Номер провадження: 11-кп/813/1995/21
Номер справи місцевого суду: 511/1042/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарженнявироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.06.2021 року у кримінальному провадженні №0000044 від 30.07.2020 року, -

встановив:

Оскарженим вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та йому призначено покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також його особі, просить вирок суду змінити та призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Разом з апеляційною скаргою, обвинувачений ОСОБА_9 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції. Мотивуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження обвинувачений ОСОБА_9 посилається на те, що він пропустив строк на подання апеляційної скарги через свою хворобу, оскільки з 27.06.2021 року по 04.08.2021 року він знаходився на лікуванні з діагнозом гострий радикуліт, а в період з 05.08.2021 року по 12.08.2021 року, та з 13.08.2021 року по 18.08.2021 року перебував на лікуванні з гострим трахейним бронхітом.

Представником потерпілого ОСОБА_11 адвокатом ОСОБА_8 подані заперечення на апеляційну скаргу та на клопотання про поновлення строку, в яких адвокат посилається на безпідставність тверджень обвинуваченого щодо поважності причин пропуску строку на оскарження, оскільки вони спростовуються відповіддю КП «Саратський центр первинної медико-санітарної допомоги» №507 від 30.11.2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; думку прокурора, законного представника потерпілого та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення клопотання; вивчивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Частина 1 статті 117 КПК України (далі КПК) передбачає, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Частина перша ст. 24 КПК передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.
Статтею 395 КПК передбачено, що апеляційна скарга на вирок суду, подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд також застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
В рішенні ЄСПЛ від 29.10.2010 року у справі «Устименко проти України» Суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
У цьому ж рішенні ЄСПЛ зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 16 грудня 2020 року у справі №137/785/17, під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.
Як вбачається із матеріалів провадження, в судовому засіданні 25.06.2021 року, на оголошенні вироку суду першої інстанції, були присутні учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений ОСОБА_9 .
Копію оскаржуваного вироку обвинувачений ОСОБА_9 отримав 25.06.2021 року, що підтверджується власноручною розпискою обвинуваченого (а.п. 35).
Строк на апеляційне оскарження вироку суду спливав 25.07.2021 року, однак з урахуванням того, що останній день оскарження припадав на вихідний день, останнім днем строку подання апеляційної скарги в даному випадку був наступний за ним робочий день, а саме 26.07.2021 року.
Натомість, обвинуваченим ОСОБА_9 апеляційна скарга на вирок місцевого суду подана через суд першої інстанції лише 20.08.2021 року, тобто з пропуском майже місячного строку на його оскарження.
Обвинувачений ОСОБА_9 , обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилається на те, що він не мав можливості подати апеляційну скаргу в передбачений законом строк, оскільки в період з 27.06.2021 року по 04.08.2021 року, з 05.08.2021 року по 12.08.2021 року, та з 13.08.2021 року по 18.08.2021 року хворів та перебував на лікуванні.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та медичні документи на підтвердження хвороби обвинуваченого, апеляційний суд визнає доводи клопотання невмотивованими та безпідставними, з огляду на таке.

Колегія суддів не приймає до уваги надані обвинуваченим ОСОБА_9 довідки №16 та №22, видані за твердженням обвинуваченого Успенівським ФАПом Саратського району, оскільки в них відсутні дати їх видачі, прізвище лікаря, який ставив діагноз та видав ці довідки.

Оцінюючи надані обвинуваченим довідки №16 та №22, виданих за твердженням обвинуваченого Успенівським ФАПом Саратського району, апеляційний суд враховує надану представником потерпілого до суду апеляційної інстанції офіційну відповідь на адвокатський запит від КП «Саратський центр первинної медико-санітарної допомоги» №507 від 30.11.2021 року.

Згідно вказаної відповіді КП «Саратський центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_9 декларацію з жодним сімейним лікарем КП «Саратський ЦПМСД» не укладав, а тому лікування отримувати не міг. Крім того, у відповіді зазначено, що печатка Успенівського ФАПу Саратського району не має юридичної сили, з огляду відсутності такого підрозділу в Саратській центральній районній лікарні.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що у довідках зазначається, що ОСОБА_9 перебував на амбулаторному лікуванні із діагнозами: в період з 27.06.2021 року по 04.08.2021 року «гострий радікуліт», в період з 05.08.2021 року по 12.08.2021 року, та з 13.08.2021 року по 18.08.2021 року «гострий трахейний бронхіт».

Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_9 не перебував на стаціонарному лікуванні, а тому не був обмежений у своїх діях щодо переміщення, або вчинення дій, пов`язаних із можливістю складання та підписання документів.

За таких обставин, колегія суддів визнає доводи клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 стосовно неможливості подання апеляційної скарги за станом здоров`я такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду клопотання про поновлення строку.
Інших доказів, які б могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, матеріали провадження не містять.
Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що об`єктивно непереборних обставин, які би унеможливлювали подачу обвинуваченим ОСОБА_9 апеляційної скарги у передбачений КПК України строк, колегія суддів вважає, що обвинувачений не скористався своїм правом на оскарження судового рішення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Отже, враховуючи викладені обставини у всій сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.06.2021 року задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга разом із додатками підлягає поверненню обвинуваченому.
Керуючись ст.ст. 117, 376, 399, 405, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_9 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.06.2021 року, яким ОСОБА_9 засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4