ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1885/21 Справа № 190/1750/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився с.Нерудсталь, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України у кримінальному провадженні № 0000276,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2021 року застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 16 години 45 хвилин 19 січня 2022 року.
Слідчий суддя врахував, що наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може негативно вплинути на показання свідків, а також знищити речові докази, місцезнаходження яких встановлюється органом досудового розслідування. Застосування відносно ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, більш м`якого, не пов`язаного з триманням під вартою не можливо з метою запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В апеляції:
- захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або більш м`який запобіжний захід.
В обґрунтування посилається на те, що органом досудового розслідування не розмежовано та чітко не пред`явлено підозру стосовно конкретних дій та ударів, які наніс безпосередньо ОСОБА_5 .
Крім того, кваліфікація кримінального правопорушення як вбивство вчинене за попередньою змовою групою осіб не підтверджується долученими матеріалами до справи.
Звертає увагу на те, що в витязі з ЄРДР відсутні відомості стосовно прокурора у кримінальному провадженні.
Окрім цього, стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, та суд не обґрунтував неможливість обрати більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного та його захисника, які кожен окремо та разом просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення її вимог, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що 21.11.2021 року до ЄРДР саме за № 0000276 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
21 листопада 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вбивстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Доводи захисника про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, є безпідставними на підставі наступного.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду трупа від 21.11.2021; протоколом огляду місця події, а саме території домоволодіння АДРЕСА_2 від 21.11.2021; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 ; протоколом огляду мобільного телефону свідка ОСОБА_11 від 21.11.2021; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду місця події в с. Нерудсталь неподалік буд. 1 по вул.. Степова від 21.11.2021; протоколом огляду місця події від 21.11.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом огляду 21.11.2021; протоколом огляду 21.11.2021; лікарським свідоцтвом про смерть № 188 від 21.11.2021; протоколом слідчого експерименту за участі неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.
Перевіряючи доводи щодо наявності ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та який відносяться до категорії особливо тяжких злочинів і за який передбачене покарання у виді виключно позбавлення волі на строк до 15 років, особу підозрюваного, який раніше не судимий, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, міцних соціальних зв`язків не має, а тому, на переконання колегії суддів, на даний час наявні ризики переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування або суду, негативно впливати на свідків, а також на даний час не встановлено всіх важливих для кримінального провадження доказів, яким було вчинено даний особливо тяжкий злочин, тому існує висока вірогідність знищити, сховати або спотворити речові докази.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Доводи щодо кваліфікація кримінального правопорушення як вбивство вчинене за попередньою змовою групою осіб не підтверджується долученими матеріалами до справи не заслуговують на увагу, оскільки її правильність та оцінка підлягають дослідженню на іншій стадії кримінального провадження.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ззахисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України у кримінальному провадженні № 0000276 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4