Справа №752/8262/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/4956/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката, який діє в інтересах
ПрАТ «АТП-1» ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотанняза апеляційною скаргою адвоката, яка діє в інтересах заявника ПрАТ «АТП-1» ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2021 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000245 від 09.04.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ст.219, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

25 червня 2021 року прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000245 від 09.04.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ст.219,ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.191 КК України, а саме: на 100% акцій ПрАТ «АТП-1» () в кількості 3 943 920 шт., код цінних паперів UA, шляхом встановлення заборони, у тому числі, але не виключно, передавати у заставу, управління, змінювати власника, володільця, номінального утримувача, зберігача та (або) депозитарія, змінювати рахунки, на яких зберігаються вказані акції, та розпорядників таких рахунків, списувати, переказувати вказані акції з рахунків у цінних паперах та (або) зараховувати, переказувати, переміщувати вказані акції з рахунків у цінних паперах та (або) зараховувати, переказувати, переміщувати вказані акції на рахунки інших осіб, використовувати для участі і голосування на загальних зборах; заборонивши публічному акціонерному товариству «Національний депозитарій України» (, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, буд.17/8) та іншим депозитним установам, що здійснюють облік права власності на цінні папери емітентів у депозитарній системі України, здійснювати облікові операції щодо внесення до системи депозитарного обліку щодо простих іменних акцій ПрАТ «АТП-1» () код цінних паперів UA.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2021 рокуклопотання про арешт майна задоволено. Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя послався на врахування того, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки саме на заволодіння ним спрямовані дії осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, яка діє в інтересах заявника ПрАТ «АТП-1» ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу з доповненнями, де не погоджується з ухвалою, вважає її необґрунтованою, а висновки слідчого судді такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. На думку апелянта, слідчий суддя не звернув увагу на те, що надані матеріали клопотання не містять належних доказів заниження вартості продажу майна та отримання збитків та за весь достатньо тривалий час досудового розслідування у кримінальному провадженні жодну особу не повідомлено про підозру. При цьому, залишено поза увагою, що в клопотанні не зазначено чим саме порушено права, свободи та інтереси осіб та в чому це проявляється, які конкретні дії вчинялися для впровадження схеми доведення ПрАТ «АТП-1» до банкрутства. Наголошує, що відповідно до фінансової звітності за 2019-2020 рр. ПрАТ «АТП-1» не є збитковим та має прибуток, що також вказує на відсутність усіх ознак неплатоспроможності та доведення товариства до банкрутства. Водночас, судом не мотивовано жодним документальним доказом або посиланням на конкретні факти існування обставин того, що продаж основних активів може призвести до неможливості ПрАТ «АТП-1» виконувати свої фінансові зобов`язання. Крім того, переконаний, що в постанові про визнання майна речовим доказом не зроблено належного висновку, яким чином арештоване майно відповідає критеріям ст.98 КПК України. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 30 червня 2021 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.
Також апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження мотивуючи тим, що розгляд клопотання відбувся без повідомлення представника ПрАТ «АТП-1», а копію ухвали заявником отримано 29.07.2021 року.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, як законну та обґрунтовану;
адвоката, який діє в інтересах заявника ПрАТ «АТП-1» ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі;
ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Разом з цим встановлено, що розгляд клопотання відбувся без виклику власника майна чи його адвоката, про існування оскаржуваної ухвали слідчого судді апелянту стало відомо 29.07.2021 року. Тому, суд апеляційної інстанції вважає, що адвокатом, яка діє в інтересах ПрАТ «АТП-1» - ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим він поновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ПрАТ «АТП-1» та невстановлені досудовим розслідуванням особи розробили та впровадили схему доведення ПрАТ «АТП-1» до банкрутства та подальшого заволодіння майном товариства за цінами значно нижче ринкових. У подальшому, з 2018 по 2019 роки ПрАТ «АТП-1» за заниженою вартістю відчужено всі наявні транспортні засоби, у наслідок чого основний вид діяльності товариства було припинено. Таким чином, діяльність службових осіб Товариства щодо продажу основних активів може призвести до неможливості ПрАТ «АТП-1» виконувати свої фінансові зобов`язання, що може призвести до банкрутства товариства. Вказані дії акціонерів ПрАТ «АТП-1» з виводу акцій товариства направлені на доведення товариства до банкрутства, що дозволить за допомогою механізмів законодавства про банкрутство заволоділи нерухомим майном товариства, у тому числі правом користування земельною ділянкою, на якій розташований майновий комплекс ПрАТ «АТП-1».
Також встановлено, що контрольний пакет цінних паперів ПрАТ «АТП-1» був розподілений між фізичними особами, які отримуючи вказівки від невстановленої досудовим розслідуванням особи, на загальних зборах акціонерів ПрАТ «АТП-1» приймали протиправні рішення направлені на доведення до банкрутства товариства.

У зв`язку з чим, цінні папери у вигляді 100% акцій ПрАТ «АТП-1», відповідно до постанови слідчого, вказані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2021 року задоволено клопотання органу досудового розслідування та накладено арешт на зазначене у ньому майно з метою збереження речових доказів.

Однак, постановляючи ухвалу, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, ще встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Прокурором в клопотанні про арешт майна зазначено, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження до вказаного у ньому майна має на меті запобігти можливості відчуження майна, яке визнано речовим доказом, та відповідно до ст.170 КПК України на таке майно може бути накладено арешт з метою його збереження.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що прокурором не доведені, а слідчим суддею не перевірені правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні та для забезпечення даного кримінального провадження, матеріали справи не містять інформації щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні учасникам ПрАТ «АТП-1».

Відомості про вчинення особами, які мають будь-яке відношення до ПрАТ «АТП-1» злочину, до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Не доведено значення вказаного майна для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, який може бути відчужений.

Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що майно, а саме 100% акцій ПрАТ «АТП-1», в кількості 3 943 920 шт., є предметом кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ст.219, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.191 КК України та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто має ознаки речового доказу, колегія суддів з наданих апеляційному суду матеріалів провадження не вбачає.

З наданих до клопотання про арешт майна матеріалів не вбачається достатніх даних для висновку про заниження вартості продажу майна та отримання збитків, не зазначено й у клопотанні чим саме порушено права, свободи та інтереси осіб та в чому це проявляється, які конкретні дії вчинялися для впровадження схеми доведення ПрАТ «АТП-1» до банкрутства.

Крім того, ПрАТ «АТП-1» є діючим товариством, яке здійснює свою діяльність, та відповідно до фінансової звітності не є збитковим, а має прибуток, що також вказує на відсутність усіх ознак неплатоспроможності та доведення товариства до банкрутства.

Також відсутні посилання на обставини, які вказують на конкретні факти існування обставин того, що продаж основних активів може призвести до неможливості ПрАТ «АТП-1» виконувати свої фінансові зобов`язання, з урахуванням того, що акції ПрАТ «АТП-1» належать не товариству, а фізичним особам.

Таким чином, вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення кримінального провадження у вигляді збереження речових доказів, на які посилається орган досудового розслідування та слідчий суддя в ухвалі, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

Водночас колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року та рішення Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, яка діє в інтересах заявника ПрАТ «АТП-1» ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30 червня 2021 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000245 від 09.04.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ст.219, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.191 КК України, а саме: на 100% акцій ПрАТ «АТП-1» () в кількості 3 943 920 шт., код цінних паперів UA, шляхом встановлення заборони, у тому числі, але не виключно, передавати у заставу, управління, змінювати власника, володільця, номінального утримувача, зберігача та (або) депозитарія, змінювати рахунки, на яких зберігаються вказані акції, та розпорядників таких рахунків, списувати, переказувати вказані акції з рахунків у цінних паперах та (або) зараховувати, переказувати, переміщувати вказані акції з рахунків у цінних паперах та (або) зараховувати, переказувати, переміщувати вказані акції на рахунки інших осіб, використовувати для участі і голосування на загальних зборах; заборонивши публічному акціонерному товариству «Національний депозитарій України» (, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, буд.17/8) та іншим депозитним установам, що здійснюють облік права власності на цінні папери емітентів у депозитарній системі України, здійснювати облікові операції щодо внесення до системи депозитарного обліку щодо простих іменних акцій ПрАТ «АТП-1» () код цінних паперів UA, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000245 від 09.04.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ст.219, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.191 КК України, а саме: на 100% акцій ПрАТ «АТП-1» () в кількості 3 943 920 шт., код цінних паперів UA, шляхом встановлення заборони, у тому числі, але не виключно, передавати у заставу, управління, змінювати власника, володільця, номінального утримувача, зберігача та (або) депозитарія, змінювати рахунки, на яких зберігаються вказані акції, та розпорядників таких рахунків, списувати, переказувати вказані акції з рахунків у цінних паперах та (або) зараховувати, переказувати, переміщувати вказані акції з рахунків у цінних паперах та (або) зараховувати, переказувати, переміщувати вказані акції на рахунки інших осіб, використовувати для участі і голосування на загальних зборах; заборонивши публічному акціонерному товариству «Національний депозитарій України» (, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, буд. 17/8) та іншим депозитним установам, що здійснюють облік права власності на цінні папери емітентів у депозитарній системі України, здійснювати облікові операції щодо внесення до системи депозитарного обліку щодо простих іменних акцій ПрАТ «АТП-1» () код цінних паперів UA.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4