Справа № 487/4565/21
Провадження № 1-кс/487/232/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 29.11.2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке 05.05.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000430 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 376 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва зі скаргою, в якій просила скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 29.11.2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке 05.05.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000430 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 376 КК України, у зв`язку із неповнотою проведення досудового розслідування, передчасністю та необґрунтованістю винесеної постанови та невідповідністю висновків слідчого фактичним обставинам кримінального провадження.
У судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_3 скаргу підтримала та наполягала на її задоволенні.
Слідчий у судове засідання не з`явився, що, згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги. Надано матеріали кримінального провадження №0000430 та лист про розгляд скарги за відсутністю слідчого.
Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000430, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, згідно ч. 1 ст. 7 КПК України, серед іншого, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність; розумність строків, тощо.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У кримінальному провадженні, за змістом ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, в тому числі: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає (ч. 2 ст. 92 КПК України).
Збирання доказів регламентовано ст. 93 КПК України, за змістом якої збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Згідно 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.
За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.10.2019 року по справі №9901/355/19 (адміністративне провадження №П/9901/355/19), було ухвалено окрему ухвалу для вжиття заходів Южноукраїнським відділом Первомайської місцевої Прокуратури Миколаївської області щодо встановлення наявності/відсутності ознак кримінального правопорушення чи адміністративного правопорушення стосовно дій ОСОБА_5 відносно судді Южноукраїнського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_3 .
Листом Первомайської місцевої прокуратури Прокуратури Миколаївської області від 20.11.2019 року №35/5-1864вих19 повідомлено про скерування вказаної окремої ухвали для розгляду та встановлення обставин наявності/відсутності ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_5 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві з посиланням на ч. 4 ст. 216 КПК України щодо підслідності злочинів, вчинених працівником правоохоронних органів, слідчим органам державного бюро розслідувань. Крім того, повідомлено про надіслання окремої ухвали начальнику Головного управління Національної поліції в Миколаївській області для розгляду в частині встановлення наявності/відсутності в діях ОСОБА_5 ознак адміністративного чи дисциплінарного правопорушення.
Листом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 10.12.2019 року №05.1/05.18/15192 повідомлено, що за результатами розгляду ознак вчинення співробітником правоохоронного органу ОСОБА_5 кримінального правопорушення, досудове розслідування якого уповноважені здійснювати слідчі органів державного бюро розслідувань не встановлено, в зв`язку з чим відомості із звернення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено.
Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 25.03.3020 року було зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за окремою ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.10.2019 року по справі №9901/355/19 (адміністративне провадження №П/9901/355/19), про вжиття заходів щодо встановлення наявності/відсутності ознак кримінального правопорушення чи адміністративного правопорушення стосовно дій ОСОБА_5 відносно судді Южноукраїнського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_3 , зареєстрованою 11.11.2019 року за вх.№15103, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
На виконання вказаної ухвали, 05.05.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за кримінальним провадженням №0000430 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 376 КК України, досудове розслідування якою здійснювалось Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.
Після проведення відповідних слідчих дій, допиту ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а також свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідження письмових доказів, постановою слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 29.11.2021 року було закрито кримінального провадження, відомості про яке 05.05.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000430, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із тим, що проведеним комплексом слідчих та процесуальних дій не встановлено фактичних даних, які б підтвердили наявність у діях співробітника Южноуркаїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області кримінального правопорушення, передбаченого ст. 376 КК України.
Незгода скаржника з прийнятою слідчим постановою про закриття кримінального провадження з наведених у скарзі міркувань не є підставою для її скасування.
Згідно ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.
Встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим всебічно, повно й неупереджено дослідженні всі обставин кримінального провадження, оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 110 КПК України, містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 2, 7-9, 40, 91-94, 110, 284, 303-307, 309, 370, 372 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 29.11.2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке 05.05.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000430 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 376 КК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст оголошено 21.01.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1