КОПІЯ
ЄУН справи 678/792/20
Провадження №1-кп-678-34/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року смт.Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого-адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт.Летичів матеріали кримінального провадження №0000057 від 11.03.2020 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого на посада лісника в ДП «Летичівський держлаісгосп», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2020 року, близько 01 години, навпроти автовокзалу, що розташований в АДРЕСА_2 ОСОБА_6 під час суперечки із потерпілим ОСОБА_5 діючи умисно маючи на меті спричинити тілесні ушкодження наніс останньому скляною пляшкою удар в ліву частину обличчя, чим завдав потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: підшкірного крововиливу лівої навколо очної ділянки, крововиливу під оболонки лівого ока, забою м`яких тканин лівої щоки, струсу головного мозку, переломів передньої та верхньої гайморової пазухи, переломів лобного та скроневого відростків лівої виличної кістки, які за своїм характером відповідно до висновку експерта № 58 від 27.04.2020 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю та показав, що 09 березня близько 01 години ночі біля автовокзалу в смт. Летичів, між ним та невідомими йому хлопцями розпочався словесний конфлікт, який згодом переріс у бійку. Після бійки конфлікт вичерпався, підійши до ОСОБА_5 і між ними знову почалась суперечка, під час якою він із землі підняв порожню скляну пляшку та наніс нею один удар у ліву частину обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив йому тілесні ушкодження.

У вчиненому кається та просить вибачення у потерпілого. Завдану шкоду відшкодував частково Матеріальну шкоду відшкодовано в повному обсязі за виключенням коштів, які перераховувались обвинуваченим в сумі 4662 . грн.18 коп., як благодійна допомога лікувальному закладу, так як сплата вказаної допомоги лікувальному закладу здійснювалась із добровільної волі потерпілого ОСОБА_5 , та необумовлена лікувальним процесом, який надавався потерпілому лікувальним закладом. Щодо відшкодування моральної шкоди покладається на думку суду та просить її відшкодувати в мінімальному розмірі.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 09 березня 2020 року близько 01 години ночі він із своїм швагром ОСОБА_8 та знайомим ОСОБА_9 перебували поблизу кіосків, які розташовані на території автовокзалу, що в смт. Летичів. В цей час між його швагром та ОСОБА_6 виникла суперечка, яка переросла у бійку. Після вичерпання конфлікту до нього підійшов ОСОБА_6 , який вважав, що конфлікт не повністю вичерпано та піднявши із землі пляшку наніс йому удар у ліву частину обличчя, після чого він відчув різкий біль у ділянці лівого ока. Наступного дня він звернувся до лікарні.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , вказав на те що ОСОБА_6 частково відшкодував матеріальну шкоду, тому просить стягнути із останнього матеріальну шкоду в розмірі 4662 грн. 18 коп., крім того зважаючи на те, що він переніс сильні моральні, фізичні та душевні страждання, також просить стягнути 80000 моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Сукупність доказів дає підстави суду зробити висновок, що дії ОСОБА_6 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні прокурор просить визнати винним ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки із застосуванням ст. 75 КУК України з іспитовим строком на 1 рік роки.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просить призначити покарання, яке обвинувачений може відбувати за його місцем роботи, щиро розкаявся у скоєному, попросив вибачення у потерпілого, відшкодував матеріальну шкоду та працюючи буде відшкодовувати моральну шкоду яку визначить суд. При цьому просять врахувати, що його цивільна дружина вагітна та знаходиться на четвертому місяці вагітності, Також просять врахувати його сімейний стан, а саме смерть батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин за ч.1 ст. 122 КК України є злочином середньої тяжкості.

ОСОБА_6 має позитивну характеристику за місцем проживання, працює, у вчиненому щиро кається, просить вибачення у потерпілого, частково відшкодував шкоду, тому суд рахує ці обставини, обставинами які пом`якшують покарання.

Окрім того, суд враховує, що цивільна дружина знаходиться на четвертому місяці вагітності.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлені.

Крім того, відповідно до наданої досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження його волі та становить середню небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб), ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінено як середні.

В пункті першому Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7від 24жовтня 2003року звернута увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог статті 65КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи верховенства права законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи все в сукупності, враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу винного, доповідь органу пробації суд вважає, що міра покарання обвинуваченому повинна бути призначена у середній межі санкції частини 1 статті 122 КК України у виді виправних робіт із відрахуванням в дохід держави 20 відсотків розміру від його заробітку, що є необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_6 на його користь моральної шкоди в розмірі 80000 гривень, який обґрунтовує тим, що він переніс фізичну біль та душевні страждання, також перебував на тривалому лікуванні, що призвело до порушення нормального ритму життя.

Крім того, просить стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 4662 грн. 18 коп., так як вся інша матеріальна шкода ним відшкодована.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовільняє цивільний позов повністю, або частково чи відмовляє в ньому.

Суд вважає, що позов частково підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Норми ст. 23 ЦК України вказують на те, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, вважаючи на характер та обсяг завданої шкоди потерпілому, який пов`язаний з фізичними стражданнями потерпілого, перенесеними травмами, тривалим лікуванням, порушенням звичного способу життя та можливістю активно працювати та заробляти кошти на своє проживання, суд з врахування особи обвинуваченого, його сімейного та майнового стану, враховуючи часткове добровільне відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди, дійшов висновку про часткове задоволення позову та рахує за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого завдану моральну шкоду в розмірі 25 000 (двадцять п`ять) гривень.

Крім того, суд рахує, що у відшкодуванні матеріальної шкоди в сумі 4662 грн. 18 коп. слід відмовити так, як ці виплати пов`язані із благодійною допомогою, яка вносилась потерпілим на рахунок лікувального закладу добровільно і не зумовлена проведенням лікувального процесу відносно потерпілого, а є добровільною пожертвою спрямованою на покращення матеріально-технічного стану лікувального закладу (Закон України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» від 05.07.2012 року зі змінами «благодійник» - дієздатна фізична особа або юридична особа приватного права (у тому числі благодійна організація), яка добровільно здійснює один чи декілька видів благодійної діяльності; «благодійна діяльність» - добровільна особиста та/або майнова допомога для досягнення визначених цим Законом цілей, що не передбачає одержання благодійником прибутку, а також сплати будь-якої винагороди або компенсації благодійнику від імені або за дорученням бенефіціара).

Інша матеріальна шкода обвинуваченим відшкодовано в повному обсязі.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 не обиралася.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити покарання 1 (одного) року 2 (двох) місяців виправних робіт за місцем роботи із відрахуванням в дохід держави 20 відсотків від його заробітку.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 25000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Звіру ОСОБА_10 у відшкодуванні матеріальної шкоди - відмовити.

Речові докази, а саме: DVD-R диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована на проти місця скоєння злочину, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1

Вирок не набрав законної сили

Секретар ОСОБА_11