Справа №297/2799/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІР ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали обвинувального акта з угодою про визнання винуватості від 20 грудня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 31 серпня 2021 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свалява Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, не одруженого, не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, на посаді-механіка відділення радіозв`язку військової частини НОМЕР_1 , солдата, громадянина України,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
встановив:
Солдат ОСОБА_5 ,будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою ухилитися від проходження військової служби, під час дії особливого періоду, 11.08.2021самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та був відсутній на військовій службі по 20.10.2021року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
В підготовчому судовому засіданні прокурор надав суду угоду про визнання винуватості від 20 грудня 2021 року, укладену між ним - прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , згідно якої останній беззастережно та у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, в обсязі згідно обвинувального акта від 20 жовтня 2021 року. Також, вказаною угодою сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 407 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, та на підставі ст. 75 КК України, про звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та із покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України (а.с. 30-37).
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 ствердив, що укладення угоди про визнання винуватості було добровільним, просив затвердити таку.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості. Ствердив, що наслідки затвердження такої та наслідки її невиконання йому відомі, а укладення угоди є добровільним. Останній свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю та погодився на призначення узгодженого покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, та звільнення його, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та його підзахисним. Ствердив, що така була укладена добровільно.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Так, згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена в тому числі і угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
При цьому, в ході підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 20 грудня 2021 року, укладену між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначити останньому узгоджені сторонами вид і міру покарання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався. Клопотань про обрання відносно останнього запобіжного заходу під час підготовчого судового засідання до суду не надходило.
Речові докази та судові витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд,
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 грудня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 31 серпня 2021 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 20 грудня 2021 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення, та покласти на нього обов`язки, згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Олександр ФЕЙІР