Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3060/21
Провадження № 1-кс/935/938/21
У Х В А Л А
Іменем України
27 жовтня 2021 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчої СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Синицівка, Ульяновського району, Кіровоградської області, українця, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, який депутатом та інвалідом не являється, маючий на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

ВСТАНОВИВ:

До Коростишівського районного суду звернулася слідча СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, за погодженням з прокурором Коростишівської окружної прокуратури, який здійснює нагляд за проведенням досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , в обґрунтування якого зазначила наступне.

У СВ відділу поліції №2 Житомирське РУП ГУНП в Житомирській області розслідується кримінальне провадження №0000296 від 25.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 жовтня 2021 року, близько 20 години 40 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння - 1,95 %, спільно із знайомим йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння 2,3%, без відповідного дозволу та запрошення, увійшли до домоволодіння ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вимагання грошових коштів у останньої. На вимогу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надати їм грошові кошти, потерпіла ОСОБА_8 відмовила у категоричній формі. На підставі чого у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з потерпілою ОСОБА_8 виник словесний конфлікт.

У ході даного конфлікту у ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, а саме: з метою заволодіння грошових коштів потерпілої ОСОБА_8 , виник спільний протиправний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 . Реалізуючи спільний протиправний умисел, спрямований на умисне вбивство власниці вказаного домоволодіння, з корисливих мотивів, усвідомлюючи те, що за їх суспільно небезпечними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , з використання тупого предмету нанесли тілесні ушкодження по тілу потерпілої ОСОБА_8 , які виявилися не сумісними із життям.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 2425 виданого 25.10.2021 судово-медичним експертом Житомирського обласного бюро СМЕ Житомирської обласної ради ОСОБА_9 , потерпілій ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у виді: «Закритої черепно-мозкової травми та перелому поперечних відростків хребців, з використанням тупого предмету з метою нападу».

25.10.2021 ОСОБА_6 за наявності достатніх доказів повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, оскільки деякі з них є особами похилого віку та проживають поруч з підозрюваним. У разі застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного із ізоляцією, останній може знищити, сховати будь які речі, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме знаряддя злочину, решту грошових коштів, що були викраденні в ОСОБА_8 ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше неодноразово був засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 185 ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, на розгляді в Брусилівському районному суді Житомирської області перебувають декілька проваджень відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України. Зазначені в сукупності факти свідчать про те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення та відповідно кримінального покарання.

Прокурор та слідча в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити, обґрунтувавши викладеними в клопотанні доводами.

Підозрюваний заперечив щодо задоволення даного клопотання.

Захисник заперечив, щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу та просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення підозрюваного, захисника, думку прокурора, слідчої, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за п.п.6,12, ч.2 ст.115 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин. Тобто стороною обвинувачення надано суду докази на підтвердження підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також суд бере до уваги, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, офіційно не працевлаштований, будь-якого джерела прибутку не має.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, а саме - тримання під вартою.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбаленням волі, з конфіскацією майна.

Слідчий суддя, на виконання вищезазначених вимог закону, враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 за інкриміноване кримінальне правопорушення, конкретні обставини вчинення діяння, сам характер скоєного злочину, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного, його вік, враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, вважає доцільним, з метою запобігання визначеним п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам, застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, слідчим суддею встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначає розмір застави.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищезазначеним ризикам, а тому клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182,183,193,194,196,205 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме до 24.12.2021 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особа, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1