ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №646/8156/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/1950/21 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, без освіти, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на 9 років позбавлення волі.

Як установив суд, 07 вересня 2019 рокуприблизно о 06 годині 50 хвилин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого мешкання АДРЕСА_1 , під час конфлікту з цивільною дружиною ОСОБА_10 , на ґрунті тривалих сімейних сварок з мотивів ревнощів, діючи умисно, з умислом на заподіяння останній тілесних ушкоджень та фізичного болю, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, в кімнаті квартири впродовж декількох хвилин наносив ОСОБА_10 удари руками по голові та тілу. Під час, коли ОСОБА_10 , намагаючись уникнути спричинення їй фізичного болю та тілесних ушкоджень, вибігла з кімнати до приміщення кухні, ОСОБА_8 наздогнавши останню, продовжуючи свої незаконні дії, спрямовані на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, схопив каструлю з водою та кинув в ОСОБА_10 , після чого наніс 5-6 ударів руками по голові. У подальшому під час спричинення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 виник умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, з мотивів ревнощів, з метою протиправного позбавлення життя, схопив обома руками за передпліччя потерпілу, яка в цей час стояла біля відкритого вікна кухні, та використовуючи свою явну фізичну перевагу, бажаючи настання смерті останньої, з силою виштовхнув ОСОБА_10 у відчинене вікно квартири, внаслідок чого потерпіла впала з висоти четвертого поверху на неасфальтовану ділянку місцевості. Після цього ОСОБА_8 , вважаючи, що виконав усі дії, спрямовані на заподіяння смерті ОСОБА_10 , з місця скоєння злочину зник, однак смерть ОСОБА_10 не настала з причин, що не залежали від його волі, оскільки після зазначених подій того ж дня потерпілу бригадою швидкої та невідкладної медичної допомоги госпіталізовано до ХМКЛШНМД ім.проф. А.І. Мещанінова, де останній надано необхідну медичну допомогу. В результаті протиправних дій ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді гострої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку із синцями ділянці лобу зліва та області зовнішнього кута лівого ока, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більш як три тижні (21 день) та закритого перелому тіл 3,4,5 поперекових хребців, закритого перелому кісток тазу у вигляді розходження лобкового зчленування та переламу бічних мас крижів зліва, а також закритого уламкового перелому обох кісток лівої гомілки у нижній третині, які як у сукупності, так й кожне окремо не є небезпечними для життя в момент заподіяння, а спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник посилається на невідповідність висновків сулу фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначив, що суд безпідставно відкинув версію обвинуваченого про те, що потерпіла самостійно вистрибнула з вікна, що підтверджується показанням свідків: брата обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , а також тим, що потерпіла під час падіння не кричала. На думку захисника, матеріали кримінального провадження не містять доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_8 умислу на заподіяння смерті потерпілій. Наголосив, що факт самостійного вистрибування потерпілої із вікна підтверджується тим, що вона впала на ліву сторону, а не на спину, а також відстанню від місця її падіння до вікна, яка є занадто малою. Указав, що протокол проведення слідчого експерименту від 28 липня 2020 року за участю потерпілої є недопустимим, оскільки був проведений за відсутності захисника. Просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого, захисника, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

За клопотанням потерпілої ОСОБА_10 судовий розгляд кримінального провадження апеляційному суді проведено за її відсутності.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та відсутність у обвинуваченого умислу на убивство потерпілої, не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_10 показала, що в нічний час з 06 на 07 вересня 2019 року коли вона перебувала на роботі, о 6 годині 07 вересня 2019 року бригадиру подзвонив її співмешканець ОСОБА_8 та повідомив, що їх син погано себе почуває. Вона прийшла додому за адресою АДРЕСА_1 , де ОСОБА_8 почав наносити їй тілесні ушкодження, мотивуючи тим, що у неї є коханець. ОСОБА_8 кидав посуд, бив кулаком, душив та наносив ушкодження ножом в ногу. В цей час до їх кімнати заходив брат ОСОБА_8 Ахмед, який просив ОСОБА_12 припинити бійку. Але останній відштовхнув брата. В цей час вона вийшла до кухні, але ОСОБА_8 прослідував за нею, де продовжив наносити тілесні ушкодження: кинув в груди каструлю з водою, взяв за плечі обома руками, та виштовхнув з відкритого вікна.

Свідок ОСОБА_13 показала, що 07 вересня 2019 року о 07 годині до неї за місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 прибіг брат обвинуваченого ОСОБА_14 , який повідомив, що її донька ОСОБА_15 вистрибнула з вікна. Остання проживала разом з обвинуваченим ОСОБА_8 протягом 12 років, мають спільного сина ОСОБА_16 . ОСОБА_8 неодноразово спричиняв тілесні ушкодження її доньки, на якій вона бачила синці. Донька розповіла їй, що обвинувачений ОСОБА_8 викликав її додому з роботи, де побив, душив та наносив ушкодження ножом в ногу, кидав посуд, після чого виштовхнув з вікна.

Свідок ОСОБА_11 показала, що 07 вересня 2019 року вона перебувала у лікарні зі своєю матір`ю та 07 годині подзвонила додому. Під час розмови зі своїм сином ОСОБА_17 вона почула, як останній викрикнув, що ОСОБА_15 вистрибнула з вікна.

Свідок ОСОБА_18 показала, що обвинувачений ОСОБА_8 є її племінником. 07 вересня 2019 року від свого батька ОСОБА_19 вона дізналась, що ОСОБА_15 розбилась, випавши з вікна. Коли вона приїхала до лікарні, де перебувала ОСОБА_20 , то там зустріла ОСОБА_8 , який ображав її та намагався вдарити, погрожував, через що вони викликала поліцію. 08 вересня 2019 року від ОСОБА_15 вона дізналась, що ОСОБА_8 протягом години бив її та знущався, душив, кинув каструлю з водою, після чого виштовхнув з вікна. Під час цієї сварки другий її племінник ОСОБА_17 намагався захистити ОСОБА_15 . Стосунки між потерпілою ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_8 були нормальними лише у перший рік їх сумісного життя, але потім вона була свідком, коли ОСОБА_8 наносив побої ОСОБА_10 , внаслідок чого остання ховалась від співмешканця, вимушена була проживати за різними адресами.

Свідок ОСОБА_8 показав, що у вересні 2019 року вранці, перебуваючи за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , він вийшов до кухні, де перебувала потерпіла ОСОБА_10 , після чого вийшов, але знову повернувшись, побачив у відкрите вікно, що ОСОБА_15 лежить на землі. Він викликав швидку допомогу та повідомив матір ОСОБА_15 .
Свідок ОСОБА_21 показала, що вона разом працює з потерпілою ОСОБА_10 , а тому знає про сімейні відносини між нею та її цивільним чоловіком ОСОБА_8 . Потерпіла неодноразово приходила на роботу з синцями, змінювала місце проживання. 07 вересня 2019 року біля 05:45 год саме їй зателефонував ОСОБА_8 та викликав ОСОБА_15 , після чого остання пішла додому.

Яких-небудь даних, які б ставили під сумнів показання потерпілої та свідків, матеріали кримінального провадження не містять, оскільки вони не містять суперечностей, є логічними, послідовними та такими, що не викликають сумнівів у колегії суддів.

Доводи захисника про те, що показаннями свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 підтверджується версія сторони захисту про те, що потерпіла самостійно вистрибнула з вікна, є необґрунтованими.

Так, відповідно до показань свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 останні не були свідками конфлікту між потерпілою та обвинуваченим, а лише повідомили суду про обставини, які вони знають, як зі слів обвинуваченого, так і зі слів потерпілої.
Свідок ОСОБА_14 був очевидцем конфлікту, в ході якого обвинувачений вів себе агресивно щодо потерпілої, однак не перебував на кухні в момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
До того ж, з показань усіх свідків вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово вів себе агресивно щодо потерпілої та наносив їй тілесні ушкодження, через що потерпіла часто уникала обвинуваченого.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство потерпілої підтверджується також іншими доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження.

Так, відповідно до даних протоколу огляду місця події від 07 вересня 2019 року за адресою м. Харків, вул. Мереф`янське шосе, 28, біля 2 під`їзду ділянка з зеленими насадженнями деформована (а.с.98-103 т.1).

З висновків експертів №12-14/653-А/19, 12-14/654-А/19 від 24.10.2019 року, у ОСОБА_10 мала місце гостра закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку із синцями в ділянці лобу зліва та в області зовнішнього кута лівого ока: закритий перелом тіл 3, 4, 5 поперекових хребців, закритий перелом кісток тазу у вигляді розходження лобкового зчленування та перелому бічних мас крижів зліва, а також закритий уламковий перелом обох кісток лівої гомілки у нижній третині. За механізмом ці ушкодження утворилися від травматичної дії тупого твердого предмета (предметів), з переважаючою площею травмуючої поверхні (площина), індивідуальні особливості якого в ушкодженні не відобразилися, за механізмом удар чи удар-струс. Тілесні ушкодження більш характерні для падіння з висоти, так як внутрішні ушкодження (переломи кісток) переважають над зовнішніми. Однозначно визначити відношення виявлених тілесних ушкоджень до самогубства не є можливим, проте малоймовірно, що вони могли утворитися при суїцидальній спробі. За ступенем тяжкості гостра закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку із синцями в ділянці лобу зліва та в області зовнішнього кута лівого ока у сукупності належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більш як три тижні (21 день); закритий перелом тіл 3, 4, 5 поперекових хребців, закритий перелом кісток тазу у вигляді розходження лобкового зчленування та перелому бічних мас крижів зліва, а також закритий уламковий перелом обох кісток лівої гомілки у нижній третині, як у сукупності так й кожне окремо, не є небезпечними для життя в момент заподіяння, а спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) і за цією ознакою належить до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості (а.с.131-132, 134-135 т.1).

Згідно протоколу огляду місця події від 09 вересня 2019 року, огляд був проведений за адресою АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено один фрагмент скла; один змив речовини бурого кольору; футболку сіру, чоловічу, зі слідами речовини бурого кольору; шорти чоловічі, блакитного кольору, зі слідами речовини бурого кольору; сорочку світлого кольору зі слідами речовини жовтого та бурого кольору; ніж розкидний металевий зі слідами речовини бурого кольору; на віконній рамі кухонного вікна виявлено та вилучено сліди папілярних візерунків, які відкопійовано на три відрізки липкої стрічки (а.с.106-112 т.1).

З висновків експертів №№14/2123-Дм/19, 14/2121-Дм/19 від 25.10.2019 року відповідно до яких на належних обвинуваченому шортах, футболці, вилучених в ході огляду місця події, виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається. Однак не можна категорично виключити можливості присутності в зазначених об`єктах крові, що походить від ОСОБА_8 при наявності у нього тілесних ушкоджень, що супроводжувались зовнішньою кровотечою на момент подій (а.с.152-156 т.1).

Відповідно до висновку експерта №2/1055СЕ-19 від 01.11.2019 року, слід пальця руки, який відкопійований на відрізок липкої стрічки, залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_8 (а.с.166-169 т.1).

Згідно даним протоколу проведення слідчого експерименту від 28.07.2020 року та відеозапису до нього, в ході його проведення потерпіла ОСОБА_10 відтворила обставини, за яких 07 вересня 2019 р. за адресою АДРЕСА_1 обвинувачений ОСОБА_8 спричинив їй тілесні ушкодження та намагався позбавити життя, виштовхнувши її з відкритого вікна, продемонструвавши механізм цих злочинних дій обвинуваченого (а.с.7-10 т.2).

Доводи апеляційної скарги захисника про недопустимість, як доказу, протоколу проведення слідчого експерименту, оскільки він не брав участі в ході цієї слідчої дії, є безпідставними.
Згідно положенням ч.3 ст.240 КПК України, залучення захисника обвинуваченого до слідчого експерименту, який проводиться з потерпілою, є правом слідчого, а не обов`язком.

За висновками експерта №12-14/570-А/20 від 01.08.2020 року, механізм утворення тілесних ушкоджень, які виявлені у потерпілої ОСОБА_10 , в цілому не суперечить об`єктивним судово-медичним даним відповідно способу їх спричинення, на який вказує потерпіла під час проведення слідчого експерименту 28.07.2020 р. в частині локалізації травматичних впливів та дій нападника (а.с.11-12 т.2).

Зазначені висновки підтвердив у суді експерт ОСОБА_23 , який підтримав їх та у свою чергу показав, що встановлені у потерпілої ОСОБА_10 тілесні ушкодження не характерні для суїциду, при якому стрибок здійснюється на ноги або обличчям вниз. Навпаки у потерпілої виявлені тілесні ушкодження з лівої сторони тіла.

Зазначені обставини свідчать про неспроможність позиції сторони захисту про те, що потерпіла самостійно вистрибнула з вікна, та обґрунтованість висновків суду про умисність дій обвинуваченого, який виштовхнув потерпілу з вікна, а враховуючи висоту четвертого поверху, свідчать про те, що ОСОБА_8 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій і якщо не бажав, то свідомо припускав наслідки у вигляді смерті потерпілої, однак не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, що підтверджує наявність у обвинуваченого умислу на вчинення вбивства.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця настання смерті ОСОБА_10 .

З урахуванням викладеного, доводи скарги сторони захисту про відсутність у обвинуваченого умислу на позбавлення життя потерпілої, є безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів вважає винуватість ОСОБА_8 у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_10 доведеною і кваліфікацію його дій за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України правильною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_8 , не встановлено.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, судимості не має, не працює, неодружений, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, а також наслідки скоєння обвинуваченим ОСОБА_8 даного кримінального правопорушення - встановлення потерпілій ОСОБА_10 першої групи інвалідності.

За таких обставин, вважати призначене ОСОБА_8 покарання за своїм розміром явно несправедливим внаслідок його суворості, підстав не вбачається.

З огляду на наведене, підстави для зміни чи скасування вироку, за доводами апеляційних скарг - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, - у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: