Справа № 199/3519/20
ВИРОК
іменем України

30.12.2021 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0000638 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя м.Дніпро, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , судимого:

-30.01.2020 Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.185, ч.2 ст.190, ст.ст.75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

-24.02.2021 Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-23.11.2021 Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч. 4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи судимий за умисні корисливі злочини проти власності, у період випробувального строку призначеного йому за вироком суду, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності.

Так, 19.04.2020 близько 20 години 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої із малознайомим йому ОСОБА_5 .

В ході спілкування ОСОБА_4 побачив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «iPhone 5 16GB», чорного кольору, вартістю 1200 гривень.

В цей момент ОСОБА_4 визначив вказаний мобільний телефон предметом свого злочинного посягання, внаслідок чого у нього виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Того ж дня, близько 20 години 55 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи перебувати за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, діючи умисно, з корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і свідомо бажаючи їх настання, попросив ОСОБА_5 передати йому вказаний мобільний телефон під вигаданим приводом здійснення дзвінка у службу таксі, при цьому пообіцяв повернути телефон одразу після телефонної розмови.

Потерпілий ОСОБА_5 , не будучи обізнаним про дійсні злочинні наміри ОСОБА_4 , будучи введеним в оману та не маючи сумнівів у правдивості його слів, погодився та добровільно передав обвинуваченому свій мобільний телефон марки «iPhone 5 16GB», чорного кольору, вартістю 1200 гривень, після чого ОСОБА_5 відійшов за гаражі вищевказаного двору.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_4 , заволодівши чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто, отримавши від ОСОБА_5 вищевказаний мобільний телефон та дочекавшись доки останній покине місце їх перебування, заздалегідь не маючи наміру повертати мобільний телефон марки «iPhone 5 16GB» потерпілому, зник з місця скоєння злочину, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1200 грн, у подальшому розпорядившись мобільним телефоном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю. Суду показав, що дійсно при обставинах, місці та часу, викладеними у обвинувальному акті, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом обману ОСОБА_5 , під приводом використання телефону для дзвінка, заволодів мобільним телефоном «iPhone 5 16GB», який належить потерпілому, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, продавши телефон, а отримані гроші витратив на власний розсуд.

Потерпілий ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні, до початку судового розгляду, з цивільним позовом не звертався, жодного разу не з`явився до суду у підготовче судове засідання, а також у призначені судові засідання. Під час судового розгляду кримінального провадження звернувся до суду з заявою про його виклик, якщо суд визнає це необхідним.

Що стосується неприбуття потерпілого ОСОБА_5 у судові засідання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (диспозитивність).

За приписом ч. 1 ст. 325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

За даним кримінальним провадженням обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину за викладеним в обвинувальному акті обставинами визнав повністю, докази щодо вказаних обставин не оспорював. Цивільний позов з боку потерпілого відсутній.

З огляду на викладене, враховуючи думку обвинуваченого та прокурора, суд визнав можливим за відсутності потерпілого ОСОБА_5 з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, тому вирішив про наявність можливості проведення судового розгляду без потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.337, п.1,2,3,4 ч.1 ст.368 КПК України суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та ОСОБА_4 винен у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 23.04.2020, з яким ОСОБА_5 звернувся до поліції, вказуючи в заяві, що він просить орган поліції прийняти міри до ОСОБА_4 , який шахрайським шляхом біля будинку № 14 по вулиці Калиновій в місті Дніпро заволодів його мобільним телефоном «iPhone 5 16GB»;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.04.2020 за участю потерпілого ОСОБА_5 , який з пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_4 як особу, що 19.04.2020 шляхом шахрайства заволоділа його мобільним телефоном «iPhone 5 16GB»; впізнав за розрізом очей, формою носу, шрамом на лівій щоці;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.04.2020 та 29.04.2020 за участю, відповідно, свідків ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , які з пред`явлених осіб впізнали ОСОБА_4 як особу на ім`я « ОСОБА_8 », що продав ОСОБА_7 мобільний телефон «iPhone 5 16GB»; впізнали за розрізом очей, формою носу, шрамом на лівій щоці;

-протоколом огляду від 29.04.2020 року, та фототаблицею до протоколу огляду, мобільного телефону «iPhone 5 16GB», визнаного речовим доказом, яким обвинувачений ОСОБА_4 19.04.2020 заволодів у ОСОБА_5 . Вказаний мобільний телефон добровільно видав слідчому - свідок ОСОБА_7 та був повернутий під розписку потерпілому ОСОБА_5 ;

-висновком експерта № 1768/20 від 29.04.2020, що ринкова вартість мобільного телефону «iPhone 5 16GB», станом на 19.04.2020 могла складати 1200,00 гривень;

-протоколом слідчого експерименту від 28.05.2020, фототаблицею до протоколу слідчого експерименту, за участю підозрюваного ОСОБА_4 , який відтворив обставини скоєння ним злочину, яке мало місце 19.04.2020 біля будинку №14 по вулиці Калиновій в місті Дніпро, а саме, шахрайське заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_5 ; данні, отримані від ОСОБА_4 під час слідчого експерименту, не суперечать, а повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті щодо ОСОБА_4 .

Оцінюючи докази, суд вважає, що дії ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 9 жовтня 2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Відповідно до положень ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Прокурор ОСОБА_3 пропонувала призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує обставини, що пом`якшують покарання: обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готовий нести кримінальну відповідальність, добровільно своїми діями оказав допомогу на досудовому розслідуванні і суду у виясненні обставин скоєння кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для повного його розкриття, повідомивши про обставини, час та місце скоєння злочину, матеріальна шкода потерпілому відшкодована шляхом повернення мобільного телефону.

ОСОБА_4 характеризується задовільно, має постійне місце проживання, на обліку лікаря-нарколога не перебуває, не має на своєму утриманні дітей та непрацездатних осіб, неодружений, ніде не працював.

Разом з тим, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що судом згідно ст.34, п.13 ч.1 ст.67 КК України визнається обставиною, яка обтяжує покарання.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, з огляду на минулу його судимість за злочини проти власності, суд вважає, що ОСОБА_4 є особою суспільно небезпечною, яка здатна на системне вчинення кримінальних правопорушень проти власності.

Встановлені судом фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 злочину, наведені обставини про його особу, дають підстави для висновку про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого та усталеність його протиправної поведінки, а також про те, що він зневажливо ставиться до суспільства та встановлених у ньому правил, і є особою зухвалою та схильною до вирішення своїх життєвих проблем, в тому числі матеріального характеру, шляхом вчинення умисних корисливих злочинів проти власності.

Суд враховує, що ОСОБА_4 має не відбуте покарання за попереднім вироком суду, та повторно вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення проти власності, що враховується як виключні наміри ОСОБА_4 щодо скоєння злочинів та небажання стати на шлях виправлення, тому суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
ОСОБА_4 скоїв злочин під час відбування покарання, призначеного йому за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30.01.2020 року.

Покарання за даним вироком було враховано вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2021 року, який остаточно ОСОБА_4 призначив покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків.

За останнім вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.11.2021 року ОСОБА_4 остаточно призначено покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за даним кримінальним провадженням ОСОБА_4 необхідно остаточно призначити покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів.
Підстави для призначення ОСОБА_4 покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, призначення покарання з урахуванням вимог ст.ст. 75, 76 КПК України, не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_9 документально підтверджені фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 300 гривень 00 копійок.

Питання речового доказу вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371,373,374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого за даним вироком покарання, більш суворим покаранням, яке призначено за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.11.2021 року, остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 30.12.2021 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк тримання ОСОБА_4 під вартою з моменту фактичного його затримання при виконанні вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2021 року, до 30.12.2021 року
Стягнути з ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_9 документально підтверджені фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 300 гривень 00 копійок.

Відповідно до ст.100 КПК України мобільний телефон «iPhone 5 16GB» залишити власнику ОСОБА_5 .

На вирок прокурор та потерпілий можуть подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

На підставі ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

На підставі ч.7 ст.376 КПК України копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілому, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1