ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/549/21 Справа № 694/2127/21 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 18.11.2021 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

в с т а н о в и в :

вказаною ухвалою слідчого судді в задоволенні зазначеної скарги ОСОБА_6 відмовлено з посиланням, зокрема, на те, що заява скаржника про подію кримінального правопорушення не містить відомостей про обставини, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, скаржник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить про її скасування, дослідження наданих доказів (поданої до слідчого судді скарги), зазначення в ухвалі апеляційного суду доказів, що надавалися на дослідження, з метою послідуючого звернення до ВРП, а також задовольнити вимоги його скарги щодо внесення відомостей до ЄРДР за фактом перевищення повноважень приватним нотаріусом ОСОБА_7 . Вказує, що приватний нотаріус мала відмовити у оформленні спадщини, яка відкрилася після смерті його батька в 1993 році, на ім`я його брата, так як мало місце рішення суду, яким свідоцтво про право на спадщину визнано недійсним. Натомість вона протиправно видала незаконне свідоцтво про право на спадщину.

Суд апеляційної інстанції в порядку виконання вимог ст. 422 КПК України, повідомив належним чином у встановлений законом строк скаржника та прокурора про час та місце розгляду даної скарги, однак сторони не з`явилися, що не перешкоджає розгляду даної справи по суті вимог.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та надані скаржником докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

При розгляді справи встановлено, що 11.11.2021 ОСОБА_6 було подано до СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській областізаяву про вчинення кримінального правопорушення приватним нотаріусом ОСОБА_7 при оформленні спадщини, яка відкрилася після смерті його батька в 1993 році, на ім`я його брата ОСОБА_8 .

Станом на час розгляду скарги заявник не отримав жодної відповіді від правоохоронних органів, зокрема, щодо внесення чи наслідків розгляду його заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак заявник вважає незаконною бездіяльність поліції по внесенню відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що складає суть поданої до слідчого судді скарги.

Так відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

З вимог ч.1 ст.214 КПК України слідує, що бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до вказаного реєстру впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Внесенню до ЄРДР підлягає не будь-яка заява, а лише заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

При цьому апеляційний суд приймає до уваги, що положеннями ст. 25 КПК України (яка регламентує засаду публічності у кримінальному судочинстві) встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Ця норма пов`язана з ч.5 ст.214 КПК України згідно якої до ЄРДР вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже стверджувати про те, що всі відомості, які містяться у заявах і повідомленнях, що надходять до слідчого чи прокурора, про порушення кримінального провадження мають автоматично вноситися в ЄРДР підстав не має, оскільки такі звернення мають обов`язково містити дані саме щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Отже бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, може мати місце лише у разі надходження до компетентного суб`єкта заяви, яка містить інформацію про вчинення кримінального правопорушення, та невнесення відповідного запису до ЄРДР протягом 24 годин з моменту надходження такої заяви.

Додатково апеляційний суд враховує, що реєстрація заяви органом досудового розслідування не тотожна реєстрації відомостей такої заяви в ЄРДР.

За обставин даної справи апеляційний суд вважає, що заява ОСОБА_6 , адресована СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, не містить відомостей, які б вказували на вчинення приватним нотаріусом ОСОБА_7 кримінального правопорушення при оформленні спадщини, яка відкрилася після смерті батька заявника в 1993 році, адже вона стосується незаконності, за доводами скаржника, оформлення зазначеної спадщини братом скаржника на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , відтак відповідні правовідносини стосуються цивільного спору при розгляді якого суд має надати оцінку обґрунтованості доводів скаржника щодо відсутності підстав для оформлення права на спадкове майно, що свідчить про правильність висновків слідчого судді в цій справі.

Долучені скаржником до апеляційної скарги докази, зокрема, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.10.2014 у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину на ім`я іншого спадкоємця (якою відмовлено ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину), також не дають підстав для висновку про можливе вчинення будь-якою особою кримінального правопорушення, адже стосуються цивільних правовідносин з приводу оформлення спадщини особами, які заявляють про право на неї ОСОБА_6 (скаржником в цій справі) та його рідним братом.

Апеляційна скарга в даній справі не містить посилань на нові обставини, які б вказували на помилку у вирішенні скарги на бездіяльність поліції слідчим суддею, оскільки не доводить, що адресована СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській областізаява містить відомості про вчинене правопорушення, отже скаржником не спростовано правильність наданої поліцією оцінки змісту його заяви, як такої, що не містить даних про вчинене будь-якою особою кримінального правопорушення. Таким чином є вірним висновок про відсутність підстав для внесення за заявою ОСОБА_6 відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення приватним нотаріусом ОСОБА_7 .

Сама лише незгода скаржника з правильністю висновків слідчого судді, як у цій справі, не може бути підставою для скасування відповідної ухвали в порядку апеляційного перегляду.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 18.11.2021 про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність поліції має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 18.11.2021 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді