Справа № 716/1268/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №000000047 від 03.05.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не військовозобов`язаного, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 02.05.2021 року близько 22:00 години, перебуваючи по вулиці Свердлова в с. Васловівці, Чернівецького району, Чернівецької області діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в ході виниклого конфлікту із ОСОБА_5 , жителем с. Васловівці, Чернівецького району, Чернівецької області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс останньому один удар тупим твердим предметом - дерев`яною палицею в область лівої руки. Чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому внутрішнього надвиростка лівої плечової кістки в дистальному відділі. Дані тілесні ушкодження відповідно до висновку експерта Чернівецького обласного бюро СМЕ № 68-Е відносяться: до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого діяння визнав повністю, розкаявся та надав суду показання про те, що в травні 2021 біля 21 год. він перебував в господарстві ОСОБА_7 , де святкував День народження останнього в компанії з ОСОБА_8 та його дружиною ОСОБА_9 . Пізніше до будинку ОСОБА_7 прийшов ОСОБА_10 , з яким у них виник конфлікт, під час якого він розірвав останньому футболку, у відшкодування вартості якої, той вимагав повернути гроші. Але він пішов додому. В подальшому, біля 22 год., перебуваючи за місцем свого проживання він почув на вулиці викрики та впізнав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , до яких вийшов на вулицю. Перебуваючи біля хвіртки він наніс дерев`яною палицею удар ОСОБА_13 в область руки. Після чого хлопці втекли в невідомому напрямку.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду показання про те, що 02.05.2021 року біля 21 год.30 хв. в с.Васловівці під час спілкування з ОСОБА_4 через старі образи у них виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 схопився за його футболку та розірвав її. В подальшому ОСОБА_4 погодився повернути йому кошти за пошкоджену футболку за місцем його проживання, куди він наперед поїхав. Він з ОСОБА_14 в свою чергу пішли в напрямку будинку ОСОБА_4 . Підходячи до будинку по АДРЕСА_1 , до них вибіг на зустріч ОСОБА_4 , який тримав в руках дерев`яну палицю, якою вдарив його в ліву руку. Після цього вони разом із ОСОБА_14 побігли з того місця. В цей вечір на пошкоджену руку було накладено гіпс, у зв`язку із закритим переломом лівої руки.

Потерпілий зазначив, що не має до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру, оскільки останній відшкодував йому витрати на лікування, просив обвинуваченого суворо не карати. Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому в мінімальному розмірі.

Показання обвинуваченого та потерпілого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються. Сумнівів в достовірності та щирості цих показань немає, тому судове слідство було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого та досудової доповіді.

Таким чином, вина ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується його показаннями та потерпілого, а також належно зібраними по справі доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, які відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним досліджувати в судовому засіданні.

Проаналізувавши та оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України, оскільки він умисно спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає його щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги ці обставини, зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, вчинив нетяжкий злочин, раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховуючи думку потерпілого, який не має до нього претензій матеріального та морального характеру, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначене покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді обмеження волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 122 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 саме таке покарання суд приймає до уваги висновок, зазначений в досудовій доповіді, згідно якого орган пробації оцінив ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінено як середній. На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 в кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_15