Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1054/20
Провадження №: 1-кп/332/354/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2021 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за №0001596 від 13.11.2019відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, із повною загальною середньою освітою, не працює, незаміжня, має на утриманні неповнолітню дитину 2016 року народження, зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима: 27.05.2021 Шевченківським районним судом Харківської області за ч.ч.1,2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з випробуванням на 2 роки, відповідно до ст.75 КК України,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з клопотанням прокурора ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту також додані: письмова заява підозрюваної, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні; письмова заява потерпілої ОСОБА_5 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, в тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваною своєї винуватості.
Так, 06.11.2019 року , приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в коридорі
квартири АДРЕСА_3 ,
переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з
карману куртки, яка знаходилась на вішалці для одягу, мобільний телефон марки
«Huawei Y7 2019» модель «DUB-LX1» в корпусі чорного кольору
імеі: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку
судової товарознавчої експертизи №10-188 від 22.04.2020 року складає 2950
гривень 67 копійок, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після чого, розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим
спричинила потерпілій матеріальну шкоду на вказану вище суму.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Викладені обставини не оспорюються учасниками судового провадження, під час досудового розслідування підозрювана ОСОБА_3 , представлена захисником, беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності.
Потерпіла ОСОБА_5 згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Підозрювана і потерпіла ознайомлені з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку, без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, враховує відомості про особу обвинуваченої - раніше судима, не працює, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у наркологічному диспансері не перебуває, під наглядом лікаря-психіатра не знаходиться.
Обставинами, які пом`якшують покарання, передбачені статтею 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені статтею 67 Кримінального кодексу України, не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих, відсутність працевлаштування та джерела доходів, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у виді громадських робіт.
Також судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 27.05.2021 року. ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених.1 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнена від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 2 роки. Згідно положень ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_3 відповідні обов`язки.

Згідно частин 1, 4 :/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_311/ed_2017_07_11/pravo1/ НОМЕР_3 .html?pravo=1#311" title="Кримінальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2341-Iст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Злочин у вчиненні якого ОСОБА_3 визнана винною у цьому кримінальному провадженні, вчинений 06.11.2019р., тобто до ухвалення вироку Шевченківським районним судом Харківської області від 27.05.2021 р., а тому остаточне покарання підлягає призначенню з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Але, відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З огляду на вищезазначене, враховуючи, що до ОСОБА_3 застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, злочин в якому вона визнана винною у цій справі вчинений до постановлення вироку в першій справі, покарання за це кримінальне правопорушення належить відбувати реально у вигляді громадських робіт, відповідно цей вирок та вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 27.05.2021р. підлягають виконанню самостійно.

Цивільний позов не заявлено.
По справі була проведена судово-товарознавча експертиза на загальну суму 2950,67 грн. Витрати по проведенню вищезазначеної експертизи, яка була проведена спеціалізованою державною установою, відповідно до ч.2 ст.122 КПК України віднести за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.
Даний вирок та вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 27.05.2021р. відносно ОСОБА_3 виконувати самостійно.
Речові докази:
- специфікацію № від 06.11.19р., яку долучено до матеріалів кримінального провадження залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон «Huawei Y7 2019» модель «DUB-LX1», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити в користування власнику.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим і потерпілою за виключенням підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1