Справа № 401/809/21
Провадження№ 1-кп/401/74/22.
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючий суддя: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

з участю:

прокурора: ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_9

захисника: ОСОБА_10

законного представника обвинуваченого: ОСОБА_11

представників Служби у справах дітей ОСОБА_12

ОСОБА_13

інспектор ювенальної превенції ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Світловодську обвинувальні акти у кримінальному провадженні № 0000021 від 16.02.2021 року, № 0000317 від 24.06.2021 року № 0000509 від 14.09.2021 року за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Світловодського міськрайонного суду знаходиться вказані кримінальні провадження, обвинувальні акти по яких надійшли до Світловодського міськрайонного суду.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку обраного обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що у ході досудового розслідування 17.11.2021 року слідчим суддею Світловодського міськрайонного суду відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. ОСОБА_9 постійного джерела заробітку не має, схильний до вчинення злочинів, не з`являвся за викликом до поліції та суду, тому у справі існують ризики переховування від органів досудового розслідування та суду і продовження злочинної діяльності

Слідчим суддею під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор вважає, що підстави для зміни на більш м`який запобіжний захід або скасування даного запобіжного заходу щодо обвинуваченого відсутні.

Клопотання прокурора підтримали потерпілі, представники Служби у справах дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та інспектор ювенальної превенції ОСОБА_14 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 , вказує що належну процесуальну поведінку її підзахисного може забезпечити більш м`який запобіжний захід, а тому просить змінити винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою на інший, який не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, а саме домашній арешт за місцем проживання батька ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_9 та законний представник ОСОБА_11 поділяють думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд дійшов такого висновку.

Згідно матеріалів кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_9 ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду від 17.11.2021 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обираючи вказаний запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме що перебуваючи на волі, він має реальну можливість для уникнення відповідальності, переховуватись від суду, а також за відсутності офіційних джерел доходів може вчинити інші кримінальні правопорушення. У зв`язку із цим вважав за недоцільне застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно п. 36 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» № 37466/04 від 20 серпня 2010 року, яке набуло статусу остаточного, суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначене, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Встановлено, що неповнолітній ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні серії злочинів проти власності, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на певний строк у тому числі до семи років, веде аморальний та антисоціальний спосіб життя. Батько неповнолітнього ОСОБА_9 , вихованням сина не займається та не має впливу на його поведінку.
Беручи до уваги характеристику особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , та те що він обвинувачується у вчиненні серії злочинів проти власності, які ним вчинені під час здійснення судового провадження щодо нього за іншим обвинувачення, що свідчить про його суспільну небезпечність та схильність до вчинення злочинів, суд встановлює наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з метою запобігти ризикам, суд не знаходить підстав для обрання ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, а тому вважає необхідним щодо нього залишення запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З метою запобігання спробам переховуватись від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, суд виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, та вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним для запобігання встановленим ризикам.

З огляду на те, що строк дії запобіжного заходу обраного обвинуваченому ОСОБА_9 спливає 11 березня 2022 року, і до цього часу судове провадження не може бути завершеним, з огляду на значний обсяг доказів, які підлягають дослідженню в об`єднаному кримінальному провадженні, обмежений графік конвоювання осіб, які утримуються під вартою, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до восьмидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_9 наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість вчиненого, наявність майнової шкоди, матеріальне та сімейне становище обвинуваченого, стан здоров`я, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_9 , заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 1 січня 2022 року складає 2481 грн., тобто у сумі 49620 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197 ч. 3 ст. 331 КПК України,-
УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ч. 3 ст. 185 ч. 2 ст 189, ч. 2 ст. 190 КК України, строк тримання під вартою, який не може перевищувати двох місяців, тобто до 16 квітня 2022 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_9 обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави для обвинуваченого ОСОБА_9 визначити у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у національній грошовій одиниці, що станом на 1 січня 2022 року складає 2481 грн., тобто у сумі 49620 грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:
- прибувати за вимогою суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи;
- докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Копію ухвали направити учасникам судового провадження та до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1