Провадження № 1-в/638/558/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання засудженого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відносно засудженого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
28 липня 2021 року начальник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з поданням, погодженим з головою спостережної комісії у Шевченківському районі м. Харкова ОСОБА_5 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васького, Боговарівського району Костромської області Російської Федерації, засудженого 28 листопада 2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі.

Подання обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_3 прибув 12 липня 2017 року з державної установи «Харківський слідчий ізолятор». Засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18 вересня 2017 року. Під час тримання в державній установі «Харківський СІ» вимоги режиму тримання не порушував, дисциплінарних стягнень не мав, адміністрацією не заохочувався, до праці не залучався.

З 12 липня 2018 року по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання вимог режиму відбування покарання не порушував. Стягнень не має, неодноразово заохочувався адміністрацією установи. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Залучається до робіт з благоустрою колонії і прилеглої до неї території. Приймає активну участь у суспільно-корисній праці. Проявляє ініціативу у виконанні робіт з благоустрою відділення та прилеглої території, зразково виконує цю роботу, надає допомогу у оформленні наочної інформації. До праці ставиться сумлінно, чесно виконує свої трудові обов`язки та ніколи не відмовлявся від праці.

В судовому засіданні прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Засуджений ОСОБА_3 під час судового засідання подання підтримав, просив його задовольнити.

Представник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, а також подання з доданими до нього письмовими матеріалами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відносно засудженого ОСОБА_3 з наступних підстав.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 196 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 08 травня 2018 року.

ОСОБА_3 також був раніше засуджений, а саме:

1)08 квітня 1981 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 141 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений: 07 квітня 1984 року за відбуттям строку покарання.

2)17 липня 1984 року Банківським районним судом Харківської області за ст. 117 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі. Перегляд вироку 18.06.1987 року на підставі ст. 9 п. «Е» ЗУ «Про амністію» скоротити строк на 1/2 та остаточно до відбуття 1 рік 9 місяців 17 днів.

3)21 червня 1991 року Харківським обласним судом за ст. 117 ч.2, 93, 42 КК України до 15 років позбавлення волі, на підставі ст. 14 КК України лікування від алкоголізму.

4)26 грудня 2008 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 187 ч. 1, 152 4.2, 70 КК України до 9 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 14 вересня 2017 року, кінець строку відбування покарання 14 вересня 2022 року.

Засуджений ОСОБА_3 під час тримання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» вимоги тримання не порушував, стягнень не мав, не заохочувався, до праці не залучався.

З 12 липня 2017 року засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)».

Відповідно до характеристики на засудженого, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_6 , погодженої з заступником начальника із соціально виховної та психологічної роботи ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_7 , від 11 травня 2021 року, засуджений характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня установи, за що був заохочений два рази.

Однак з попередніх характеристик ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» від 30 травня 2019 року та від 19 березня 2020 року вбачається, що засуджений ОСОБА_3 за період відбування покарання характеризується посередньо, дотримується вимог режиму відбування покарання лише під наглядом, потребує постійного контролю та корекції поведінки, не бачить доцільності в установленому режимі відбування покарання в установі.

За весь час відбування покарання ОСОБА_3 має два заохочення: подяки від 16 січня 2020 року та від 24 липня 2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, при цьому підстави для застосування такого виду заохочення не конкретизовані, не наведено обставин, за яких засуджений отримував подяки.

Відповідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна судом покарання на більш м`яке за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року № 2 оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а такожйого наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

При цьому, однією із найважливіших підстав для заміни покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

На даний час ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року за вчинення злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанова ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Таким чином, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року.

Враховуючи викладене, наявність у ОСОБА_3 попередніх судимостей, наявність посередньої характеристики установи виконання покарань, та двох заохочень у вигляді подяки, що мають формальний характер, суд прийшов до висновку про відсутність обставин та доказів, які б свідчили про те, що засуджений став на шлях виправлення, а тому залишає без задоволення подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відносно засудженого ОСОБА_3 , 1961 року народження - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1