Справа № 141/50/22
Провадження №1-кп/141/22/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2022 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000018, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працює, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2012 року за ч. 1 ст. 115 КК України засуджено до покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
19.01.2022 року приблизно о 16 год ОСОБА_3 перебував у домогосподарстві гр. ОСОБА_4 , яке розташовано за адресою АДРЕСА_1 , де спільно із своєю співмешканкою ОСОБА_5 перебував гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та за столом розпивали спиртні напої. Під час застілля між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, в ході якого між останніми виникла штовханина, однак їх розборонили та ОСОБА_3 вигнали із вищевказаного домогосподарства.
Того ж дня, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи біля свого домогосподарства, побачив, що ОСОБА_6 повертався додому разом із своєю співмешканкою, та для з`ясування відносин вирішив поспілкуватись з останнім. В ході розмови між ними знову виник конфлікт, під час якого на ґрунті раптово виниклого умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді заподіяння шкоди здоров`ю, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 один удар кухонним ножем, який тримав у правій руці, в область бокової поверхні спини.
Внаслідок вказаних умисних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді колото-ріжучої рани.
Відповідно до висновку експерта № 06 від 20.01.2022 року, у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді колото-ріжучої рани, дане тілесне ушкодження могло виникнути від дії колото-ріжучого предмета, за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до частини другої статті 381 Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК) суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
До обвинувального акту додано заяву від 28.01.2022 року ОСОБА_3 , написану в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Крім того, до обвинувального акту також додано заяву від 28.01.2022 року потерпілого ОСОБА_6 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без участі потерпілого.

Згідно ст. 381 КПК України, після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд. Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини другої статті 381 КПК України.
При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Розглянувши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за частиною 2 статті 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, яке у відповідності до статті 12 цього Кодексу є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у наркологічному кабінеті та на «ДО» у психіатра не перебуває, раніше судимий за вчинення умисного злочину проти життя та здоров`я особи.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд не визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 щире каяття, з наступних підстав.
Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що ОСОБА_3 бажає виправити наслідки вчиненого, або засуджує свою поведінку.
Обставинами, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України є вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшує покарання та обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України скасувати арешт, накладений на речові докази.

Керуючись ст. ст. 66, 67, ч. 2 ст. 125 КК України, ст.ст. 368-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогочастиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 у порядку виконання вироку суду.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області у справі № 136/95/22 від 24.01.2022 року, скасувати.

Речові докази у кримінальному проваджені, а саме предмет ззовні схожий на ніж, що знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: м. Липовець, вул. Г. Майдану, 75 Вінницької області - знищити.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його отримання.
Суддя ОСОБА_1