часу з 2014 по 2019 роки заволоділи грошовими коштами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_9 , його син ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , займаючись операціями з обміну валют на території Шевченківського району м. Харкова, та маючи багато знайомств, завдяки своїй діяльності пропонували вкласти грошові кошти у валюті до бізнесу. А саме вирішили, розвивати свій бізнес та, знаходили осіб, які давали їм на розвиток бізнесу грошові кошти у валюті під відсоток 2-3 проценти в місяць від тіла кредиту. Так потерпіла ОСОБА_6 , в листопаді 2018 року передала за адресою: АДРЕСА_2 грошові кошти в сумі 35000 доларів США та 25000 Євро, строком на 6 місяців своїм знайомим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 та запропонувала свої рідним також вкласти гроші, для отримання відсотків. Її сестра передала ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 40000 доларів США, батько та мати передали 80000 доларів США. На даний час грошові кошти вище вказані особи не відали говорячи про те, що грошові кошти в обороті їх обмінних пунктів і вони не можуть їх дістати з відти.

Також, потерпіла ОСОБА_7 по в період часу з 03.09.2015 по липень 2017 року передала ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , АДРЕСА_3 грошові кошти в сумі 34000 доларів США для розвитку бізнесу вище вказаних осіб під відсоток 2-3 проценти в місяць від тіла кредиту. На даний час грошові кошти вище вказані особи не відали говорячи про те, що грошові кошти в обороті їх обмінних пунктів і вони не можуть їх дістати з відти.

Також, потерпілий ОСОБА_8 по в період часу з 2014 року по 2018 роки передав своїм знайомим, з якими познайомився в пунктах обміну грошових коштів ОСОБА_9 а ОСОБА_11 АДРЕСА_3 грошові кошти в сумі 177823 доларів США для розвитку бізнесу вище вказаних осіб під відсоток 2-3 проценти в місяць від тіла кредиту. На даний час грошові кошти вище вказані особи не відали говорячи про те, що грошові кошти в обороті їх обмінних пунктів і вони не можуть їх дістати з відти.

Крім того, ОСОБА_12 в 2015 році передав своєму знайомому, з яким познайомився в 2007 році ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 10000 доларів США під відсотки, на протязі 2014 року ОСОБА_13 , надавав відсотки за вкладені гроші. У період 2014 року ОСОБА_12 , вклав 10000 доларів США, 5000 Євро, гроші потерпілий передав у присутності сина ОСОБА_13 , - ОСОБА_10 , На даний час грошові кошти вище вказані особи не відали говорячи про те, що грошові кошти в обороті їх обмінних пунктів і вони не можуть їх дістати з відти.

Також, потерпіла ОСОБА_14 , в літку 2015 року передала своєму знайомому, з яким познайомилася в пунктах обміну грошових коштів ОСОБА_9 , АДРЕСА_3 грошові кошти в сумі 200000 доларів США для розвитку пунктів обміну валют, вище вказаних осіб під відсоток 2,5 проценти в місяць від тіла кредиту. На даний час грошові кошти вище вказані особи не відали говорячи про те, що грошові кошти в обороті їх обмінних пунктів і вони не можуть їх дістати з відти.

Крім, того, потерпілий ОСОБА_15 , серпні 2016 року передав своему знайомому, з якими познайомився в пунктах обміну грошових коштів ОСОБА_9 АДРЕСА_3 грошові кошти в сумі 3000 Євро для розвитку бізнесу вище вказаних осіб під відсоток 3 проценти в місяць від тіла кредиту. На даний час грошові кошти вище вказані особи не відали говорячи про те, що грошові кошти в обороті їх обмінних пунктів і вони не можуть їх дістати з відти.

Крім, того, потерпілий ОСОБА_16 , в літку 2015 року передав своїм знайомим, з якими познайомився в пунктах обміну грошових коштів ОСОБА_9 а ОСОБА_11 АДРЕСА_3 грошові кошти в сумі 100000 доларів США для розвитку бізнесу вище вказаних осіб під відсоток 2-3 проценти в місяць від тіла кредиту. На даний час грошові кошти вище вказані особи не відали говорячи про те, що грошові кошти в обороті їх обмінних пунктів і вони не можуть їх дістати з відти.

На даний час грошові кошти вище вказані особи не відали говорячи про те, що грошові кошти в обороті їх обмінних пунктів і вони не можуть їх дістати з відти.

Під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно даних встановлених оперативним шляхом, зареєстрований у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

На теперішній час у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що під час вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, можливим правопорушником здійснювалось використання електронних засобів (пристроїв) для вчинення вказаного злочину, а саме мобільних телефонів (смартфонів), планшетних пристроїв, комп`ютерів, ноутбуків та інших засобів (пристроїв) в яких існує підключення до мережі Інтернет, комп`ютерного обладнання, банківських карток, грошових коштів набутих злочинним шляхом, нотатників, чорнових записів, технічних даних та інших предметів, що можуть виступати доказами (речовими доказами) у зазначеному кримінальному провадженні.

Тобто, на теперішній час, є достатні підстави вважати, що у володінні ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають мобільні телефони (смартфони), планшетні пристрої, комп`ютери, ноутбуки та інші засоби (пристрої) нотатники, чорнові записи, технічні данні, грошові кошти та інші предмети, що можуть виступати доказами (речовими доказами) у зазначеному кримінальному провадженні.

У зв`язку з вищевикладеним, орган досудового слідства вважає, що єдиною доцільною слідчою дією, яка може бути ефективною для встановлення істини по даному кримінальному провадженню, є проведення обшуку у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до інформації державного реєстру майнових прав на нерухоме майно, вищезазначене приміщення, за адресою: АДРЕСА_4 .на праві власності належить ОСОБА_17 від 06.04.2001 року на підставі договору купівлі-продажу, квартири, серія та номер: 2741, виданого 06.04.2001.

Вислухавши слідчого, який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного.

Так, в провадженні СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000381 від 30.01.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ч. 3 ст. 190 КК України.

За інформацією комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 06.04.2001 року, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_17 . Згідно рапорта заступника начальника відділу УСР в Харківській області ДСР НП України, ОСОБА_10 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_5 з дружиною - ОСОБА_18 .

Відповідно до ст. 30 Конституції України, ст.13 КПК України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Стаття 8 Європейської конвенції з прав людини гарантує право на повагу до житла, так, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом і коли необхідно в демократичному суспільстві і в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням і злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Бакланов проти Росії», «Фрізен проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Окрім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Згідно ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст. 234 КПК України, клопотання про проведення обшуку повинно містити відомості про: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; 3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 4) підстави для обшуку; 5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; 6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; 8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

В порушення вищезазначених норм слідчим не надано жодного належного доказу про проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 , більш того в рапорті зазначено, що зазначена адреса є адресою його реєстрації, проте відповідних відомостей суду не надано.

Реєстрація проживання або перебування фізичних осіб на території України регулюється Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та постановою КМУ від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» (далі по тексту - Правила).

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Згідно із п.1 Правил вони визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Згідно з п.4 Правил громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Згідно з п.7 Правил реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно з п.9 Правил відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Враховуючи наведене, законодавством чітко встановлений порядок реєстрації, як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи, а також надання відомостей про це без згоди особи у передбачених законом випадках.

Слідчим не долучено до матеріалів клопотання відповідної довідки з реєстру територіальної громади м.Харкова про реєстрацію місця проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 .

Щодо наданого слідчим рапорту про реєстрацію у зазначеній квартирі ОСОБА_10 слідчий суддя зазначає, що надана копія рапорту не може взагалі підтверджувати чи спростовувати ті чи інші обставини у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до п. 2.2.9 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 № 747, відноситься до внутрішніх документів МВС України. Більш того, в розумінні ст. 84 КПК України, рапорт не являється доказом у справі, оскільки фактичні дані, які отримані з джерел, що не передбачені даною нормою, не можуть бути використані у доказуванні як докази, а тим паче не може бути достовірною інформацією. При цьому слідчий суддя, повторно наголошує про передбачену законодавством процедуру реєстрацію місця проживання особи та можливість отримати зазначену інформацію відповідними органами.

Також, слідчий суддя зазначає, що відповідно до п. 3.11, 3.16, 3.17 Національного стандарту України «Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять» ДСТУ 2732:2004, затвердженого наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 травня 2004 № 97, службовий документ це документ, який створила або отримала установа (чи інший суб`єкт господарювання) в процесі діяльності; засвідченою копією службового документа є копія службового документа, що містить реквізити, які в окремих випадках надають їй юридичної сили оригіналу; витягом (зі службового документа) є засвідчена копія частини тексту службового документа.

Порядок засвідчення документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 №55). За вказаним нормативно - правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію; її ініціалів та прізвища, дати засвідчення підпису, яка проставляється нижче підпису.

За вищевказаним способом засвідчуватись повинна кожна сторінка документа.

Всупереч викладеному, додані до матеріалів клопотання копії документів належно не засвідчені.

Відповідно п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 234 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення; відшукуванні речі і документи мають значення для досудового розслідування; відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; відшукуванні речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

Таким чином, у клопотанні не доведено належними, допустимими та достатніми доказами, що було вчинено кримінальне правопорушення, відшукуванні речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

За таких обставин, клопотання не підлягає задоволенню.

Надання дозволу на обшук лише на підставі рапорту призведе до недотримання справедливого балансу між повагою до приватного життя, закріпленого в Конвенції, та реалізацією зазначеної слідчої дії.

Долучені слідчим до клопотання матеріали, отримані в ході оперативно-розшукових заходів, та надані в судовому засіданні належним чином не засвідчені копії протоколів допиту потерпілих не доводять дійсну наявність відповідних та достатніх підстав для проведення обшуку.

Клопотання про обшук не ґрунтується на відповідних та достатніх підставах і не супроводжується адекватними гарантіями від зловживань та свавілля. Отже, слідчий суддя вважає, що надання дозволу на обшук на підставі наданих прокурором доказів буде непропорційним переслідуваній меті.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Згідно ч. 6 ст. 234 КПК України, у разі відмови у задоволенні клопотання про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи слідчий, прокурор не має права повторно звертатися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на обшук того самого житла чи іншого володіння особи, якщо у клопотанні не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 234, 235 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова Харківської області ОСОБА_5 , про проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 по кримінальному провадженню №0000381 від 30.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_19

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...