Справа №127/6056/22
Провадження №1-кс/127/2431/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про передачу речових доказів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління ними, -
ВСТАНОВИВ:

14.03.2022 року в провадження суду надійшло зазначене клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , в якому він просить передати НАУ з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління для реалізації або передачі в управління за договором в порядку та на умовах ст.ст. 19 та 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» речові докази, на які накладено арешт, оскільки СУ Головного управління СБ України в АР Крим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000893 від 21.04.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 2 ст. 361 КК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що невстановлена група осіб - мешканців м. Києва та АР Крим, діючи за попередньою змовою, в обхід економічних санкцій проти посадових осіб Російської Федерації, розробила протиправний небанківський механізм здійснення грошових переказів з/на анексовану територію АР Крим з метою фінансування підприємств, установ та організацій вказаної країни-агресора, діяльність яких спрямована на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Для забезпечення діяльності вказаного злочинного механізму, у тому числі, здійснюється несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів) та автоматизованих систем.

Так, зазначені особи, в порушення Закону України № 1636 від 12.08.2014 «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» та Постанови НБУ № 699 від 03.11.2014 «Про застосування окремих норм валютного законодавства під час режиму тимчасової окупації на території вільної економічної зони «Крим», створили канал залучення грошових коштів до економіки тимчасово окупованої території АР Крим в обхід економічних санкцій проти посадових осіб уряду Російської Федерації, підприємств, установ та організацій вказаної країни-агресора.

З метою фінансування дій, спрямованих на зміну меж території або державного кордону України вказаними особами задіяно розташовану на території АР Крим філію російського банку АТ «ГЕНБАНК» (юридична адреса: АР Крим, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, буд. 13), а також створено в Україні мережу нелегальних готівкових та криптовалютних обмінників, призначених для обігу грошових коштів у «тіньовому» секторі економіки.

Досудовим розслідування встановлено, що 22.12.2015 АТ «ГЕНБАНК» був внесений урядом США до розширеного списку російських компаній, стосовно яких вводяться санкції, зокрема блокування активів фізичних та юридичних осіб в США та заборона отримання кредитів, розміщення цінних паперів в США, а також заборона отримувати від американських компаній будь-які технології та послуги. В 2018 році з АТ «ГЕНБАНК» припинили взаємовідносини міжнародні платіжні системи Visa та MasterCard.

З метою анонімізації транзакцій грошових коштів, що перераховуються на рахунки АТ «ГЕНБАНК», зазначеними особами використовується ряд компаній та банківських установ офшорних зон, а також створено механізм несанкціонованого внесення змін в зміст електронних платіжних повідомлень, обмін яких здійснюється по службовому міжбанківському коду стандарту МТ202 міжнародної міжбанківської системи переказу коштів SWIFT. При цьому, у вказаних електронних платіжних повідомленнях змінюються відомості щодо платника, його рахунку, призначення платежу тощо.

Одночасно вказаними особами для незаконного перерахування грошових коштів до АР Крим застосовується механізм їх конвертації у криптовалюти та у зворотному порядку, а саме обміну на материковій частині України криптовалют у готівкові гроші через спеціально створені криптовалютні обмінники, які не контролюються українськими державними органами влади, а контролюючі та правоохоронні органи не мають змоги отримати доступ до транзакцій учасників такої псевдоплатіжної системи.

Враховуючи вищезазначене, у діях вищевказаних осіб зокрема вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, тобто фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України.

Згідно відповіді на доручення оперативного підрозділу ДКІБ СБ України № 30/5/3-1968 від 28.04.2021 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень можливо причетний громадян України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сімферополь, АР Крим, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який запровадив протиправний механізм залучення грошових коштів до економіки тимчасово окупованої території АР Крим в обхід економічних санкцій проти посадових осіб уряду Російської Федерації, підприємств, установ та організацій вказаної країни-агресора, а також впровадив небанківський механізм здійснення грошових транзакцій з/на територію АР Крим.

Зокрема, проведеними заходами встановлено, що на даний час, з метою легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом, а також ухилення від сплати обов`язкових податкових платежів (виведення в тіньовий обіг коштів, приховання банківських операцій від ДСФМ), на території України готівкові кошти (з урахуванням комісійної винагороди в розмірі 2% від суми переказу) видаються клієнтам в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , нежитлові приміщення з № 1 по № 7 (групи приміщень № 2, в літері «В»), яке перебуває у користуванні громадянина України ОСОБА_4 та згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, враховуючи, що у вищевказаному приміщенні ймовірно можуть знаходитися речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, 13-14.10.2021 на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2021 проведено обшук нежитлових приміщень з № 1 по № 7 (групи приміщень № 2, в літері «В») за адресою: АДРЕСА_2 , які перебувають у користуванні громадянина України ОСОБА_4 та належать на праві приватної власності ОСОБА_5 .

За результатом обшуку виявлено та вилучено речі, що стосується описаної вище протиправної діяльності із незаконними валютними переказами (т.зв. «перестановками») грошових коштів в особливо великих розмірах, в т.ч. з/на територію окупованого півострову Крим та мають значення для кримінального провадження, а саме: грошові кошти в розмірі 774 434 доларів США, 646 750 євро, 13 546 гривень та протокол допиту потерпілого від 28.01.2021 року на 4 арк. (копія), протокол допиту від 01.02.2021 року (копія) на 5 арк., протокол допиту від 01.02.2021 року (копія) на 7 арк.
З огляду на те, що вищезазначені речі і документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, постановою слідчого від 14.10.2021 вони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
20.10.2021 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва (справа № 761/37082/21, провадження № 1-кс/761/20684/2021) задоволено клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на вилучене майно, що знаходилося за адресою: АДРЕСА_2 , нежитлові приміщення з № 1 по № 7 (групи приміщень № 2, в літері «В»), а саме: грошові кошти в розмірі 774 434 доларів США, 646 750 євро, 13 546 гривень.
Згідно вимог п. 27 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом ГПУ, МВСУ, ДПАУ, СБУ, ВСУ, ДСАУ від 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125 та п. 21 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних х їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, валютні цінності (грошові кошти у вигляді банкнот та в інших формах, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території України, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові кошти, які перебувають в обігу) - вносяться на депозитний рахунок органу, який вилучив їх, відкритий в уповноваженому банку на підставі укладеного депозитного договору.

Зважаючи на той факт, що між Головним управлінням та АТ «Укрексімбанк» укладено договір, яким на ім`я Головного управління відкрито рахунок № НОМЕР_1 для зберігання валютних коштів.

Так, 29.10.2021 слідчим Головного управління передано для зберігання на рахунок Головного управління СБ України в АР Крим до АТ «Укрексімбанк» гроші кошти на загальну суму 774 434 (сімсот сімдесят чотири тисячім чотириста тридцять чотири) долари США, з яких 760 101 (сімсот шістдесят тисяч сто один) долар США є платіжним, а 14 333 (чотирнадцята тисяч триста тридцять три) долари США є неплатіжними згідно проведеної касової операції по зарахуванню грошових коштів на рахунок. Також, сума в розмірі 646 750 (шістсот сорок шість тисяч сімсот п`ятдесят) ЄВРО з яких 618 640 (шістсот вісімнадцять тисяч шістсот сорок) ЄВРО є платіжною, а 28 110 (двадцять вісім тисяч сто десять) ЄВРО є неплатіжними згідно проведеної касової операції по зарахуванню грошових коштів на рахунок. Грошові кошти в розмірі 760 101 долар США та 618 640 ЄВРО передано для зберігання на рахунок Головного управління СБ України в АР Крим до банку АТ «Укрексімбанк» № НОМЕР_1 .

Так, 29.10.2021 неплатіжні грошові кошти в сумі 14 333 (чотирнадцята тисяч триста тридцять три) долари США та 28 110 (двадцять вісім тисяч сто десять) ЄВРО передано на зберігання в сейф пакеті № 00120316 до АТ «Укрексімбанк» на підставі позабалансового ордеру № 1013044.

Також, Головним управлінням та АТ «Ощадбанк» укладено договір, яким на ім`я Головного управління СБ України в АР Крим відкрито рахунок № НОМЕР_2 для зберігання коштів у національній валюті.

Так, 01.11.2021 грошові кошти в сумі 13 546 (тринадцяти тисяч п`ятсот сорок шість) ГРИВЕНЬ передано для зберігання на рахунок Головного управління СБ України в АР Крим до АТ «Ощадбанк».

02.12.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва скасовано арешт на вказане майно (ухвала щодо скасування арешту надійшла до слідчого управління 08.12.2021) без зазначення його власника.

06.12.2021 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва з метою забезпечення спеціальної конфіскації повторно накладено арешт на вищезазначені грошові кошти.
Так, 21.12.2021 в ході досудового розслідування громадянину України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України незаконних дій з електронними грошима у вигляді неправомірного використання електронних грошей, що вчиненні за попередньою змовою групою осіб.

14.02.2022 ухвалою Київського апеляційного суду відмовлено у задоволенні апеляційної скарги щодо скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.12.2021 в частині скасування арешту на вищезазначені грошові кошти.
Зазначене арештоване майно потребує спеціальних заходів з управління ним, спрямованих на збереження та збільшення його вартості, сплату витрат на утримання тощо. Вирішення цих питань можливе лише силами Національного агентства.
Враховуючи викладене, вжиття заходів щодо передачі в управління Національному агентству для реалізації відповідних активів або передачі в управління за договором передбачено вимогами статті 100 КПК України та ст.ст. 19, 21 Закону.
Розглянути це клопотання вважається за необхідне без повідомлення осіб, в яких вказане рухоме майно було вилучене, оскільки існує ризик того, що зацікавлені особи, дізнавшись про внесення та розгляд клопотання, почнуть здійснювати перешкоди, що унеможливлять передачу та забезпечення управління майном Національним агентством, що у подальшому створить додаткові перешкоди у забезпеченні конфіскації майна та відшкодуванні шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
У відповідності до абз. 3, ч. 6, ст. 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Також у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, а також необхідністю матеріально-технічного забезпечення підрозділів Збройних сил України, з огляду на викладене та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 36, 100 Кримінального процесуального кодексу України,пункту 4 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», частини другої статті 4 «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», ст.ст. 1, 9, 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», просив задовольнити клопотання.
В судове засідання прокурор не з`явився, однак останнім було подано заяву про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримав за обставин, викладених у ньому.
Суд, дослідивши матеріали клопотання прокурора, дійшов висновку, що клопотання є доведеним, а тому підлягає задоволенню.
Згідно з абзацом сьомим частини шостої статті 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді чи суду Національному агентству для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їх економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
У частині сьомій статті 100 КПК України говориться, що у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно зі статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановления ухвали слідчого судді чи суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству зі зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству.
Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні (частина перша статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» [далі - Закон]).
Заснування Національного агентства є результатом:
?імплементації у правову систему України положень Директиви ЄС від 03.04.2014 № 2014/42/Еи про арешт і конфіскацію предметів злочинної діяльності та доходів від неї, а також Рішення Ради ЄС № 2007/845/ ША від 06.12.2007 про співробітництво у сфері повернення активів;
?виконання Україною Плану дій з лібералізації візового режиму з ЄС (який наразі вважається виконаним);
?дотримання вимог Конвенції про відмивання, пошук, арешт і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції, Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією, Конвенції Ради Європи про відмивання, пошук, арешт і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму;
?впровадження 38 рекомендації Міжнародної групи з протидії відмиванню брудних грошей та Кращих практик щодо адміністрування арештованих активів, затверджених 27.04.2018 у межах підгрупи з кримінально-правових питань «Великої вісімки» (08);
?виконання приписів Закону України «Про засади державної антикорупційної політики (Антикорупційна стратегія)» на 2014-2017 рр. та Державної програми щодо реалізації засад державної антикорупційної політики в Україні (Антикорупційної стратегії) на 2015-2017 рр.
Так, зокрема, «Великою вісімкою» (G8) в межах підгрупи з кримінально-правових питань 27 квітня 2005 р. схвалено Кращі практики щодо адміністрування арештованих активів (G8 Best Practices for the Administration of Seized Assets). Як зазначено у відповідних рекомендаціях, вони спрямовані, зокрема, на допомогу державам у збереженні вартості арештованих активів. Водночас одна з ключових рекомендацій полягає в тому, що в судовому провадженні, відповідно до національного законодавства, має бути дозволено продаж активів до винесення остаточного рішення суду у справі та застосування заходів конфіскації або стягнення активів у дохід держави, передусім тих, які швидко псуються або швидко знижуються у вартості, наприклад, судна, літаки, автомобілі, тварини, ферми з вирощування сільськогосподарських культур тощо. Держава має забезпечити розгляд питання про надання дозволу на продаж до винесення остаточного рішення суду у справі активів, надто обтяжливих для управління. У свою чергу отримані від реалізації доходи мають бути збережені згідно з національним законодавством до винесення остаточного рішення суду та застосування заходів конфіскації або стягнення активів у дохід держави.
Основна мета заснування та діяльності Національного агентства полягає у сприянні процесуальній діяльності слідчого, детектива, прокурора, слідчого судді, суду, спрямованій, зокрема, на забезпечення збереження речових доказів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, а також збільшення їх вартості, особливо тих, які підлягають конфіскації, спеціальній конфіскації (стягненню в дохід держави у кримінальному провадженні).
Повноваження Національного агентства з управління арештованим (до конфіскації) майном визначені статтями 1, 9, 10, 19-24 Закону та статтею 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).
Так, в управління Національному агентству можуть бути передані лише активи, які відповідають таким умовам:
вони визнані речовим доказом;
на них накладено арешт у кримінальному провадженні;
арешт має передбачати заборону розпорядження (обов`язково), або користування майном (бажано);
їх сукупна вартість становить понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
це не завдає шкоди кримінальному провадженню.
Управління активами за Законом є відповідальною діяльністю, що має на меті зберегти економічну вартість активу протягом кримінального провадження, а також примножити її (за можливості).
Закон та КПК України не містять обмежень щодо типів, видів активів, які можуть передаватися в управління Національному агентству, так само як і обмежень щодо видів злочинів, у кримінальних провадженнях з розслідування яких були арештовані відповідні активи.
Приймаючи активи в управління, Національне агентство самостійно не управляє ними (інакше як у спосіб їх реалізації шляхом передання відповідному реалізатору), натомість обирає професійного управителя конкретним типом активу і передає йому актив в управління, контролює діяльність з управління, або ж передає актив на реалізацію, якщо він підлягає реалізації згідно з Законом та прийнятим на його виконання підзаконним актом.
У статті 19 Закону визначено дві альтернативні підстави передання активів в управління Національному агентству: ухвала слідчого судді чи суду про передання активів в управління Національному агентству; згода власника активів на їх передання в управління Національному агентству.
За змістом статей 19-24 Закону Національне агентство самостійно не здійснює управління активами (інакше як у спосіб їх реалізації). У разі передання Національним агентством активу в управління професійному управителеві за договором, послуги з такого управління можуть бути оплачені виключно з доходів від управління (частини друга і третя статті 21 Закону).
Отже, за загальним правилом, управління за Законом у спосіб передання активу в управління за договором управителеві можливе, якщо воно здатне приносити дохід.
За таких обставин Закон не передбачає можливості управління майном, як Національним агентством самостійно, так і обраним управителем за договором, у спосіб суто його зберігання (оскільки зберігання призводить лише до витрат без одержання доходів). Водночас, Національне агентство може організувати деякі заходи зі зберігання арештованого майна, та лише для цілей подальшого передання такого майна в управління професійному управителеві і лише на строк, необхідний для організації такого передання в управління, таке тимчасове (короткотермінове) зберігання також не може передбачати витрачання коштів Державного бюджету України.
Згідно з Законом головна мета діяльності Національного агентства за напрямом управління майном - забезпечувати (генерувати) надходження до Державного бюджету України, а не видатки з нього.
Саме тому Національне агентство не має повноважень і прав витрачати кошти Державного бюджету України і самостійно організовувати охорону, відповідальне зберігання, обслуговування, підтримання у належному стані, оперативно управляти і вчиняти інші дії стосовно активів, окрім їх передачі для реалізації або в управління за договором. Натомість, відповідні заходи можуть організовуватися управителем, обраним у порядку, встановленому Законом, й оплачуватися виключно з доходів від управління, отримуваних управителем у процесі комерційного використання активу.
Згідно з приписами частини першої статті 9 Закону, Національне агентство здійснює заходи з проведення оцінювання активів (пункти 3, 4). У зв`язку з чим обов`язково, отримавши в управління майно, Національне агентство першочергово проводить його оцінювання (встановлює ринкову вартість).
Частиною першою статті 21 Закону встановлено, що управління рухомим і нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.
Відповідно до абзацу сьомого частини шостої статті 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді чи суду Національному агентству України для здійснення заходів з управління ними для забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Частиною четвертою статті 21 Закону передбачено, що майно, зокрема у вигляді предметів чи великих партій товарів, зберігання якого через громіздкість або з інших причин неможливе без зайвих труднощів, або витрати із забезпечення спеціальних умов зберігання якого чи управління яким співмірні з його вартістю, або яке швидко втрачає свою вартість, а також майно у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, підлягає реалізації за цінами, щонайменш не нижчими від ринкових. Примірний перелік такого майна затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 № 685 (далі Примірний перелік).
У частині п`ятій статті 21 Закону встановлено, що активи, визначені частиною четвертою цієї статті, передаються для реалізації без згоди власника на підставі ухвали слідчого судді або суду, копію котрої надсилають Національному агентству негайно після її винесення з відповідним зверненням прокурора. Передача для реалізації активів може також здійснюватися за згодою їх власника, копію котрої надають Національному агентству з відповідним зверненням прокурора. Реалізація здійснюється визначеними на конкурсних засадах юридичними особами.
Порядок відбору таких юридичних осіб і порядок реалізації активів визначено постановами Кабінету Міністрів України «Про відбір на конкурсних засадах юридичних осіб, які здійснюють реалізацію арештованих активів» від 09.08.2017 № 558 та «Про затвердження Порядку реалізації арештованих активів на електронних торгах» від 27.09.2017 №719.
Наразі Національним агентством на конкурсних засадах відібрано юридичну особу, яка здійснює реалізацію арештованих активів (на аукціоні ОреnМаrket) - державне підприємство «СЕТАМ» ().
Відповідно до частини першої статті 21 Закону управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління (за договором).
Активи, прийняті Національним агентством в управління, підлягають оцінюванню, яке здійснюється визначеними за результатами конкурсу суб`єктами оцінної діяльності та передачі в управління визначеним за результатами конкурсу юридичним особам або фізичним особам - підприємцям, у порядку, встановленому законодавством про публічні закупівлі.
Управління активами згаданими особами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених Законом.
Управління активами, зазначеними у частині першій статті 21 Закону, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості.
Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, понесених ним у зв`язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів.
Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління. За приписами статті 24 Закону, надходження від здійснюваного Національним агентством управління активами, а також кошти, одержані на підставі міжнародних угод щодо розподілу та повернення активів в Україну, перераховуються до Державного бюджету України.
Отже Закон, зокрема у статті 21, встановлює дискреційні повноваження Національного агентства, які полягають у компетенції Національного агентства самостійно встановлювати належність або неналежність активів до видів майна, визначених у Примірному переліку (затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 № 685), та залежно від цього визначати, з урахуванням принципу верховенства права, який шлях управління активами найбільш ефективний, тобто дозволяє найбільшою мірою забезпечити збереження вартості активів, а також її збільшувати (за можливості).
Дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
Згідно з положеннями Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Абзацом другим частини першої статті 19 Закону передбачено дві альтернативні підстави управління Національним агентством арештованими активами: ухвала слідчого судді або суду; згода власника.
У зв`язку з чим Національне агентство не має власної дискреції вирішувати, чим йому управляти, а чим - ні.
Абзацом першим частини першої статті 19 Закону встановлено, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема як захід забезпечення позову - тільки щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, зі встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами.
Управління активами - діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні (пункт 4 частини першої статті 1 Закону).
Тобто, винесення відповідної ухвали чи передання Національному агентству активу в управління за згодою власника свідчить про появу в Національного агентства окремого майнового права управління арештованим активом. Це - спеціальне строкове речове право на майно, подібне до інших майнових прав на чуже майно, визначених цивільним законодавством.
Національне агентство під час виконання відповідного судового рішення має керуватися нормами Закону з урахуванням того, що ним має бути забезпечено виконання цього судового рішення таким шляхом (реалізація або управління за договором), за якого буде максимально досягнуто мети управління, вказаної в Законі.
У разі виконання такого судового рішення для досягнення зазначеної в Законі мети управління, Національне агентство має право, зокрема передбачене статтею 21 Закону, самостійно на власний розсуд обирати шлях управління активом (реалізація або передача в управління (за договором)), тобто діяти у межах своєї дискреції.
Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення та виконуючи дії, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за цих обставин справи.
Однак під час здійснення таких повноважень у будь-якому разі Національне агентство має враховувати, приймаючи рішення або виконуючи дії, у межах наявних дискреційних повноважень, зокрема передбачених статтею 21 Закону, що має бути досягнуто визначеної Законом мети управління такими активами, з якою власне таке управління до них було застосовано.
Адже мета є першочерговою, а шляхи її досягнення - похідними від неї.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає необхідним передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених статей 19 та 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» грошові кошти.
Керуючись вимогами ст. ст. 36, 98, 100 КПК України, ст. ст. 1, 9, 19, 20 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняпрокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.
Передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () в управління для реалізації або передачі в управління за договором в порядку та на умовах ст.ст. 19 та 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» речові докази, на які накладено арешт:
-760 101 (сімсот шістдесят тисяч сто один долар) США, які знаходяться на банківському рахунку Головного управління СБ України в АР Крим № UA0000095;

-14 333 (чотирнадцята тисяч триста тридцять три) долари США, які є неплатіжними та знаходяться на зберіганні в банківській установі АТ «Укрексімбанк» на підставі позабалансового ордеру № 1013044;

-618 640 (шістсот вісімнадцять тисяч шістсот сорок) ЄВРО, які знаходяться на банківському рахунку Головного управління СБ України в АР Крим № UA0000095;

-28 110 (двадцять вісім тисяч сто десять) ЄВРО, які є неплатіжними та знаходяться на зберіганні в банківській установі АТ «Укрексімбанк» на підставі позабалансового ордеру № 1013044;

-13 546 (тринадцяти тисяч п`ятсот сорок шість) ГРИВЕНЬ, які знаходяться на банківському рахунку Головного управління СБ України в АР Крим № НОМЕР_2 , на які накладено арешт ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.12.2021 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000893 від 21.04.2021 року.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя