Провадження № 1-кп/947/978/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.09.2021 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000335 від 13.05.2021 року у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17.03.2021 року Київським районним судом м. Одеси за ст.126-1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, звільненого від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 перебуває на превентивних обліках Національної поліції України за категорією «сімейний насильник», в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», повторно, умисно та безпричинно у період часу з 11.03.2021 року по 16.04.2021 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні та призвело до психічного розладу невротичного характеру (регістру) у вигляді: «Розладу адаптації у вигляді пролонгованої депресивної реакції».
Таким чином, кожного разу окремо, а саме 11.03.2021 року о 14:00 год., 11.04.2021 року о 06:15 год., 12.04.2021 року о 16:30 год., 15.04.2021 року о 06:00 год., 16.04.2021 року о 07:00 год., перебуваючи з адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин, провокував словесний конфлікт, в ході якого діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинював відносно своєї матері ОСОБА_6 психологічне, економічне та фізичне насильство у вигляді словесних образ, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні гідності останньої, тому ОСОБА_4 було визначено винним у скоєнні ряду адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.173-2 КУпАП домашнього насильства відносно ОСОБА_6 , що з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, виразилось у систематичному домашньому насиллі психологічного, економічного та фізичного характеру ОСОБА_4 по відношенні до своєї матері ОСОБА_6 .
За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного економічного насильства щодо особи, з якою раніше перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.
Дійсно, у період часу з 11.03.2021 року по 16.04.2021 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 фізичне, психологічне, економічне насильство.
У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.
На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного економічного насильства щодо особи, з якою раніше перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство) доведена у повному обсязі.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, а також той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 вже був засуджений за аналогічне кримінальне правопорушення, однак на шлях виправлення на встав, належних висновків для себе не зробив, та знов вчинив умисний злочин, у зв`язку з чим, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити показання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного цим вироком покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2021 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, визначивши остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід, обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін, до набранням вироком суду законної сили.

Строк відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі розраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1