Провадження № 11-кп/4808/3/22
Категорія ч.2 ст.110 КК України
Суддя-доповідач Кукурудз
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2021 року про повернення обвинувального акту про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.110 КК України.

в с т а н о в и л а :

З представлених матеріалів кримінального провадження, встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10 грудня 2021 року клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору задоволено.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесенного до ЄРДР за №0000010 від 19 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110 КК України повернуто прокурору.

Рішення місцевого суду обгрунтовано тим, що обвинувальний акт викладено неповно, події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) розкрито неналежно, відсутня логічна послідовність діянь особи, яка призвела до вчинення кримінального правопорушення повторно. Є незрозумілим, коли саме, в діях особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння виникла, така кваліфікуюча ознака, як повторність. Слідчим, продубльовано назву статті 110 КК України "Посягання на територіальну цілісність і недоторканість України", однак не розкрито її суті.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, доводи вказані в оскаржуваній ухвалі як на підставу повернення обвинувального акту не відповідає дійсності.

Прокурор вказує, на те, що судом першої інстанції невірно трактовано норми КПК України та не взято до уваги чинні норми кримінального процесуального законодавства України.

Стверджує, що відповідно до ч.3 п.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинуальний акт прокурору, якщо він невідповідає вимогам КПК України. Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Претензії суду до окремих фактичних обставин провадження не є переконливими і суперечать змісту обвинувального акту та вимогам ст.291 ч.2 п.5 КПК України, яка вказує, що прокурор викладає фактичні обставини так, як ним встановлено. Звідси слідує, що на стадії підготовчого засідання без повного дослідження доказів суд не повинен ставити під сумнів встановлення прокурором фактичних обставин провадження. Ці обставини повинні бути предметом судового дослідження і залежно від його результатів має бути прийняте судове рішення про підтвердження вини особи чий ого виправдання або виключення окремих епізодів з обвинувачення.

Просить ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2021 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.110 КК України, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_6 яка заперечила з приводу апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а ухвала суду скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Вмотивованою є ухвала суду, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.

З доводами та мотивацією суду, як на підставу для повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 прокурору колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, знехтував вказаними вимогами закону, оскільки, зробивши висновок про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК, не навів конкретних і достатніх для цього підстав.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що обвинувальний акт, в свою чергу, містить всі відомості, які передбачені пунктами 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив.

В той час, суд апеляційної інстанції, враховуючи як вимоги національного законодавства, так і положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Верховний Суд України у своїй постанові по справі N 5-328 кс-16 від 24 листопада 2016 року, аналізуючи зазначену норму, вказує, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");

3) формулювання обвинувачення.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

За змістом п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві" від 24 жовтня 2003 року N 8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Ознайомившись з обвинувальним актом та проаналізувавши його зміст, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що фактичні обставини кримінального правопорушенн викладено послідовно і зрозуміло. В обвинувальному акті розкрито подію кримінального правопорушення, як їх встановив прокурор, з зазначенням як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, кваліфікуючих ознак.

Безпідставне повернення обвинувального акта прокурору призводить до порушення судом першої інстанції вимог ст. 28 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків кримінального провадження.

Виходячи зі змісту та трактування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, остання гарантує винесення судового рішення протягом розумного терміну, встановивши тим самим межу стану невизначеності, в якому знаходиться та чи інша особа через пред`явлення їй кримінального обвинувачування. Кінцевим моментом стану невизначеності є момент вступу вироку чи рішення у законну силу чи зняття обвинувачення (закриття кримінальної справи).

За таких обставин, висновки суду про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України суд апеляційної інстанції вважає помилковими, а прийняте судом першої інстанції рішення про повернення прокурору обвинувального акта в порядку, передбаченому п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, безпідставним.

Відповідно ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У зв`язку з безпідставним поверненням прокурору обвинувального акта суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів приходть до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 110 КК України, ухвалено з істотним порушенням вимог КПК України, а тому підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури - задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 10 грудня 2021 року, якою обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.110 КК України з додатками, повернуто прокурору - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3