ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/7136/21 (1-кс/645/1681/21) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/2172/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001024 від 27.10.2021, за ознаками злочинів, передбачених п.7 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 129 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2021 року змінено раніше обраний, на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.10.2021 року, запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Держаній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 25 грудня 2021 року 18.00 годин, з визначенням суми застави у розмірі 340500,00 грн. на запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 25 грудня 2021 року 18.00 годин без визначення суми застави.
У задоволенні клопотання сторони захисту адвоката ОСОБА_7 про зміну раніше обраного запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовлено.
На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення суми застави та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу захисник посилається на необґрунтованість повідомлення про підозру, а також на те, що жодний ризик, передбачений п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. Вважає, достатнім та допустимим застосувати у даному випадку до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у тому числі із застосування електронного засобу контролю, який зможе належним чином запобігти імовірності виникнення будь-яких ризиків. Окрім того. Задля додаткового унеможливлення існування зазначених слідством ризиків, суд може накласти на підозрюваного заборону спілкування із свідками та потерпілим, або інші додаткові обов`язки, які належним чином забезпечать передбачені ст. 177 КПК України вимоги.

В судове засідання апеляційного суду прокурор та захисник ОСОБА_7 , які, відповідно до ч.1 ст. 135 КПК України, були належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги засобами телефонного зв`язку, не з`явилися. Прокурор надав до суду заяву, в якій просить розглядати апеляційну скаргу без його участі. Захисник причин неявки суду не повідомив.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ ВП №2 ХРУП №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0001024 від 27.10.2021 за ознаками складу злочинів, передбачених п.7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.129 КК України.
27.10.2021 о 23.20 ОСОБА_6 було затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
27.10.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з хуліганських мотивів.
01.11.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з хуліганських мотивів. Також, повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 129 КК України.
01.11.2021 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання посилався на те, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що 26.10.2021, приблизно о 18 годині 40 хвилин, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , будучі у стані алкогольного сп`яніння, перебував у громадському місці, а саме: на продуктовому ринку біля станції метро «О. Масельського», що розташований по пр-т. Московському, 256 ум. Харкові, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_9 . В цей час у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на протиправне заподіяння без будь-якої на то причини, тобто із хуліганських мотивів, смерті ОСОБА_9 . Реалізуючи свій умисел, спрямований на заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_6 , використовуючи малозначний привід, а саме відмову ОСОБА_9 надати на його пропозицію цигарку, штовхнув останнього правим плечем, проходячи повз потерпілого, після чого, безпідставно, з метою самоствердитися за його рахунок, сприймаючи відмову як особисту образу, діючи умисно, протиправно, з хуліганських мотивів, відкрито нехтуючи встановленими у суспільстві порядком, внаслідок явної неповаги до оточуючих, ігноруючи загальнолюдські правила співжиття і норми моралі, діючи зухвало, демонструючи грубу силу, цинічно, використовуючи фізичну перевагу над ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті іншої людини, повернувся до потерпілого та, розуміючи, що наносить удар у життєво важливий орган, наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар зціпленими у замок руками в область голови зліва, від якого ОСОБА_9 впав спиною на асфальт та втратив свідомість. Після цього, ОСОБА_6 грубо ігноруючи зауваження ОСОБА_10 , яка в цей час вийшла з кіоску навпроти місця події, покинув місце вчинення злочину, виконавши всі дії, які він вважав за необхідне для доведення злочину до кінця.
У результаті умисних кримінально - протиправних дій ОСОБА_6 , згідно із довідкою з КНП Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. О.І. Мещанінова ХМР від 27.10.2021, ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку важкого ступеня з розтрощенням лівої скроневої, лівої лобної, правої лобної долей, здавлення головного мозку лівобічною субдуральною гематомою, перелом кісток основи черепа СЧЯ (середньої черепно-мозкової ямки) праворуч, набряк, дислокація головного мозку, забій м`яких тканин потилочної ділянки та верхньої губи.
30.10.2021 потерпілий ОСОБА_9 знаходячись в реанімаційному відділенні КНП Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. О.І. Мещанінова ХМР, не приходячи до тями, помер.
Також, за версією органу досудового розслідування, 26.10.2021, приблизно о 18 годині 40 хвилин, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , будучі у стані алкогольного сп`яніння, перебував у громадському місці, а саме: на продуктовому ринку біля станції метро «О. Масельського», що розташований по пр-т. Московському, 256 у м. Харкові, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_9 та його дружину ОСОБА_10 .. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на протиправне заподіяння без будь-якої на то причини смерті ОСОБА_9 . Реалізуючи свій умисел, спрямований на заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_6 , використовуючи малозначний привід, а саме відмову ОСОБА_9 надати на його пропозицію цигарку, штовхнув останнього правим плечем, проходячи повз потерпілого, після чого, безпідставно, з метою самоствердитися за його рахунок, сприймаючи відмову як особисту образу, діючи умисно, протиправно, з хуліганських мотивів, відкрито нехтуючи встановленими у суспільстві порядком, внаслідок явної неповаги до оточуючих, ігноруючи загальнолюдські правила співжиття і норми моралі, діючи зухвало, демонструючи грубу силу, цинічно, використовуючи фізичну перевагу над ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті іншої людини, повернувся до потерпілого та, розуміючи, що наносить удар у життєво важливий орган, наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар зцепленими у замок руками в область голови зліва, від якого ОСОБА_9 впав спиною на асфальт та втратив свідомість. Побачивши вище зазначені протиправні дії ОСОБА_6 , ОСОБА_10 почала відштовхувати його від потерпілого ОСОБА_9 , супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, адресованою у бік ОСОБА_6 . Будучи обуреним суперечкою, ОСОБА_6 , володіючи навичками рукопашного бою та практичної самооборони у зв`язку з проходженням служби в лавах ЗСУ, через що, відчуваючи фізичну перевагу над потерпілою, висловлюючись нецензурною лайкою, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на залякування ОСОБА_10 , став висловлювати на її адресу погрози вбивством, усвідомлюючи, що тим самим викликає у неї побоювання за своє життя та бажаючи цього.
На підтвердження своїх погроз, з метою спонукати ОСОБА_10 повірити у серйозність своїх намірів та реальність здійснення висловлених ним погроз вбивством, ОСОБА_6 продовжив казати, що спричинить їй те що і її чоловікові, якщо вона не припинить, чим викликав у потерпілої ОСОБА_10 реальні підстави побоюватися висловлених ОСОБА_6 погроз вбивством. Погрози вбивством зі сторони ОСОБА_6 потерпілою ОСОБА_10 були сприйняті як реальні, такі, що можуть здійснитися, через що вона обґрунтовано стала побоюватись за своє життя, не стала переслідувати ОСОБА_6 та повернулась до чоловіка, який в цей час перебував без свідомості, намагаючись надати йому першу невідкладну медичну допомогу.
В клопотанні зазначено, що характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку, оскільки останній підозрюється, у вчиненні особливо тяжкого злочину, наслідком якого стала смерть людини.
Слідчий вважає, що в даному випадку мають місце ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 усвідомлюючи, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, має реальну можливість отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того ОСОБА_6 не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх дітей не має.
- незаконно впливати на свідків, які були залучені під час складання протоколу затримання особи, підозрюваного у вчинені злочину, потерпілого, оскільки ОСОБА_6 обізнаний про місця мешкання кожного із них, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження. Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний вже погрожував вбивством потерпілій ОСОБА_10 відомості про що, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, утриманців не має, володіє навичками рукопашного бою та практичної самооборони у зв`язку з проходженням служби в лавах ЗС України, тому при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під ватрою, у подальшому може вчиняти нові злочини.
Вказав, що на теперішній час вищевказані ризики мають місце.
Ухвалою Фрунзенського районного суду від 29.10.2021 щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25.12.2021 18.00 години. Визначено суму застави у розмірі 340500 грн., які необхідно внести на відповідний рахунок. Слідчим суддею роз`яснено, що уразі внесення застави, на підозрюваного буде покладено обов`язки прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого проживання та/або місця роботи.
Слідчий зазначив, що підстави для зміни на цей час запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовуються настанням нововиявлених обставин, що виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, а саме: встановлено, що 30.10.2021 ОСОБА_9 знаходячись в реанімаційному відділенні КНП Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. О.І. Мещанінова ХМР, не приходячи до тями, помер, у зв`язку з чим кваліфікація дій ОСОБА_6 змінена з ч.2 ст.15 п.7 ч.2 ст.115 КК України на закінчений злочин, що кваліфікований за п.7 ч.2 ст.115 КК України. Крім того встановлено, що 30.10.2021 до ЧЧ ВП №2 ХРУП №2 надійшла заява ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 26.10.2021 приблизно о 18.40 за адресою: м. Харків, пр. Московський, 256 раніше незнайомий чоловік погрожував їй вбивством. Дані про це внесені до ЄРДР за № 0000589 та розпочате досудове розслідування. Під час проведення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, особу раніше незнайомого чоловіка, який погрожував вбивством щодо потерпілої, ідентифіковано як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, слідчий вказує, що у попередній ухвалі суду від 29.10.2021 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею Фрунзенського районного суду м. Харкова передбачена можливість внесення застави, чим може скористатися підозрюваний, а коло обов`язків таких, як: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого проживання та/або місця роботи, не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, виникла необхідність у зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави через те, що злочини, які інкриміновані ОСОБА_6 , спричинив загибель людини та пов`язаний із застосуванням погроз вбивством щодо іншого потерпілого.
На думку слідчого з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_6 має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків і його належну поведінку так як він не одружений, не працює, на утриманні ні кого не має. При обранні запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, чи домашнього арешту ОСОБА_6 маючи можливість вільно пересуватись, може продовжити свою злочинну діяльність.
Вирішуючи питання про зміну виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч п.7 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 129 КК України та зібрані під час досудового розслідування докази, надані до суду вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя вважав, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками та іншими обставинами. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 129. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до особливо тяжкого і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 або 15 років або довічне позбавлення волі. Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також, у судовому засіданні встановлено, що існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу, оскільки остання звернулась до слідчого судді з заявою, якою просила задовольнити клопотання прокурора та змінити запобіжний захід без застосування застави, так як вона побоюється за своє життя та життя своїх дітей внаслідок погроз з боку ОСОБА_11 . Також слідчий суддя зазначив, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не спростований стороною захисту
Крім того слідчим суддею суду першої інстанції враховано відомості про особу підозрюваного, який не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований.
Також слідчий суддя зазначив, що після постановлення ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.10.2021 року, 30.10.2021 ОСОБА_9 знаходячись в реанімаційному відділенні КНП Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. О.І. Мещанінова ХМР, не приходячи до тями, помер, у зв`язку з чим кваліфікація дій ОСОБА_6 змінена з ч.2 ст.15 п.7 ч.2 ст.115 КК України на закінчений злочин, що кваліфікований за п.7 ч.2 ст.115 КК України. Крім того встановлено, що 30.10.2021 до ЧЧ ВП №2 ХРУП №2 надійшла заява ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 26.10.2021 приблизно о 18.40 за адресою: м. Харків, пр. Московський, 256 раніше незнайомий чоловік погрожував їй вбивством. Дані про це внесені до ЄРДР за № 0000589 та розпочате досудове розслідування. Під час проведення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, особу раніше незнайомого чоловіка, який погрожував вбивством щодо потерпілої, ідентифіковано як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З урахуванням того, що на цей час ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з хуліганських мотивів та повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 129 КК України, тобто повідомлене про підозру щодо злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Слідчий суддя суду першої інстанції, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, у відповідності до вимог ст.ст.193,194 КПК України заслухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених п.7 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 129 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування.

КПК України не містить визначення терміну «обґрунтована підозра» і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «IlgarMammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. theUnitedKingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому дій, передбачених п.7 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 129 КК України , підтверджується зібраними по кримінальному провадженні відомостями, які містяться у: показаннях потерпілої ОСОБА_10 , медичними довідками КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. О. І. Мещанінова» ХМР від 27.10.2021 року, лікарським свідоцтвом про смерть № 12-17/457А/21 від 01.11.2021 року згідно якого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (причина смерті важка черепно мозкова травма); протоколом огляду місця події від 26.10.2021 року.
Враховуючи обсяг відомостей судового провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази, формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 , до вчинення певних дій, згідно підозри.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та відомості про особу підозрюваного.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15років або довічне позбавлення волі, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у своєму рішенні.
Згідно відомостей про особу підозрюваного вбачається, що він раніше не судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність офіційного джерела доходу, на утриманні малолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи підвищену суспільну небезпечність інкримінованих підозрюваному злочинів, які було вчинено ОСОБА_12 , згідно підозри, та усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, є ймовірність того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, які були залучені під час складання протоколу затримання особи, підозрюваного у вчинені злочину, потерпілого, оскільки ОСОБА_6 обізнаний про місця мешкання кожного із них, а також враховуючи, що підозрюваний вже погрожував вбивством потерпілій ОСОБА_10 відомості про що, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 володіє навичками рукопашного бою та практичної самооборони у звезу з проходженням служби в лавах ЗС України - може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_6 , а саме вчинення умисного злочину, спрямованого на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, вчинене з хуліганських мотивів, а також погроза вбивством,колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема життя та здоров`я населення, яке, відповіднодо ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Зазначене вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України свідчать про необґрунтованість вимоги апеляційної скарги про обрання іншого запобіжного заходу, оскільки обрання будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним. За таких обставин, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості задовольнити вимоги апеляційної скарги, а доводи захисника ґрунтуються суто на його суб`єктивних оціночних судженнях.

Суб`єктивні доводи апеляційної скарги захисника з приводу необґрунтованості підозри, не свідчать про незаконність рішення слідчого судді. При цьому належить врахувати, що питання оцінювання доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину на даному етапі провадження судом не вирішуються, оскільки вони підлягають розгляду при судовому розгляді по суті. Суд на цій стадії процесу на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Питання щодо остаточної кваліфікації має бути вирішене органом досудового розслідування. Згідно практики ЄСПЛ, який у рішенні в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р. встановив значення терміну «обґрунтована підозра» як таке, за якого існують факти чи інформація, що можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Таким чином, зазначені у апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, який спричинив загибель людини, а також .
Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваного, його вік та його сімейний стан. При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для зміни підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави на тримання під вартою без визначення розміру застави.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_6 іншого, менш суворого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 -залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2021 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді