ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3995/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" жовтня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 6 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002934, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутич, Київської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого: ТОВ «МЖК-Інжиніринг», зварником, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2014 року за частиною третьою статті 185 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
7 жовтня 2021 до Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 6 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002934, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002934, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_5 , 6 жовтня 2021 року приблизно 05 год. 20 хв., умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою відкритого викрадення чужого майна, знаходячись по вул. Декабристів, 2 в м. Києві, вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідування особою який усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій за мовчазної згоди, приєднався до злочинних дій ОСОБА_5 , з метою відкритого викрадення майна ОСОБА_7 , якого раніше помітили біля магазину «АТБ», який розташований по вул. Декабристів, 2-А в м. Києві.

Після чого, ОСОБА_5 , разом з невстановленою досудовим розслідування особою, продовжуючи свої злочинні наміри, перебуваючи близько 05 год. 25 хв. по вул. Декабристів, на відстані 5 метрів до входу в магазин «АТБ», де розташована спеціально облаштована для дитячих та інвалідних візків споруда, умисно, з корисливих спонукань, з метою відкритого заволодіння майном останнього, діючи узгоджено та обопільно, оточили ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_5 , діючи узгоджено з невстановленою досудовим розслідування особою, застосував до ОСОБА_7 фізичне насильство, яке не є небезпечним для здоров`я останнього, яке виразилось у нанесенні потерпілому декількох ударів по голові та тулубу, внаслідок чого останній не втримався на ногах і впав на землю, при цьому завдавши ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

В подальшому, ОСОБА_5 за попередньою змовою у групі з невстановленою досудовим розслідування особою, скориставшись тим, що ОСОБА_7 немає можливості чинити опір, шляхом ривка відкрито викрали належне йому майно, а саме сумку, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якій знаходились: мобільний телефон марки «Xiaomi 4A» вартістю 1500 грн., в якому знаходились сім картки мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 та ТОВ «Лайфсел» № НОМЕР_2 , ручний годинник марки «Xiaomi» вартістю 4000 грн. паспорт громадянина України (ID картка) на ім`я ОСОБА_7 , картку банку «А-Банк», картку банку АТ «Альфа Банк» за № № НОМЕР_3 .

В подальшому ОСОБА_5 за попередньою змовою у групі з невстановленою досудовим розслідування особою, перебуваючи за вище вказаною адресою біля банкомата, який розташований на фасаді магазину «АТБ», скориставшись викраденою у ОСОБА_7 банківською карткою АТ «Альфа Банк» за № НОМЕР_3 та пін-кодом до неї, дію умисно, зняли з рахунку потерпілого грошові кошти в сумі 2200 грн, якими у такий спосіб незаконно заволоділи та в подальшому розпорядились на власний розсуд.

Після чого, ОСОБА_5 разом з невстановленою досудовим розслідування особою, з місця скоєння злочину зникли, завдавши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 7700 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 підтримала клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просила суд клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, для запобігання яких до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового слідства та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення та можливість призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, може навмисно ухилятись від явки до органу досудового слідства та суду, тобто переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілого обґрунтовується тим, що підозрюваний може вчиняти дії, направлені на зміну потерпілим та свідками своїх показів, з метою полегшення свого становища.

Ризиком того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, не працює, раніше судимий за злочини проти власності.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у скоєному не визнав, вказав, що разом зі своїм другом ОСОБА_9 6 жовтня 2021 року вони пили пиво в парку. Близько 5 год.00 хв вирішили піти до магазину «АТБ» купити виноград, біля магазину я побачив, як двоє хлопців б`ють невідомого йому чоловіка, він зробив їм зауваження, проте мене просили не лізти. Один з цих чоловіків запропонував пригостити його ( ОСОБА_5 ) пивом, на що він погодився і вони пішли до банкомату. Там цей хлопець дав йому потримати сумку, яку він потім поклав на смітник, бо не знав, що з нею робити. Потім цей чоловік дав мені банківську карту, які дістав з кишені та сказав, щоб я нею розрахувався за пиво. Потерпілий, якого побили інші хлопці, був у дуже нетверезому стані, погано тримався на ногах. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він не має наміру переховуватись, у нього є дружина та 2 малолітніх дітей на утриманні, він працює та має заробляти гроші на квартиру для своєї родини.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вказала, що стороною обвинувачення не долучено до клопотання жодного доказу на обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України, а отже підозра є необґрунтованою, що вже є підставою для відмови у задоволенні клопотання. Зауважила, що у клопотання вказано про не встановлення іншої особи, яка причетна до кримінального правопорушення, при цьому до клопотання долучено протокол впізнання ОСОБА_10 . Вказала, що досудовим розслідуванням не надано жодного документу на встановлення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень потерпілого, потерпілий не міг чітко вказати, хто саме наносив йому удари, не вірно визначено кількість осіб, причетних до кримінального правопорушення, не підтверджена вартість майна, яке було викрадено у потерпілого, до того ж у її підзахисного не було вилучено жодного майна потерпілого. Потерпілий перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, тому її клопотання про одночасний допит потерпілого і ОСОБА_5 не було розглянуто, оскільки в такому стані потерпілого не можливо було допитувати. Також захисник вказувала на інші процесуальні порушення, які на її думку були допущені досудовим розслідуванням з часу затримання її підзахисного та до розгляду цього клопотання. До матеріалів клопотання не надано відео, на якому можна було б прослідкувати всі події 6 жовтня 2021 року, а надані лише скріншоти, з яких не можливо точно встановити дії всіх осіб, в тому числі і її підзахисного.

Стосовно наявності ризики адвокат ОСОБА_4 вказала, що стороною обвинувачення не надано суду доказів того, що після відбуття покарання за попередній злочин її підзахисний порушував встановлені для нього правила поведінки та обмеження. З 2014 по 2021 рік ОСОБА_5 не вчинив жодного кримінального правопорушення. Прокурором не доведено факт можливості переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_5 має офіційну роботу, зареєстрований у Київській області, має дружину та двох малолітніх дітей, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків. Також не доведений ризик того, що підзахисний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він має постійне джерело доходу та офіційно працює. Просила застосувати до підзахисного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем реєстрації.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного 6 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002934, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України відносно ОСОБА_5

6 жовтня 2021 року в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 було затримано в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України.

6 жовтня 2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України. В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення від 6 жовтня 2021 року;

- протокол прийняття заяви про вчинення злочину від 6 жовтня 2021 року;

- протокол огляду відеозапису від 6 жовтня 2021 року;

- протокол огляду місця події від 6 жовтня 2021 року;

- протокол допиту потерпілого від 6 жовтня 2021 року;

-постанова про призначення експертизи від 6 жовтня 2021 року;

-протокол про пред`явлення особи для впізнання від 6 жовтня 2021 року;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , від 6 жовтня 2021 року;

- протокол затримання у порядку статті 208 КПК України;

-протокол допиту підозрюваного за участю захисника;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.
Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.
Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України. При цьому, злочин, передбачений частиною другою статті 186 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Водночас, виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п. 60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02), якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.
Так статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Як було встановлено під час розгляду клопотання на підставі долучених до матеріалів стороною захисту документів, підозрюваний одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має зареєстроване місце проживання у м. Славутич, Київської області, має у власності квартири за адресою місця реєстрації, офіційно працевлаштований, що все у своїй сукупності свідчить про міцність соціальних зв`язків підозрюваного. Слідчий суддя також приймає до уваги той факт, що ОСОБА_5 у 2014 році був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України та йому було призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, із застосуванням статті 69 КК України.
Слідчий суддя не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу доводи сторони обвинувачення у частині аргументації неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання не містить належного та достатнього обґрунтування із наданням відповідних доказів, у зв`язку із чим вважає, що на даному етапі потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (тримання під вартою), про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора.
Поряд з цим, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення у частині аргументації ризиків передбачених статтею 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ у частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі та впливу на свідків, потерпілого, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) вважає, у даному конкретному випадку, їх обґрунтованими.
Також суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, щодо можливості незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки з метою уникнення відповідальності або пом`якшення покарання з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний тиск та вплив на свідків та інших осіб, які можливо причетні до вчинення кримінального правопорушення та які на цей час встановлюються досудовим розслідуванням.
З огляду на встановлену у судовому засіданні процесуальну дисциплінованість підозрюваного ОСОБА_5 та факт невчинення ним інших злочинів протягом значного часу (з 2014 по 2021 рік), слідчий суддя також не вважає обґрунтованою позицію сторони обвинувачення щодо неможливості обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Наявність ризику щодо можливості вчинення ОСОБА_5 іншого злочину слідчому судді також не доведено, оскільки, хоч у клопотанні він зазначений, проте конкретизації в чому саме він полягає, ні слідчим у клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні не вказано. Крім того, як було встановлено у судовому засіданні, підозрюваний офіційно працевлаштований у місті Києві. До того ж факт невчинення підозрюваним інших злочинів протягом тривалого часу, робить передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України ризик мінімальним.
За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначених статтею 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризикам, вважає за необхідне відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, однак застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічній час, із покладенням на нього обов`язків визначених частиною п`ятою статті 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть пункту 2 частини третьої статті 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на два місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.
Встановлено, що підозрюваний є власником частини квартири та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до приписів частин першої, другої статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно із частиною шостою статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 181, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 6 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002934, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби, на строк два місяці, тобто до 6 грудня 2021 року (включно), з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 години 00 хвл. по 06 годину 00 хвл. наступного дня.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та, відповідно до вимог частини п`ятої статті 194 КПК України, покласти наступні обов`язки до 6 грудня 2021 року (включно):

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали суду складено 12 жовтня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1