Провадження № 1-кп/557/129/2021
Справа № 557/1595/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
секретар судових засідань ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща обвинувальний акт в кримінальному провадженні про вчинення кримінального проступку, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2021 року за № 0000130, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горбаків Гощанського району Рівненської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
03 липня 2021 року приблизно о 22 год. перебуваючи на проїзній частині поблизу будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 під час словесного конфлікту з ОСОБА_4 вхопився своїми руками за кисті двох рук останньої та умисно зі значним зусиллям притиснув її до дерев`яного паркану, внаслідок чого для ОСОБА_4 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді двох саден на долонній поверхні правої кисті. У подальшому ОСОБА_3 відпустивши руки ОСОБА_4 та стоячи до неї обличчям умисно завдав їй один удар правою ногою в область підборіддя, в результаті чого спричинив для неї тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на підборідді. Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 610 від 07 липня 2021 року як кожна окремо, так і у своїй сукупності, тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4 у вигляді двох саден на долонній поверхні правої кисті та крововиливу на підборідді, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, визнав повністю, у скоєному розкаявся, підтвердив обставини скоєння ним проступку, які викладені в обвинувальному акті, та дав показання стосовно обставин скоєння ним проступку, - час, місце, спосіб скоєння проступку.
Зокрема, показав, що 03 липня 2021 року він йшов додому, коли потерпіла ОСОБА_4 нецензурно висловилася щодо його матері. Після того, як він прийшов додому він знову вийшов на вулицю. Тим часом під`їхала поліція, яку викликала ОСОБА_4 . Під час, як остання давала поліції пояснень він підійшов до ОСОБА_4 та схопивши її за руки і притиснув до паркану. Після того, як поліція почала складати щодо нього протокол, ОСОБА_3 прямим ударом ноги вдарив потерпілу в обличчя, в ділянку підборіддя. У скоєному розкаявся, просив пробачення у потерпілої, обіцяв, що подібне більше ніколи не повториться.

Потерпіла в судовому засіданні дала показання, відповідно до яких 03 липня 2021 року ОСОБА_3 зі своїм приятелем сиділи на лавці біля її будинку і кидали в нього каміння. Коли вона попросила їх припинити, вони почали ображати її, через що вона викликала поліцію. Під час надання нею пояснень працівникам поліції ОСОБА_3 нецензурно ображав її, і врешті схопив її за руки і притис до паркану. Після того як працівники поліції почали складати щодо ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 вдарив її ногою у підборіддя, внаслідок чого в неї тріснула нижня губа зсередини. Просила, щоб ОСОБА_3 поніс відповідальність в межах закону.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у скоєнні інкримінованому йому проступку підтверджується доказами, зібраними стороною обвинувачення, які відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, оскільки обставини скоєння проступку учасниками процесу не оспорюються.
Показання обвинуваченого, суд оцінює як правдиві, оскільки в цілому вони узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження.

Дослідивши безпосередньо всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого.
Дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ст. 125 ч.1 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.125 ч.1 КК України, ступінь тяжкості вказаного правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.
Судом досліджено характеризуючі дані обвинуваченого, який раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, неодружений.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, під час досудового слідства не встановлено.
При призначенні покарання суд відповідно до ст.ст. 65-68 КК України враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, а також обставини, що пом`якшують покарання, вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових правопорушень, що відповідає меті покарання, зазначеної в ст. 50 КК України.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального проступку ОСОБА_6 приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 , покарання у виді громадський робіт в межах розміру, передбаченого санкцією ч.1 ст.125 КК України.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався. Клопотань про обрання такого в ході судового розгляду не надходило.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України і призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право в суді отримати копію вироку.
Копія вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1