печерський районний суд міста києва
Справа № 757/595/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань у кримінальному проваджені №0002380,

В С Т А Н О В И В:
10.01.2022 адвокат ОСОБА_3 , який діє ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчих групи слідчих в кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2021 року внести зміни в короткі записи про кримінальні правопорушення, що розслідуються в межах цього кримінального провадження.

У судове засідання особа, яка звернулася із скаргою, не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд скарги у її відсутність, скаргу підтримала з викладених в ній підстав.

Слідчий до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу до суду просила розглянути її без її участі, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу за відсутності учасників, які належним чином повідомлені про розгляд скарги.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя встановив, що адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого із клопотанням в порядку ст. 220 КПК України щодо приведення опису кримінальних правопорушень у ЄРДР у відповідність до вимог ст. 17 КПК України, ст. 62 Конституції України.

Ознайомившись зі змістом витягу з ЄРДР в кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2021 скаржник виявив, що фабули кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 та ч. 2 ст. 364 КК України в кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2021 року не відповідають презумпціям забезпечення доведеності вини та невинуватості.

Скаржник стверджує, що у всіх чотирьох записах, члени родини ОСОБА_6 ще на стадії реєстрації кримінального провадження отримали безальтернативний статус правопорушників. При цьому, короткий виклад фактичних обставин є, по суті, формулюванням обвинувачення.

Водночас наголошує на тому, що таке формулювання короткого опису кримінальних правопорушень цитується слідчими суддмия при наданні дозволів на проведення слідчих та процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, а відтак поширення цих рішень серед третіх осіб порушує особисті права та свободи ОСОБА_5 .

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Єдиний реєстр досудових розслідувань (ЄРДР) - це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності та надання інформації про відомості, внесені до Реєстру.

ЄРДР утворено та ведеться відповідно до вимог КПК України, Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.20120 №298.

За змістом ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості про дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Порядок наповнення відомостями Реєстр передбачено у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення № 298 (далі Положення).

За змістом п. 7 глави 1 розділу 2 Положення реєстраторами реєстру є: прокурори, у тому числі керівники органів прокуратури; керівники органів досудового розслідування; керівники органів дізнання; слідчі органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 14 глави 1 розділу 2 Положення при внесенні до Реєстру відомостей про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (фабули), в обов`язковому порядку відображаються дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), яка (які) є потерпілою (потерпілими), дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.

У наступному пункті вказано, що відомості, невідомі на час реєстрації кримінального правопорушення, вносяться до Реєстру після їх встановлення відповідно до порядку, визначеного главою 8 цього розділу.

Стаття 276 КПК України унормовує випадки повідомлення про підозру, зокрема, при наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

З приєднаного до скарги витягу з ЄРДР в кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2021 вбачається, що реєстратором в цьому кримінальному провадженні є слідчі другого слідчого відділу територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві. Станом на день розгляду жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 та ч. 2 ст. 364 КК України.

Водночас, внесений до ЄРДР короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення містять формулювання обвинувального характеру щодо ОСОБА_4 .

Зокрема, в частині викладення фактичних обставин справи, пов`язаних із кримінально-правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 212 КК України ОСОБА_4 фігурує як: замовник будівництва багатоповерхових будинків у складі житлових комплексів на території Києво-Святошинського району Київської області, який здійснює систематичну реалізацію квартир у збудованих будинках «в порушення вимог діючого законодавств у сфері оподаткування».

Аналогічний контекст кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, яке здійснюється за фактом зловживання службовим становищем особами, що здійснюють контролюючі заходи на території Київської області, в якому реєстратор зазначив «прикриття незаконної діяльності забудовника Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_4 ».

Слідчий суддя приходить висновку, що вимоги скарги є обґрунтованими, а сама скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

При цьому Європейський суд з прав людини зазначає, що презумпцію невинуватості буде порушено, якщо судове рішення або заява посадової особи щодо особи, обвинуваченої у вчиненні кримінального злочину, відображає думку про її вину до того, як вона буде доведена відповідно до закону. Достатньо мати навіть за відсутності будь-якого формального висновку певні підстави припускати, що суд або посадова особа вважає обвинуваченого винним.

Принцип презумпції невинуватості поширюється насамперед на стадію досудового розслідування. Від самого початку кримінального провадження і до завершення судового перегляду цей принцип має дотримуватися. Позиція ЄСПЛ щодо цього питання послідовна.

У рішенні від 6 грудня 1988 року у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) ЄСПЛ зауважив про те, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб судді, виконуючи свої завдання, відійшли від упередженої думки, що обвинувачений учинив інкримінований йому злочин. Тягар доказування лежить на обвинуваченні, а кожний сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого. Із цього також випливає, що обов`язком обвинувачення є інформування особи про висунуті обвинувачення, щоб вона могла підготувати та належним чином представити аргументи на свій захист.

У рішенні рішення ЄСПЛ від 21 вересня 2006 року у справі «Грабчук проти України» (Grabchuk v. Ukraine) суд зазначив, що у цій справі рішення про закриття кримінальної справи проти заявниці були сформульовані у термінах, які не залишають сумніву щодо погляду на те, що вона вчинила злочин. Зокрема, у своєму рішенні слідчий використав слова: «в діях заявниці є склад злочину» та «моменту, коли заявниця вчинила злочин», а районний суд зазначив, що в діяннях заявниці «вбачаються ознаки злочину». Суд констатував порушення презумпції невинуватості, а отже порушення п. 2 ст. 6 Конвенції. «Крім того, є рішення ЄСПЛ щодо порушення презумпції невинуватості, яке відбулося в позапроцесуальний спосіб. Тобто коли представники органів влади роблять заяви, з яких можна дійти висновку про винуватість тієї чи іншої особи у певних кримінальних правопорушеннях. Наприклад, це рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року у справі «Шагін проти України» (Shagin v. Ukraine)».

За таких обставин можна дійти висновку щодо порушення принципу забезпечення доведеності вини та презумпції невинуватості при внесенні реєстратором відомостей до ЄРДР в кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2021.

Відповідно до Положення, витяг з Реєстру - це згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування.

Таким чином у офіційному документі сторони обвинувачення без притягнення особи до кримінальної відповідальності міститься формулювання про вчинення нею злочину.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2 , 8, 22, 26, 177, 178, 179, 182, 183, 201, 205, 309, 372, 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань у кримінальному проваджені №0002380 - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену посадову осіб у кримінальному провадженні № 0002380 змінити короткі записи №№ 1, 2, 3, 4 про кримінальні правопорушення за ознаками, передбаченими ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 364 КК України в кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2021 року внесеного до ЄРДР 20.11.2020 року шляхом виключення з тексту ідентифікуючих відомостей про : « ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 », « ОСОБА_4 », « ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 ». як осіб, які вчинили кримінальні правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1