Справа №477/1273/21
Провадження №1-кп/477/204/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мішково-Погорілове Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, одруженої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, перебуваючої у відпустці по догляду за дитиною, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Наприкінці травня 2021 року, точну дату під час досудового розслідування та судового розгляду встановити не вдалось за можливе, близько 10.00год. ОСОБА_3 проходила біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де виявила, що у даному будинку ніхто не проживає, та у неї раптово виник намір вчинити крадіжку майна з вказаного будинку з метою отримання матеріального прибутку.

Після чого, в ніч з 29 на 30 травня 2021 року, близько 01.00год ночі, більш точний час під час досудового розслідування та судового розгляду встановити не вдалось за можливе, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вийшла з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та підійшла з тильної сторони городу домоволодіння АДРЕСА_2 та впевнившись у відсутності сторонніх осіб перелізла через дерев`яний паркан на територію городу та направилась до господарського двору, де підійшла до приміщення сараю та заздалегідь приготовленим та принесеним з собою металевим ломом збила замок з вхідних дерев`яних дверей, після чого проникла всередину, де виявила габаритний лом металу, який вирішила викрасти та перевезти за допомогою тачки господарської, яка знаходилась за її місцем проживання.

Пішовши до місця свого проживання, ОСОБА_3 взяла тачку, повернулась до домоволодіння АДРЕСА_2 , перелізла через паркан на територію зазначеного домоволодіння, незаконно проникла до сараю, звідки таємно викрала належне потерпілій ОСОБА_5 майно, а саме: лому металу загальною вагою100кг, вартістю 5грн. за 1 кг, на загальну суму 500грн.

З викраденим з місця події обвинувачена зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 500грн.

Відповідальність за дії, вчинені ОСОБА_3 , передбачена ч.3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена визнала себе винною повністю, підтвердила обставини, викладені у обвинувальному акті, та пояснила, що через нестачу грошей вирішила вчинити крадіжку з домоволодіння АДРЕСА_2 , оскільки знала, що там ніхто не живе. Наприкінці травня 2021 року, о 01.00год ночі, вона проникла на територію зазначеного домоволодіння, де з дверей сараю збила ломом замок та винесла звідти п`ять фрагментів лому металу, який перекинула через паркан та тачкою перевезла додому, після чого здала на пункт прийому металобрухту, отримавши 500грн., які витратила на власні потреби. З кількістю та вартістю викраденого, зазначеного в обвинувальному акті, погодилась, у вчиненому розкаялась, попросила вибачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що в будинку АДРЕСА_2 вона постійно не проживає. 29 травня 2021 року вона з чоловіком були в домоволодінні, обрізали дерева. Приїхавши до домоволодіння 02 червня 2021 року, побачили, що відкриті двері сараю, після чого виявили, що був виламаний замок та зникнення металу, який зберігався у сараї. У дворі були помітні сліди від металу та взуття, а також були виявлені сліди тачки. Вона викликала працівників поліції. На пункті прийому металобрухту була виявлена металева плита, яка зберігалась у неї в сараї. Згодом їй стало відомо, що крадіжку вчинила ОСОБА_3 . Не наполягала на призначенні обвинуваченій покарання, пов`язаного з позбавленням волі.

За згодою прокурора, обвинуваченої та потерпілої, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності її позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої у викраденні майна потерпілої та кваліфікує її дії за частиною 3 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, судом враховується, що вона вчинила тяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, 2007, 2009 та 2019 року народження, на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, вину у вчиненому визнала повністю, у вчиненому розкаялась.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини, щире каяття.

Враховуючи тяжкість та обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченої, сукупність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи позиції потерпілої та прокурора, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченій покарання у мінімальних межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, вважаючи саме такий вид покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів та, враховуючи тяжкість злочину та дані про особу обвинуваченої, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

Речовий доказ по справі: металеве полотно розміром 1х2,5м, вагою 25кг, передане під розписку потерпілій, залишити останній за належністю.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ по справі: металеве полотно розміром 1х2,5м, вагою 25кг, передане під розписку потерпілій, залишити останній за належністю.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1