Справа №459/1946/21
Провадження № 1-кп/459/383/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження за № 0000165 від 05.06.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, згідно ст. 89 КК України раніше несудимого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області №459/966/18 від 01.10.2018, що набрало законної сили, ОСОБА_6 зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили.

Також, згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області №454/185/13-ц від 05.02.2014, що набрало законної сили, ОСОБА_6 зобов`язаний на користь ОСОБА_5 сплачувати додаткові виплати на сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 17.01.2013 в розмірі 350 гривень, щомісячно.

ОСОБА_6 , знаючи про необхідність сплати аліментів, будучи належним чином ознайомлений із даним судовим рішенням про стягнення з нього аліментів, ігноруючи дане судове рішення та ухиляючись від його виконання, порушуючи ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, а права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, діючи умисно, злісно ухилився від свого батьківського обов`язку щодо утримання сина ОСОБА_7 , не сплачував коштів, встановлених рішенням суду на його утримання та додаткові виплати на сина ОСОБА_8 без вагомих на це причин, а утвореного боргу по аліментах та додаткових виплатах не погашав, на повідомлення державного виконавця про необхідність сплати аліментів не реагував. ОСОБА_6 , будучи фізично здоровим, без поважних причин офіційно не працював, заходів щодо свого працевлаштування на постійну чи тимчасову роботу не вживав, з приводу постановки на облік до місцевого центру зайнятості не звертався.

Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів в розмірі 1/4 за період часу з 01.01.2021 по 01.06.2021 не здійснив жодних проплат, що спричинило заборгованість зі сплати аліментів в користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_8 за вказаний період - 13869 (тринадцять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять) гривень 25 копійок, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідного платежу. При цьому загальна сума заборгованості станом на 01.06.2021 становить 86730 (вісімдесят шість тисяч сімсот тридцять) гривень 72 копійки.

Також, внаслідок злісного ухилення від сплати додаткових витрат на дитину за період часу з 01.01.2020 по 01.06.2021 не здійснив жодних проплат у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед ОСОБА_5 за вказаний період - 5950 ( п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень. При цьому загальна сума заборгованості станом на 01.06.2021 становить 27467 ( двадцять сім тисяч чотириста шістдесят сім) гривень, 99 копійок, що складає заборгованість за період понад три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, тобто у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав в повному обсязі та пояснив, що про рішення судів, якими його зобов`язано сплачувати аліменти та додаткові витрати на утримання сина він знає, не виконував їх оскільки офіційно не працює, а лише має періодичні неофіційні доходи. Зауважив, що участі у вихованні дитини не бере, лише сплачує аліменти. Надав суду копії квитанцій від 11.08.2021, 31.08.2021р. та 01.09.2021р. на загальну суму 7000,00 грн. на підтвердження часткової сплати заборгованості по аліментах. Обіцяв заборгованість по аліментах сплати протягом 1,5 року, просив суворо не карати.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений не сплачує аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з чим виникла велика заборгованість. Просила суворого покарання для обвинуваченого, оскільки обвинувачений вже неодноразово обіцяв сплатити заборгованість по аліментах та вчасно сплачувати поточні аліменти, проте не виконував цього.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю. Відтак, дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
У відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ст. 89 КК України не судимий, повністю визнав свою винуватість, має постійне місце проживання, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває. Із листа Сокальського відділу Держаної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області №956/22.29-06-17 від 24.06.2021р. вбачається, що обвинувачений змінив прізвище з ОСОБА_9 на ОСОБА_4 при реєстрації шлюбу, про свідчить актовий запис про шлюб №05 від 18.05.2006р.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді громадських робіт, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як ним, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.
Підстав для призначення більш суворого покарання у виді арешту чи обмеження волі суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Речових доказів та процесуальних витрат не має.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
Вирокне може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1