УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю власника майна ОСОБА_3 представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0000666 від 20.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0000666 від 20.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 20.07.21 приблизно о 02.30 год. відбулося ДТП за участі водія автомобіля марки «MERCEDES-BENZ A250» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 та пішохода ОСОБА_6 , в результаті якої пішохода з отриманими тілесними ушкодженнями доставлено до КНП «КМКЛ № 17». 20.07.21 проведено огляд автомобіля та виявлено механічні пошкодження та потертості на його поверхнях. Дане авто належить ОСОБА_3 та 20.07.21 визнано речовим доказом. Також прокурор вказує, що у справі призначено експертизу технічного стану авто, в подальшому може виникнути потреба також у проведенні інших експертних досліджень, у зв`язку із чим з метою збереження речового доказу, є необхідність у арешті вказаного вище автомобіля.

В судове засідання прокурор, будучі повідомленою про час та місце розгляду клопотання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, натомість, у своєму клопотанні просила його розглядати у її відсутність.

Присутні в судовому засіданні власник майна та її представник просили суд відмовити у задоволенні клопотання, пояснили, що ОСОБА_3 поверталася до міста Києва вночі з міста Харкова. Прямуючи додому, вона побачила, що на узбіччі стоять жінка та чоловік, який її б`є, так як навкруги нікого не було, вона вирішили під`їхати та допомогти жінці, натомість коли вона зупинила своє авто біля жінки, остання накинулась на капот її автомобіля та почала його бити та кричати, в цей час ОСОБА_3 злякалася та намагалася викликати поліцію. В подальшому по приїзду, поліція оглянула її авто та запис з відео регістратора, розміщеного в її машині та побачивши, як все відбувалося, поліцейські відмінили приїзд викликаної раніше на місце ДТП СОГ.

В судовому засіданні за клопотанням власника майна оглянуто відеозапис, який скопійовано з відео реєстратора, відповідно до якого вбачається обставини, про які повідомила ОСОБА_3 .

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення власника майна та її представника, переглянувши відеозапис, наданий останніми, щодо обставин, які мали місце 20.07.2021 року дійшла висновку про таке.

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0000666 від 20.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.286 КК України.

В обґрунтування клопотання, долучено витяг з ЄРДР, щодо реєстрації кримінального провадження, дані з бази Єдиного обліку, відповідно до якого вбачається, що 20.07.21 о 02.38 надійшло повідомлення зі АДРЕСА_1 збито жінку, в подальшому відповідно до рапорту інспектора УПП в м. Києві ОСОБА_7 від 20.07.21 о 04.23 вказано, що прибувши за вказаною адресою ним на місці було встановлено карету швидкої, в якій перебуває попередньо потерпіла ОСОБА_6 , в подальшому інспектором переглянуто запис відео реєстратора та встановлено, що водій «MERCEDES-BENZ A250» д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по пр. Наумова в м. Києві побачила конфлікт між жінкою та чоловіком, розвернувшись на авто, під`їхала щоб надати допомогу та зупинилась, після чого ОСОБА_6 накинулась на авто ОСОБА_3 та почала його бити, після чого впала з нього.

Постановою слідчого 20.07.21 року «MERCEDES-BENZ A250» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом, оскільки він був оглянутий 20.07.21 року та на ньому були виявлені механічні пошкодження та потертості, у зв`язку із чим слідчий прийшов до висновку, що авто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Також 21.07.21 року слідчим прийнято рішення про призначення експертного дослідження автомобіля «MERCEDES-BENZ A250» д.н.з. НОМЕР_1 .

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий судя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певнемайно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

До матеріалів клопотання не долучено, жодних доказів, щодо отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , не долучено протоколу огляду автомобіля, на який посилається слідчий у постанові про визнання спірного авто речовим доказом, не долучено протоколу огляду місця події, де було б зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди, локалізацію та кількість виявлених механічних пошкоджень автомобіля «MERCEDES-BENZ A250» д.н.з. НОМЕР_1 , про які зазначено у клопотанні тощо.

Враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0000666 від 20.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.286 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1