Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/698/22
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

12.02.2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0002699 від 22 вересня 2020 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Маріуполі, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого судимості в силу ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

12 лютого 2022 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , якого підозрюють у закінченому замаху на викрите викрадення належного ТОВ «МАССМАРТ» майна, загальною вартістю 1741,70 грн, вчинене близько 17 години 05 хвилин 21 вересня 2020 року в приміщенні магазину «Біле Сухе», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Героїв оборони Одеси,80-А.

За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2020 року внесено відповідні відомості за №0002699, за ознаками ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України. 25 листопада 2020 року слідчим складено повідомлення ОСОБА_5 про відповідну підозру. О 17 годині 50 хвилин 11 лютого 2022 року ОСОБА_5 затримано на підставі відповідної ухвали слідчого судді.

В обґрунтування клопотання прокурор послався на обґрунтованість вказаної підозри, та наявність ризиків продовження злочинної діяльності, переховування від органу досудового розслідування та суду, а також можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку клопотання, заперечення сторони захисту, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана не виконає покладені на неї процесуальні обов`язки, а також для запобігання її спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Проте, тяжкість злочину законом не визначається підставою для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки тримання під вартою, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами (рішення ЄСПЛ в справі «Клішин проти України»).

ОСОБА_5 не має незнятої чи непогашеної судимості та підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Підозра у вміненому діянні обґрунтовується, зокрема, частково визнавальними показаннями в суді підозрюваного, протоколами допиту очевидця - свідка ОСОБА_7 про конкретні обставини виявлення крадіжки, яка переросла у грабіж; протоколом огляду предмету диску із відеозаписом події, зміст якого відповідає показанням зазначеного свідка.

Оцінюючи надані сторонами докази слідчий суддя не погоджується із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, виходячи наступного:

- підозрюваний не має незнятої та непогашеної судимості, показує про неофіційне працевлаштування кухаром в сфері громадського харчування, проживає в м. Одесі в орендованому житловому приміщенні;

- доводи прокурора про можливість неправомірного перешкоджання провадженню є припущеннями, які не доводяться конкретизованими доказами;

- прокурором не було доведено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду (оскільки з моменту складення підозри до часу фактичного затримання останньому не було належним чином повідомлено про підозру, а довід підозрюваного про його фактичне проживання за місцем реєстрації в м. Маріуполі не був перевірений органом поліції належним чином), перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Таким чином необхідно визнати, що існує лише обґрунтований ризик можливого ухилення ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, для запобігання якого достатньо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст.188-190 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати стосовно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 09 квітня 2022 року включно.
ОСОБА_5 звільнити з-під варти в залі суду.
Протягом строку застосування запобіжного заходу заборонити ОСОБА_5 залишати місце свого фактичного проживання в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками в кримінальному провадженні, заборонити залишати межі м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора, суду, а також протягом доби повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням ухвали покласти на керівника територіального органу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1