Провадження №11-кп/824/4207/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2021 року щодо ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 06.11.2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно ухвали суду, в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження.
Прокурор, згідно вимог ст. 331 КПК України, звернулася до суду першої інстанції з клопотанням про необхідність продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2021 року ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 06.11.2021 року.
Своє рішення суд мотивував тим, що прокурором було доведено те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати.
Не погоджуючись з ухвалою суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати частково та ухвалити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю (браслет) за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтуванні вказує, що в оскаржуваній ухвалі відсутні посилання на докази, які обґрунтовують обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, що свідчить про відсутність таких доказів.
Звертає увагу, що обвинувачений будь якого умислу на переховування не має, сумлінно виконував покладені на нього обов`язки, він також раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, має на утриманні неповнолітнього сина, має гарну репутацію та виключно позитивно характеризується, що підтверджено характеристиками, відзнаками, нагородами, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, котрий підтримав рішення суду, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Колегія суддів вважає, що на даний час ризики, що передбачені ст.177 КПК України, які слугували підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу зменшилися, а тому наявні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Разом з тим у постанові Пленуму Верховного Суду України 25.04.2003 N4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» увага судів звертається на те, що при вирішенні питань, пов`язаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту суди мають додержувати вимог ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), далі - Конвенції) і норм 18 КПК, відповідно до яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.
Частиною третьою цієї ж постанови Пленуму ВСУ судам роз`яснюється що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, КПК можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належної поведінки.
Згідно зі ст.196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд окрім інших зазначає відомості про:
- обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України;
- обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України;
- посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.
У відповідності з ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першої цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
У оскаржуваній ухвалі відсутні посилання на докази, які обґрунтовують обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а це є свідченням того, що такі докази відсутні.
В порушення вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів не прийняла до уваги, що ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, має на утримані неповнолітнього сина, має надзвичайно гарну репутацію та виключно позитивно характеризується, що підтверджено характеристиками, відзнаками, нагородами, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в матеріалах відсутні належні докази того, що обвинувачений може ухилятись від суду чи вчиняти інші дії, передбачені ст.177 КПК України.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід змінити запобіжний захід, обравши запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,-
Керуючись ст.ст. 376, 401,404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2021 року щодо ОСОБА_7 в частині продовження строку тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 06.11.2021 року, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів до 18 грудня 2021 року включно, за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі ч.5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
1)прибувати за викликами до суду;
2)утримуватись від спілкування із потерпілою та свідками в даному кримінальному провадженні;
3)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;
4)носити електронний засіб контролю.
Зобов`язати Фастівський ВП ГУНП в Київській області негайно доставити ОСОБА_7 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 і звільнити його з-під варти.
Копію ухвали для виконання направити до Фастівського ВП ГУНП в Київській області та ДУ Київський СІЗО №13.
Контроль за виконанням покласти на прокурора Білоцерківської міської прокуратури.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: