Справа № 196/1022/21
№ провадження 1-кп/196/66/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні в смт Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000083 від 14.09.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Виноградів Закарпатської області, з неповною середньою освітою, неодруженої, не працюючої, маючої на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимої 06.07.2021 року вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2021 року, близько 14.40 години, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 пересувалися по вул.Рокосовського в с.Нетесівка Дніпропетровської області, де зустріли ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . В цей час, у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень, підійшла до ОСОБА_8 , та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання нанесла останній удар долонею правої руки в область лівої щоки.

Після цього, ОСОБА_6 із застосуванням достатньої фізичної сили відштовхнула ОСОБА_8 , від чого остання упала на асфальтне покриття та з метою доведення кримінального правопорушення до кінця, в той час як ОСОБА_8 перебувала в положенні сидячи на асфальтному покритті, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, нанесла один удар кулаком правої руки в область лівого ока ОСОБА_8 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень.

Вказані обставини не заперечуються учасниками судового провадження.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1ст.125 Кримінального кодексу України, а саме умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_6 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_6 від 28.10.2021 року щодо визнання нею своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю її захисника адвоката ОСОБА_11 , обвинувачена визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України та погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_6 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У матеріалах кримінального провадження також наявна заява потерпілої ОСОБА_8 від 28.10.2021 року, в якій вона повністю згідна із встановленими органом дізнання обставинами, вчиненого ОСОБА_6 кримінального проступку, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, відповідно до ст. 394 ч. 1 КПК України, та подала письмову заяву про розгляд обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні, за її відсутності.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_6 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000083, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.

На підставі частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку повністю доведена та її дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також відомості про особу обвинуваченої, зокрема те, що вона вчинила кримінальний проступок у період непогашеної судимості.

Суд також враховує, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася.

Наведену обставину суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

При цьому, на підставі ст. 67 КК України обтяжуючою покарання обставиною суд визнає рецедив злочинів.

Відповідно до вимог статей 50,65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , відповідно до ст. 65 Кримінального кодексу України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного нею кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, яка за місце проживання характеризується посередньо,має на утриманні двох малолітніх дітей, вчинила кримінальний проступок у період непогашеної судимості, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, пом`якшуючі покарання обставини, а саме: щире каяття, та наявність обтяжуючих вину обставин рецедив злочинів, майновий стан обвинуваченої, яка не працює.

Враховуючи матеріальний стан обвинуваченої, а саме те, що вона не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, тому суд не вважає за доцільне призначення їй покарання у вигляді штрафу чи виправних робіт.

З огляду на вищевикладене, суд також вважає за можливе призначення їй покарання у вигляді громадських робіт, таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.302, 368, 370, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Виноградівським РВ ГУДМС України в Закарпатській області 12.05.2014 року, визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України і за її вчинення призначити їй покарання у вигляді 60 годин громадських робіт.

На підставі ч. 3 ст. 72 КПК України покарання у виді штрафу за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2021 року складанню із покаранням за даним вироком не підлягає та виконується самостійно.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 4 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1