Справа № 298/412/21
Номер провадження 1-кс/298/259/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2021 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Великий Березний клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене виконуючим обов"язки начальника Великоберезнянського відділу - прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про встановлення підозрюваному ОСОБА_5 та його захисникам - адвокатам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000074 від 13 квітня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням із виконуючим обов"язки начальника Великоберезнянського відділу - прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про встановлення підозрюваному ОСОБА_5 та його захисникам - адвокатам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000074 від 13 квітня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.332 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 відповідно до рішення №1 Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області І сесії VIII скликання від 26 листопада 2020 року є депутатом Великоберезнянської селищної ради 8-го скликання, та скоїв кримінальні правопорушення (злочини), зокрема, 8 квітня 2021 року, у ОСОБА_5 , за попередньою змовою із невстановленою на даний час досудовим слідством особою, виник прямий умисел на вчинення незаконного позбавлення волі трьох осіб та подальше їх незаконне переправлення через державний кордон України до країн Європейського Союзу, який вони, з корисливих мотивів, реалізували при наступних обставинах.
Встановлено, що 8 квітня 2021 року ОСОБА_5 , за попередньою домовленістю із невстановленою на даний час досудовим слідством особою, прийняв від останнього групу іноземних громадян - вихідців із Республіки Індія, а саме: потерпілих - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де, за попередньою домовленістю із невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, помістив їх до себе в будинок, з метою їх незаконного утримання та подальшого їх незаконного переправлення за грошову винагороду через державний кордон України до країн Європейського Союзу.
ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, у період часу із 08.04.2021 року по 12.04.2021 року, незаконно утримували вищевказаних громадян Республіки Індії на другому поверсі належного на праві приватної власності ОСОБА_5 будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з подальшим їх незаконним переправленням через державний кордон України до країн Європейського Союзу.
У вказаний період часу, ОСОБА_5 , за попередньою змовою із невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, з метою отримання грошових коштів за виконану роботу щодо незаконного утримання та подальшого незаконного переправлення вищевказаних громадян Республіки Індія через державний кордон України до країн Європейського Союзу, діючи спільно, систематично, заходили до їхньої кімнати, де утримували громадян Республіки Індія, всупереч їх волі, та за допомогою дерев`яних предметів наносили удари по їх різним частинам тіла та ніг, внаслідок чого заподіяли їм фізичних страждань та тілесних ушкоджень.
12 квітня 2021 року біля 21 години 00 хвилин потерпілі - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи, що до них в черговий раз повинні зайти в кімнату ОСОБА_5 разом із невстановленою досудовим слідством особою та застосувати щодо останніх фізичне насильство у вигляді побиття палицями, будучи у безвихідному становищі, прийняли рішення щодо втечі. На виконання задуманого, громадянин Індії ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розбив скло на вікні кухонної кімнати другого поверху будинку, через яке вискочив на сусіднє подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де проживає громадянка ОСОБА_11 , із якого в подальшому, дочекавшись на АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і разом втекли до будинку АДРЕСА_4 , де проживає громадянка ОСОБА_12 , яка і повідомила про даний факт працівників поліції.
Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 08.04.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_1 , за попередньою змовою із невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, з корисливих мотивів, організував та сприяв незаконному переправленні нелегальних мігрантів - трьох громадян Республіки Індія через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, засобів та усунення перешкод.
Так, 8 квітня 2021 року ОСОБА_5 , діючи спільно із невстановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, приступили до виконання запланованих раніше задумів щодо надання засобів для сприяння в організації та незаконному переправленні нелегальних мігрантів через державний кордон України до країн Європейського Союзу, а саме громадян Республіки Індія, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На виконання задуманого та з метою отримання прибутку від злочинної діяльності, ОСОБА_5 разом із невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, у невстановлений досудовим розслідуванням час 08.04.2021 року отримали від невстановлених досудовим слідством осіб - трьох громадян Республіки Індія, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою їх таємного утримання за місцем проживання ОСОБА_5 , яких згідно злочинного плану в подальшому останні повинні були незаконно переправити через кордон України до країн ЄС.
При цьому, ОСОБА_5 та невстановлені на даний час слідством особи, повинні були забезпечувати нелегальних мігрантів продуктами харчування, належними умовами для проживання та в подальшому передати іншим особам з їх оточення для подальшого незаконного переправлення вказаних мігрантів через державний кордон України.
Далі, у період часу із 08.04.2021 року по 12.04.2021 року, ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, з метою отримання грошових коштів у сумі 3500 доларів США з кожного за нібито виконану роботу щодо незаконного утримання та подальшого незаконного переправлення вище вказаних громадян Республіки Індія через державний кордон України до країн Європейського Союзу, діючи спільно, систематично, заходили до їхньої кімнати, де утримували громадян Республіки Індія всупереч їх волі, та за допомогою дерев`яних предметів наносили удари по їх різним частинам тіла та ніг, внаслідок чого заподіяли їм фізичних страждань та тілесних ушкоджень. Результатом таких злочинних дій ОСОБА_5 та невстановленої на даний час досудовим слідством особою стала втеча утриманих громадян Республіки Індія, у зв`язку з чим безпосереднє переправлення мігрантів через кордон України до країн ЄС не вдалось за можливе з причин незалежних від їхньої волі.
Досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000074 від 13 квітня 2021 року за підозрою гр. України ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 3 ст. 332 КК України закінчено 13 липня 2021 року, про що у порядку ч. 1 ст. 290 КПК України повідомлено підозрюваного ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , 13 липня 2021 року їм надано доступ до матеріалів досудового розслідування за № 0000074 від 13.04.2021, однак на неодноразові виклики повістками підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області не з`явилися і не повідомили про причину неявки, хоча були належним чином повідомленні про дату закінчення досудового розслідування.
На підтвердження факту щодо умисної неявки адвокатів та підозрюваного ОСОБА_5 для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження є те, що 21 липня 2021 року прокурором Ужгородської окружної прокуратури, в судовому засіданні Великоберезнянського районного суду Закарпатської області адвокату ОСОБА_6 та підозрюваному ОСОБА_5 було вручено повістки про їх явку на 23.07.2021 до слідчого з метою ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.
У подальшому, 23 липня 2021 року адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 з`явились до слідчого для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження. На той момент адвокат та підозрюваний ознайомились лише із одним томом кримінального провадження (237 арк.), із того часу більше на ознайомлення вони не з`являлись. Станом на 11 серпня 2021 року адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_5 з матеріалами кримінального провадження до кінця так і не ознайомились.
Слідчий, вказуючи, що підозрюваним ОСОБА_5 та його захисниками ОСОБА_7 та ОСОБА_6 допущено зволікання при ознайомленні з матеріалами, чим порушуються вимоги ст. 28 КПК України щодо виконання процесуальних дій у розумні строки, просить встановити строк для ознайомлення підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з матеріалами досудового розслідування №0000074 від 13 квітня 2021 року за підозрою гр. України ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 3 ст. 332 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з"явились, про місце та час проведення судового засідання належним чином повідомлені, їхнє неприбуття в судове засідання в порядку ч.10 ст.290 КПК України не перешкоджає розглядові клопотання.

Захисник ОСОБА_6 надіслав на електронну адресу суду письмові заперечення на клопотання про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в яких просить відмовити в задоволенні такого. Вказує, що сторона захисту не володіє відомостями, що сторона обвинувачення повідомила її про надання доступу до матеріалів досудового розслідування 13 липня 2021 року.
Зазначає, що згідно отриманої повістки про виклик, 23 липня 2021 року захисник та підозрюваний з`явилися до слідчого та ознайомилися з першим томом матеріалів досудового розслідування, більше слідчий не викликав сторону захисту для ознайомлення з матеріалами справи.
Стверджує, що слідчий після 23 липня 2021 року не встановлював місце, дату і час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, навпаки захисник ОСОБА_6 самостійно зв`язувався зі слідчим для отримання доступу до матеріалів досудового розслідування, в результаті чого зробив фотокопії з трьох томів, що підтверджується протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
На думку захисника, слідчий необгрунтовано зазначає про порушення стороною захисту розумних строків, оскільки слідчий підозрюваного викликав, однак не повідомляв про конкретні дату, час і місце ознайомлення після 23 липня 2021 року, не надавав доступ до матеріалів досудового розслідування, незважаючи на численні клопотання сторони захисту і навіть ухвалу слідчого судді від 25 червня 2021 року, якою було скасовано незаконну постанову слідчого, яка перешкоджала стороні захисту ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування.

Старший слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити. Зазначив про наявність підстав для встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники - адвокати ОСОБА_6 і ОСОБА_7 зволікають з ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, на відповідні виклики слідчого не з`являються. Додатково повідомив, що повідомлення про завершення досудового розслідування та про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів досудового розслідування №0000074 підозрюваному ОСОБА_5 та його захисникам - адвокатам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були надіслані простими поштовими відправленнями, однак доказів щодо цього сторона обвинувачення надати не може. Також зазначив, що особисто постійно в телефонному режимі викликає сторону захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, однак вказані виклики ігноруються.

Заслухавши пояснення старшого слідчого ОСОБА_3 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч.10 ст.290 КПК України, сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.

Отже, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.

Водночас, ознайомлення підозрюваного чи його захисника з матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України визначається законами України.

Відтак, право на таке ознайомлення не є абсолютним, про що також зазначив Конституційний Суд України у рішенні по справі №1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст. 2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого - вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, потерпілого) та суспільства в цілому.

Згідно зі ст. 290 КПК України, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Конституційний Суд України вважав, що положення КПК України щодо визначення сторонам строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини та з підпунктом «b» пункту 3 статті 6 Конвенції, відповідно до якого кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливості для підготовки свого захисту.

Так, Європейський Суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів», від 25 вересня 2008 року у справі «Полуфакін і Чернишов проти Росії»). Як зауважив Європейський Суд, підпункт «b» пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту», а це означає, що така підготовка охоплює все, що є «необхідним» для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення для цілей підготовки свого захисту з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України»).

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить поняття «затягування процесу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», зазначений інститут кримінального судочинства є оціночною категорією і в кожному разі, з огляду на вищезазначену практику Європейського Суду з прав людини, вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Критерієм для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 5 ст. 28 КПК України визначено, що кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, у відповідності до загальних засад кримінального провадження та основних засад судочинства, закріплених у законі, прокурор/слідчий повинен самостійно обґрунтувати у судовому засіданні правову позицію, що викладена у клопотанні. Крім того, до суду має бути подано докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, та доведено їх переконливість перед судом.

Згідно ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

На підставі вимоги безпосередності судового розгляду, всі належні і допустимі згідно із законом докази підлягають установленню й дослідженню під час судового засідання.

Суд зобов`язаний обґрунтовувати своє рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, і сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 18.01.2012 №1-рп/2012, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнєв і Карпенко проти України», при визначенні адекватності часу та можливостей, які необхідні обвинуваченому для підготовки захисту, суд враховує конкретні обставини справи, її складність, обсяг матеріалів справи, який було пред`явлено для ознайомлення, обсяг матеріалів, з якими необхідно ознайомитись, тощо.

При вирішенні даного клопотання слідчим суддею враховується, що слідчим відділенням відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000074 від 13 квітня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.332 КК України.

13 липня 2021 року виконуючим обов"язки начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 у зазначеному кримінальному провадженні надано доручення старшому слідчому слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 повідомити сторони кримінального провадження про завершення досудового розслідування, відкрити матеріали кримінального провадження №0000074 сторонам кримінального провадження для ознайомлення та повідомити сторони про відкриття матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що 13 липня 2021 року старшим слідчим слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 складено повідомлення про завершення досудового розслідування за №0000074 від 13 квітня 2021 року та повідомлення про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів досудового розслідування за №0000074 від 13 квітня 2021 року, що адресовані підозрюваному ОСОБА_5 і його захисникам - адвокатам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

При цьому, до матеріалів клопотання належних доказів у підтвердження факту надіслання або ж вручення підозрюваному ОСОБА_5 і його захисникам - адвокатам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначених повідомлень про завершення досудового розслідування №0000074 від 13 квітня 2021 року, та про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів досудового розслідування №0000074 від 13 квітня 2021 року, не долучено. Натомість у судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 пояснив, що такі повідомлення підозрюваному ОСОБА_5 і його захисникам - адвокатам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були надіслані поштовими відправленнями, однак доказів щодо цього сторона обвинувачення надати не може.

Із долучених до клопотання копій матеріалів кримінального провадження та пояснень учасників вбачається, що станом на день розгляду клопотання, підозрюваний ОСОБА_5 ознайомився із першим томом провадження на 237 аркушах, а його захисник-адвокат ОСОБА_6 ознайомився із частиною матеріалів кримінального провадження - трьома томами провадження, що зафіксовано у протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 23 липня 2021 року, копію якого надіслав суду захисник ОСОБА_6 . Також вказані обставини в судовому засіданні підтвердив слідчий ОСОБА_3 .

Спростовуючи факт умисного зволікання з ознайомленням з матеріалами кримінального провадження №0000074 від 13.04.2021, сторона захисту, окрім іншого, посилається на те, що повідомлень про час та місце доступу до матеріалів провадження підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не отримували.

Натомість сторона обвинувачення наполягає, що про умисне затягування етапу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження свідчить те, що підозрюваний та його захисники не з`явились на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за викликами.

Відповідно до ч.1 ст. 133 КПК України, слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

Особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи, згідно приписів ст. 135 КПК України.

Як видно, до матеріалів клопотання не долучено беззаперечних доказів отримання підозрюваним ОСОБА_5 і його захисниками - адвокатами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повісток про виклик для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, окрім отримання 21 липня 2021 року підозрюваним ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_6 повісток на одну дату - 23 липня 2021 року, про що свідчать корінці повісток про виклик, які містять підписи останніх.

Поряд з цим, до клопотання не долучено жодних доказів того, що стороною обвинувачення вживаються дії щодо виклику підозрюваного ОСОБА_5 та його захисників - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , усні пояснення слідчого про здійснення ним постійних телефонних дзвінків, адресованих останнім, з повідомленням про необхідність явки для ознайомлення з матеріалами провадження нічим не підтверджені, та не є належними доказами того, що сторона захисту умисно зволікає з ознайомленням, оскільки, даних про отримання цих повідомлень стороною захисту слідчий до клопотання не долучив.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено факт зволікання підозрюваним ОСОБА_5 і його захисниками - адвокатами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, оскільки наведені у клопотанні доводи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 28, 290, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене виконуючим обов"язки начальника Великоберезнянського відділу - прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про встановлення підозрюваному ОСОБА_5 та його захисникам - адвокатам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000074 від 13 квітня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 332 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1