Справа № 308/4444/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 , прокурорки ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/232/21 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19. 04. 2021.
Цією ухвалою обвинувальний акт щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мукачево Закарпатської області, громадянки України, українки, тимчасово непрацюючої, з середньою освітою, не заміжньої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0002476 від 15. 09. 2017, повернуто прокурору внаслідок його невідповідності вимогам КПК України.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні майна.
ОСОБА_8 25. 08. 2017 близько 17 год., перебуваючи біля АВС «Львівська» за адресою вул. Загорська, 26 в м. Ужгороді, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, шляхом вільного доступу, викрала належний потерпілому ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Nokia RM 1134» чорного кольору вартість 400 грн., чим завдала потерпілому шкоду на вказану суму.
В ухвалі суду зазначено, що обвинувальний акт відносно обвинуваченої ОСОБА_8 та матеріали кримінального провадження, передані для розгляду в спрощеному порядку, не містять відомостей про те, що ОСОБА_8 роз`яснено її право бути звільненою від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і вона заперечує проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, також у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які фактичні дані, які б свідчили про обставини переривання чи зупинення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Крім того, заява ОСОБА_8 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням її права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд

-2-

обвинувального акта у спрощеному провадженні не містить повних даних щодо дати її підписання, а саме зазначення року, в якому вона була підписана. Зазначені недоліки, на думку суду першої інстанції, унеможливлюють розгляд даного обвинувального акту відповідно до вимог закону.
В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали та призначення нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19. 04. 2021 є незаконною в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На його думку, висновки суду про закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, оскільки обвинувачена ОСОБА_8 на стадії судового розгляду ухилилась від суду та була оголошена у розшук, а провадження відносно неї зупинено, про що свідчить ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 23. 09. 2019, а тому строки давності, в даному випадку, становлять п`ять років з моменту вчинення кримінального правопорушення (проступку). При цьому за наявності підстав для закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, суд першої інстанції вправі самостійно прийняти рішення про закриття кримінального провадження з огляду на положення ч. 7 ст. 284 КПК України. Також прокурором наголошується на порушення судом вимог ст. ст. 381, 382 КПК України, оскільки рішення про повернення обвинувального акту прокурору винесено поза межами п`ятиденного строку з дня отримання обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку. Окрім того, судом нівельовано повноваження щодо виклику сторін для участі у судовому засіданні. Також ухвала суду не містить даних про те, які саме невідповідності містить обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 та які саме відомості, передбачені п. п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК відсутні в обвинувальному акті.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурори ОСОБА_5 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

-3-

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Лише недотримання вищезазначених вимог ч. 2 ст. 291 КПК України згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Будь-які інші зауваження до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи та не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.
Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Перевіривши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні на предмет його відповідності вимогам закону, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув прокурору обвинувальний акт, оскільки жодних підстав його невідповідності положенням ст. 291 КПК України в ухвалі суду не зазначено.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає зазначеним вище вимогам закону, оскільки в ньому наведені обставини, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Зокрема, обвинувальний акт має чіткий та конкретний виклад: подій кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення обвинуваченою ОСОБА_8 кримінального проступку), винуватості обвинуваченої у його вчиненні, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення. Також, наведені усі обов`язкові ознаки інкримінованого кримінального правопорушення та його стадії.
Твердження суду першої інстанції про те, що письмова заява обвинуваченої щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні, яка складена та підписана ОСОБА_8 , не містить року її підписання, на думку колегії суддів не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Повернення обвинувального акту без вагомих підстав значно збільшує строки розгляду кримінального провадження, що призведе до ускладнення судового розгляду в подальшому, оскільки як обвинувачений, так i свідки можуть забути деталі подій, про які вони давали показання, можуть виникнути труднощі з викликом учасників процесу до суду.

-4-

У ч. 1 ст. 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст i спрямованість діяльності держави, а ч. 2 цієї статті та ч. 5 ст. 9 КПК України визначено, що принципи верховенства права i законності у кримінальному проваджені застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Також, ч. 5 ст. 28 КПК України встановлено право кожного, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога Конвенції спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
У відповідності до положень ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Так, згідно ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.
Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Тобто, порядок провадження щодо кримінальних проступків, встановлений у главах 25 та 30, є особливим, диференційованим видом провадження.
Колегія суддів зауважує, що наведеними вище нормами кримінального процесуального закону передбачено право суду прийняти рішення про повернення обвинувального акта у підготовчому судовому засіданні та не регламентовано можливості постановлення судом судового рішення про повернення обвинувального акта за результатами його розгляду у спрощеному провадженні. На це вказують, зокрема, й обмежені строки розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні.

-5-

Наведене вище залишилось поза увагою суду першої інстанції, який за результатами розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні прийняв рішення про його повернення, у той час як приписами ч. 1 ст. 382 КПК України передбачено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали та ухвалює судове рішення у формі вироку.
У той же час, згідно ч. 3 ст. 382 КПК України суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Тобто, у даному випадку, суд при умові встановлення невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, з метою недопущення порушення кримінальної-процесуальної форми, повинен був, керуючись приписами ч. 3 ст. 382 КПК України, призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, викликати для участі у ньому учасників кримінального провадження та відповідно провести підготовче судове засідання, у якому постановити судове рішення про повернення обвинувального акта, що узгоджувалося б з приписами ст. ст. 314 та 382 КПК України.
При цьому, не ґрунтуються на вимогах закону і висновки суду про необхідність скерування до суду, окрім заяви про згоду підозрюваного на таке звільнення, ще і клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, оскільки ч. 3 ст. 302 КПК України таких вимог не передбачає.
При цьому, висновки суду про закінчення строків давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, оскільки обвинувачена ОСОБА_8 на стадії судового розгляду ухилилась від суду та була оголошена у розшук, а провадження відносно неї зупинено, про що свідчить ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23. 09. 2019, а тому строки давності, в даному випадку, становлять п`ять років з моменту вчинення кримінального правопорушення (проступку). При цьому за наявності підстав для закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, суд першої інстанції не позбавлений права прийняти рішення про закриття кримінального провадження з огляду на положення ч. 7 ст. 284 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною, а тому вона підлягає скасуванню.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд вправі вказати прокурору на недоліки і суперечності, які містяться в обвинувальному акті, однак не будь-які недоліки, чи суперечності, а лише ті, які є суттєві та дійсно можуть бути перешкодою для призначення слухання справи до розгляду.

-6-

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404. 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури задовольнити.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19. 04. 2021 про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002476 від 15. 09. 2017 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_8 в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: