ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/867/22 Справа № 210/7440/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року

Колегія суддів cудової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого (в режимі відеокоференції) ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2022 року, якою задоволено подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2022 року задоволено подання начальника Держаної установи Криворізької виправна колонія(№80) та звільнено засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання на не відбутий строк 1 рік 10 місяців 25 днів.
Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що з початку відбування покарання засуджений почав ставати на шлях виправлення, перше заохочення отримав вже через півроку після прибуття до установи, за весь період відбування покарань не притягувався до відповідальності, не допускав порушень режиму, а з моменту прибуття до КВК № 80 почав працювати та отримувати заробітну плату, судові витрати за виконавчими листами сплатив.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення та готовий до самокерованої правослухняної поведінки.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання виконуючого обов`язки ДУ Криворізька виправна колонія №80 щодо засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення.
В обґрунтування своїх вимог вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що за час відбування покарання засуджений не довів свого виправлення, оскільки до відбуття останньому залишилось 1 рік 10 місяців 25 днів.

На думку апелянта, судом не враховано, що ОСОБА_7 відбуває покарання за кілька епізодів тяжкого кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних речовин. Залишилося поза увагою суду і те, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні кримінальні правопорушення. Вказані обставини свідчать про формальне настання строку, після якого є можливим вирішення питання про застосування до цього засудженого положень ст. 81 КК України, втім вони не підтверджують досягнення щодо останнього мети кримінального покарання, а саме його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив в задоволенні подання відмовити, зазначивши, що засуджений не довів свого виправлення; засудженого ОСОБА_7 , який просив апеляційний скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, вказавши, що за час відбування покарання має заохочення та довів своє виправлення; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до висновку про обгрунтованість апеляційної скарги з наступних підстав.
Так, ст. 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК Україниумовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
На переконання колегії суддів, наведених вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.
Так, з фактичних обставин справи вбачається, що ОСОБА_7 у місцях позбавлення волі перебуває з 08.12.2017 року та на даний час відбуває покарання за вироком
Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.12.2018 р., будучи засудженим за вчинення низки злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, в тому числі тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст 307 КПК України, а отже обставини, якими підтверджується виправлення останнього, мають бути надзвичайно вагомими, втім таких обставин щодо ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.
На час вирішення питання про застосування до цього засудженого положень ст. 81 КК України останній відбув близько 2/3 частин призначеного йому покарання, що об`єктивно не є достатнім для досягнення щодо нього мети кримінального покарання, з урахуванням відомостей про його особу.
Крім того, за час утримання в УВП № 4 (м. Дніпро) з 08.12.2017 р. до 15.02.2019 р. ОСОБА_7 характеризувався посередньо; відбуваючи покарання у ДУ Жовтоводська виправна колонія (№ 26) у період з 16.02.2019 р. до 27.11.2020 р., цей засуджений хоча і мав 5 заохочень, втім характеризувався також посередньо; відбуваючи покарання у ДУ Криворізька виправна колонія (№ 80) у період з 27.11.2020 р. до цього часу, тобто більше, ніж за останній рік, цей засуджений хоча і характеризується позитивно, втім має лише 1 заохочення у липні 2021 року.
Аналізуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про доведеність виправлення засудженого засудженого ОСОБА_7 та наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки наявні в матеріалах справи відомості не свідчать про системний характер виправлення цього засудженого і про те, що воно поза розумним сумнівом доведене сумлінним ставленням до праці і поведінкою останнього.
У зв`язку із вищенаведеним апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, із постановленням нової ухвали, якою у задоволенні подання виконуючого обов`язки начальника Державної установи Криворізька виправна колонія (№80) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2022 року, якою задоволено подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання виконуючого обов`язки начальника Державної установи Криворізька виправна колонія (№80) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

____________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4