У Х В А Л А

08 вересня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБ України в Рівненській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В с т а н о в и в:

Старший слідчий в ОВС СВ УСБ України в Рівненській області ОСОБА_4 , звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджено прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що група осіб із числа жителів Рівненської області та Волинської областей, в супереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000» та іншим нормативно-правовим актам України, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та ступінь кримінальної відповідальності за їх вчинення, маючи на меті незаконний, однак швидкий заробіток грошових коштів, вступили у злочинну змову задля вчинення незаконного придбання, перевезення, зберігання, пересилання та контрабандного переміщення із європейських країн до України наркотичних засобів та психотропних речовини, а саме кокаїн, гашиш, амфетамін та метамфетамін («первінтин») - з метою їх збуту на території Рівненської області.

Зокрема відомо, що одним із учасників вказаної злочинної групи являється громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.02.2021 ОСОБА_5 , діючи умисно, в супереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000» та іншим нормативно-правовим актам України, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та ступінь кримінальної відповідальності за їх вчинення, маючи на меті незаконний, однак швидкий заробіток грошових коштів, за попередньою змовою із невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, збув громадянину ОСОБА_8 кристалічну речовину білого кольору із рожевим відтінком, яка знаходилась у згортку з-під фольги, який був залишений у поштовій скриньці № НОМЕР_1 , яка розташована у 4-у під`їзді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/118-21/3810-НЗПРАП від 11.05.2021, кристалічна речовина білого кольору з рожевим відтінком, яка міститься в згортку фольги, у своєму складі містить психотропну речовину метамфетамін масою 0,383 г.

Надалі, 08.07.2021 слідчим за погодженням із процесуальним керівником складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Однак, вручити ОСОБА_5 особисто повідомлення про підозру не представляється можливим у зв`язку з тим, що місце перебування останнього не встановлено і на даний час воно не відоме. Поряд з цим, дане повідомлення про підозру о 12 год. 25 хв. 08.07.2021 вручено матері ОСОБА_5 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем її роботи в КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, за адресою: м. Рівне, вул. М. Карнаухова, 25А.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, в їх сукупності, а саме: повідомленням про виявлене протиправного діяння №13/2220 від 18.06.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.06.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.02.2021, висновком експерта за результатами проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/118-21/3810-НЗПРАП від 11.05.2021, протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді від 16.07.2021 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 .

Надалі, 07.09.2021 о 12 год. 25 хв. ОСОБА_5 затриманий на підставі вказаної ухвали.

На даному етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Незважаючи на те, що підозрюваному ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на вказаній стадії досудового слідства у матеріалах кримінального провадження наявні відомості, які дають підстави вважати, що є реальна необхідність у дослідженні всіх обставин вчинення ним та іншими невстановленими особами, як вказаного так і інших злочинів, у тому числі, у сфері господарської діяльності на території України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також можливістю знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Зокрема, ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується перебуванням останнього у розшуку, неприбуттям на виклики слідчого та невстановленим на даний час місцем його знаходження.

Зважаючи на те, що за вчинене кримінальне правопорушення у якому підозрюється особа, у випадку його доведення в суді, підозрюваному загрожує безальтернативне покарання, санкція якого передбачає від шести до десяти років з конфіскацією майна, що не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, більш м`яким запобіжним заходом ніж тримання під вартою.

Ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків випливає з того, що кримінальне правопорушення у якому підозрюється особа вчинене за попередньою змовою групою осіб та згідно наданих суду матеріалів НСРД у ході здійснення протиправної діяльності були також присутні й інші невстановлені на даний час особи, а також встановлені особи, які будуть допитані у даному провадженні у якості свідків. Розуміючи це, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може чинити на таких осіб, як фізичний, так і психічний тиск.

Більш м`який запобіжний захід надасть можливість підозрюваному користуватись засобами комунікації, узгоджувати свою позицію з іншими фігурантами провадження, втому числі здійснювати психічний вплив на свідків чи надавати такі доручення іншим фігурантам провадження.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином випливає з того, що ОСОБА_5 підозрюється у збуті психотропної речовини метамфетаміну, що свідчить про наявність у останнього стійких зв`язків серед кримінального середовища, і, перебування його на волі, буде всіляко перешкоджати всебічному і повному розслідуванню даного кримінального провадження, зокрема щодо місць виготовлення вказаної психотропної речовини,

Також, незважаючи на проведені обшуки за місцями проживання підозрюваних, на даний час не встановлено місце зберігання грошових коштів, отриманих внаслідок збуту психотропних речовин.

Тому, можна дійти висновку про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж застосування тримання під вартою.

З метою забезпечення у повному обсязі вимог ч. 2 ст. 2, ст.ст. 91-94 КПК України, а також інших положень цього Кодексу, доцільно врахувати особливу складність даного кримінального провадження, наявність факту вчинення зазначеного кримінального правопорушення у латентній формі та з чіткими правилами конспірації їх організації як підозрюваного так і іншими особами, необхідністю проведення значної кількості слідчих та процесуальних дій, та на основі такої мотивації застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення повного та об`єктивного здійснення досудового розслідування.

Слідчий вказує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він працездатний, раніше судимий за ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України, тимчасово непрацюючий.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а також для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання, просили суд відмовити у його задоволенні та обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт. Оскільки він має постійне місце проживання та роботи, де характеризується позитивно, отже має міцні соціальні зв`язки. Також у нього на даний час зламана нога, в підтвердження чого надав суду медичну довідку. Крім того, уникати слідства і суду чи вчиняти дії пов`язані з тиском на свідків не буде та не має наміру цього робити, не буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановлені істини в його справі.
Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Встановлено, що СВ УСБ України в Рівненській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000026 від 03.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

08.07.2021р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є недоцільним.

Слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та роботи, де характеризується позитивно, отже має міцні соціальні зв`язки. Також у нього на даний час зламана нога, що підтверджується медичною довідкою. Тому слідчим не доведено наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи вчиняти інші злочини.
У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю; прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (перебуває) без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до органів УДМСУ свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними, їх адвокатами у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У х в а л и в:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 - цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю;
- прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (перебуває) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до органів УДМСУ свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;
- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними, їх адвокатами у даному кримінальному провадженні.
Встановити строк дії ухвали до 06 листопада 2021 року включно.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 06 листопада 2021 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання слідчому в ОВС СВ УСБ України в Рівненській області ОСОБА_4 .

В частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1