Єдиний унікальний номер 448/1580/21
Провадження № 1-кп/448/55/22
У Х В А Л А
Іменем України

20.01.2022 року Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:
прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду в м. Мостиська по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000798 від 10.11.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої та

зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 , працюючої на посаді

начальника відділу ЦНАП Судововишнянської міської ради,

раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 362 Кримінального кодексу України,

розглянувши клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі вимог ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження,

І. Суть клопотання, що вирішується.
1. В провадженні Мостиського районного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000798 від 10.11.2019 року щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 362 Кримінального кодексу України.

2. У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі вимог ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в автоматизованій системі, вчинене особою, яка має доступ до неї, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, яке вчинила о 17.27 год. 07.11.2019 року. Зазначив, що обвинувачена своєї вини у інкримінованому їй діянні не визнає, оскільки, не вчиняла жодних протизаконних дій. Вказав, що на момент вчинення обвинуваченою діяння, яке мало місце 07.11.2019 року діяла редакція Кримінального кодексу України від 18.10.2019 року, згідно ст. 12 КК України (чинного на момент вчинення діяння) злочин передбачений ч. 1 ст.362 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Посилається також на те, що згідно п.1.ч.1 ст. 49 КК України в редакції від 18.10.2019 року, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі. У зв`язку з наведеними обставинами просить клопотання задовольнити.
3. Обвинувачена в підготовчому судовому засіданні клопотання захисника підтримала, просить його задовольнити, з підстав наведених у ньому. Пояснила, що повністю заперечує вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Крім того, підтвердила обізнаність щодо наслідків закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

4. Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

ІІ. Встановлені Судом обставини.
5. ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона перебуваючи згідно розпорядження Мостиської районної державної адміністрації №50/1-05 від 01.03.2016 на посаді державного реєстратора сектору з питань державної реєстрації Мостиської районної державної адміністрації та будучою зобов`язаною дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема приймати документи для державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;перевіряти документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; перевіряти документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; вести єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, формувати, вести та забезпечуєвати зберігання реєстраційних справ, володіючи ідентифікатором доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, всупереч частини 2 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців та громадських формувань», використовуючи своє службове становище, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, достовірно знаючи, що реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, без належних на те законних підстав, 07.11.2019 о 17:27 хв., перебуваючи на робочому місці, що за адресою: м.Мостиська, вул.Грушевського, 22, використовуючи власний ідентифікатор доступу, вчинила несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в Єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, шляхом внесення відомостей щодо заборони вчинення реєстраційних дій стосовно ТзОВ «Північно-український будівельний альянс» , тим самим несанкціоновано внісши зміни до інформації, яка обробляється Єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

6. Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується за частиною першою статті 362 КК, а саме: несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в автоматизованій системі, вчинене особою, яка має право доступу до неї.
ІІІ. Мотиви, з яких виходить Суд і положення закону, яким він керується.
7. Глава 24 параграфу 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

8. Так, за змістом статті 286 КПК звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

9. Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, наведене питання за приписами норм ч. 3 ст. 314 КПК України може бути вирішено і під час підготовчого судового засідання.

10. Статею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

11. Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

12. За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

13. Пункт 1 ч. 1 ст. 49 КК України передбачає строк два роки для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

14. Для закриття справи на підставі згаданої статті необхідна вся сукупність наведених у законі умов, відсутність хоча б одного із цих складових елементів виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

15. Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України (в редакції Закону від 18.10.2018 року, яка діяла на дату вчинення інкримінованих ОСОБА_4 протиправних дій), передбачала покарання у вигляді штрафу в розмірі від двох тисяч до чотирьох тисячнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років.

16. Згідно з ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

17. Отже, кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 362 КК України (станом на дату вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 ) відноситься до проступків, а відповідно строки давності притягнення до кримінальної відповідальності спливають по закінченні дворічного періоду.

18. Беручи до уваги п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року №12, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялась від слідства або суду та не вчинила нового злочину.

19. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

20. Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

21. Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує

(ч.8 ст.284 КПК України).

22. У відповідності до вимог ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

23. Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

24. Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, не тільки виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №192/3301/16-к від 25.02.2021.

25. Крім того, дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України (постанова ВС від 11.11.2020 р. справа №455/229/17 (провадження №51-3298км20).

26. Відповідно до ч. 1ст. 49 КК обчислення строку давності починається з дня скоєння злочину. Часом скоєння злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або допущення бездіяльності. Отже, днем скоєння злочину, за ст. 49 КК, слід уважати добу, до закінчення якої особою було вчинено дію або допущено бездіяльність, які є ознаками об`єктивної сторони складу злочину.

ІV. Висновок Суду.
27. Враховуючи наведені норми закону, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані суду матеріали, судом встановлено, що що діяння, яке ставиться в провину ОСОБА_4 мало місце о 17.27 год. 07.11.2019 року, а тому на даний час пройшло два роки з моменту вчинення кримінального правопорушення.

28.Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши заявлену згоду на таке звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 , з огляду на те, що кримінальне правопорушення, інкриміноване обвинуваченій, відноситься до кримінальних проступків, обвинувачена не ухилялася від досудового слідства або суду, до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, судимостей немає, Суд приходить до переконання, що клопотання захисника обвинуваченої слід задовольнити, звільнивши останню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 362 та закрити кримінальне провадження.

29. Будь-які дані, які б перешкоджали звільненню ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриттю кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 статті 49 КК Судом не встановлено.

30. Цивільний позов не заявлявся.

31. Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

32. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
33. Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 застосований згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 25.11.2021 року у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України на строк до 2 місяців (до 25.01.2022 року включно) скасувати.

Керуючись ст. ст. 284-288, 314, 371, 372, 376 КПК України, ст. ст. 12, 44, 49, 362 КК України, суд,

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

2. ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України на підставі вимог ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

3. Кримінальне провадження за №0000798 від 10.11.2019 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України - закрити.

4.Цивільний позов не заявлявся.

5.Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

6. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
7. Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 застосований згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 25.11.2021 року у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України на строк до 2 місяців (до 25.01.2022 року включно) скасувати.

8. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

9. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено учасникам справи 25.01.2022 року о 17.30 год.

Суддя: ОСОБА_1

Оригінал ухвали.