печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000360 від 28.02.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07.12.2021 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000360 від 28.02.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 367 КК України, а саме на «Двигуни» з номерами блоків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які поставлені ТОВ «Геліос Інвест Груп» на виконання умов договору № ПЗ/Т-191262/НЮ від 11.11.2019 які належать АТ «Українська залізниця» (код ЄРДПОУ ), розташованому за адресою: м. Київ, вул. Тверська (Єжи Гедройця), 5, та зберігаються за адресою: АДРЕСА_1 , на території ВП Локомотивне депо Гречани.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

З клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000360 від 28.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 367 КК України.

Клопотання прокурор обгрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період 2019-2020 років службові особи акціонерного товариства «Українська Залізниця» (), та його відокремлених підрозділів, зокрема регіональної філії «Південно-Західна залізниця» (), за попередньою змовою зі службовими особами комерційних суб`єктів господарської діяльності, серед яких товариство з обмеженою відповідальністю «Геліос Інвест Груп» () в особі директора ОСОБА_4 та приватного підприємства «Тойнбі» (попередня назва - ПП «Тейкіт», ) в особі директора ОСОБА_5 , ТОВ «Юнікол» (), ТОВ «БК Магнус» (9), ТОВ «Стройленд Груп» () в особі директора ОСОБА_6 , які діють за сприяння невстановлених посадових осіб Державної фіскальної служби України (у подальшому Державної податкової служби України), Державної митної служби України, а також Міністерства інфраструктури України, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділи державними коштами в особливо великих розмірах, призначеними для ремонту рухомого складу, який перебуває на балансі АТ «Українська залізниця», шляхом завищення вартості робіт та наданих послуг із постачання недоброякісної продукції сумнівного походження, не стягнення обов`язкових платежів в інтересах комерційних структур, з подальшим їх виведенням до тіньового обігу через підприємства з ознаками фіктивності, тим самим завдавши державним інтересам матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.

Крім того, протягом 2019 року службові особи АТ «Українська залізниця» та його відокремлених підрозділів, зокрема регіональної філії «Південно-західна залізниця», ухилилися від сплати податків що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах.

В ході розслідування слідством виявлено, що службові особи регіональної філії «Південно-західна залізниця» АТ «Українська залізниця» (), протягом 2019 року, діючи за попередньою змовою групою осіб зі службовими особами ТОВ «Геліос Інвест Груп» (), фактично пролобіювали перемогу вказаного підприємства в процедурах відкритих торгів на закупівлю послуг з капітального ремонту обладнання рейкових автобусів PESA, внаслідок чого зі вказаним підприємством протягом 2019 року укладено 3 договори на загальну суму 45 389 940 грн, а саме:

- № ПЗ/Т-191262/НЮ від 11.11.2019 на проведення заміни дизельних двигунів рейкового автобуса 630М № 002 на нові у кількості 2 одиниць, сума договору з ПДВ 11 988 000 грн;

- № ПЗ/Т-191263/НЮ від 11.11.2019 на проведення капітального ремонту силової установки PESA PACK у кількості 3 одиниць, загальна сума договору з ПДВ 19 589 940 грн;

- № ПЗ/Т-191264/НЮ від 11.11.2019 на проведення капітального ремонту силової установки PESA PACK у кількості 2 одиниць, загальна сума договору з ПДВ 13 821 000 грн.

При цьому, як вказує прокурор в клопотанні, послуги з капітального ремонту обладнання рейкових автобусів PESA було проведено із використанням старопридатних запчастин неналежної якості, ввезених на територію України поза митним контролем та за цінами, що перевищують ринкові в середньому на 200%.

В подальшому, як вбачається з клопотання, кошти, отримані незаконним шляхом, переведено у готівку шляхом залучення підконтрольних суб`єктів господарювання з ознаками фіктивності, які діють за попередньою змовою групою осіб зі службовими особами Державної фіскальної служби України (у подальшому - Державної податкової служби України).

Також, як зазначено прокурором в клопотанні, протягом 2019 року регіональна філія «Південно-західна залізниця» АТ «Українська залізниця» в порушення Закону України «Про публічні закупівлі», а саме: без оголошення тендерів, без підписання відповідних договорів, проводила закупівлю у ТОВ «Геліос Інвест Груп» та ПП «Тойнбі» (на той момент ПП «Тейкіт») запчастин та послуг по ремонту рухомого складу.

У період 2019 року регіональною філією «Південно-західна залізниця» на банківські рахунки ТОВ «Геліос Інвест Груп» та ПП «Тейкіт» за проведені роботи та поставлену продукцію перераховано близько 35 000 000 грн.

Прокурор також зазначив, що фінансово-господарські взаєморозрахунки між регіональною філією «Південно-західна залізниця» та ПП «Тейкіт» носять фіктивний характер, оскільки основним видом діяльності ПП «Тейкіт» є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. На підприємстві, за наявною інформацією, взагалі відсутні працівники. Оплата за поставлений товар та надані послуги здійснювались без укладання договорів, тобто гроші перераховувались на рахунок ПП « ОСОБА_7 » без фактичної поставки товару та виконання робіт.

У зв`язку зі значними обсягами перерахування грошових коштів на рахунок ПП «Тейкіт», останнє, всупереч чинному податковому законодавству, не зареєструвалось платником податку на додану вартість. Внаслідок таких дій, АТ «Українська залізниця» втратило право на податковий кредит з ПДВ на загальну суму понад 5 млн грн.

Зокрема, на виконання договору № ПЗ/Т-191262/НЮ від 11.11.2019 на проведення заміни дизельних двигунів рейкового автобуса 630М № 002 на нові у кількості 2 одиниць, відповідно до актів про надання послуг № 0000134 та № 0000135 від 20.12.2019, а також наказів-нарядів № 0000134 та № 0000135 від 20.12.2019, ТОВ «Геліос Інвес Груп» здійснило заміну двигунів рейкового автобусу Pesa 630м - №002 на нові. Відповідно до видаткових накладних до зазначених наказ нарядів були встановлені Двигуни MAN D2876LUE 621/622/623 з навісним обладнанням.

Відповідно до акту «Зовнішнього огляду обладнання рейкового автобусу типу 630М-002 на предмет виконання послуг з капітального ремонту обладнання рейкового автобуса згідно вимог договору № ПЗ/Т-191262/НЮ від 11.11.2019», підписаного в.о. начальника локомотивного депо Київ-Пасажирський ОСОБА_8 , в.о. головного інженера локомотивного депо Київ Пасажирський ОСОБА_9 , заступником начальника локомотивного депо Гречани ОСОБА_10 , інженером-технологом локомотивного депо Київ-Пасажирський ОСОБА_11 та директором ТОВ «Геліос Івест Груп» ОСОБА_4 , на рейковий автобус типу 630М-002 встановлені нові дизелі, в кількості 2 одиниці, типу MAN D2876LUE, 2019 року виготовлення, № - 5474 та № - 5474, які відповідають комплектності згідно додатку №-3 до договору № ПЗ/Т-191262/НЮ від 11.11.2019. Зазначено, що номера двигунів відповідають номерам записаним у паспорта та сервісні книги, паспорта та сервісні книги даних дизелів не заводського виготовлення.

Заявки на отримання централізованого фінансування для оплати коштів за статтею витрат «капітальний ремонт рухомого складу» №611 від 25.11.2019 та №74 від 27.01.2020 подано до АТ «Укрзалізниця» за підписом першого заступника начальника служби локомотивного господарства РФ «ПЗЗ» ОСОБА_12 та оплата виконаних робіт по договору здійснена Замовником 29.01.2020 в повному обсязі, у сумі 11 988 000 гривень.

16.02.2021 на території депо Гречани проведено огляд зазначених двигунів та складено відповідний протокол.

Відповідно до інформації ТОВ «Ман Трак енд Бас Юкрейн», яке є офіційним представником концерну MAN SE на території України, № 18 від 22.03.2021 надану на запит прокурора № 31/2/1-43435-20 від 19.02.2021, номери № НОМЕР_1 та № 5474 не є номерами двигунів в цілому, а є номерами блоків двигунів, що призначені для ремонту двигунів типу D2876LUE, які були виготовлені 22, 24 липня 2019 року та реалізовані як запасні частини через сервісну мережу MAN в Європі.

Постановою прокурора від 23.03.2021 двигуни з номерами блоків № 5474 та № 5474, які були поставлені ТОВ «Геліос Івест Груп» на виконання договору № ПЗ/Т-191262/НЮ від 11.11.2019 та оглянуті 16.02.2021, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до висновку залізнично-транспортної експертизи № 2358 від 31.08.2021, проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, «Двигуни» з номерами блоків № 5474 та № 5474, які поставлені ТОВ «Геліос Інвест Груп» на виконання умов договору № ПЗ/Т-191262/НЮ від 11.11.2019 фактично являються складовими частинами двигунів сімейства MAN D 2876 LUE, не обладнані базовою частиною електронним блоком управління, не пройшли відповідних налаштувань і випробувань і не здатні виконувати задачі та основні функції відповідно до ГОСТ. Тобто «двигуни» з номерами блоків № 5474 та № 5474, які поставлені ТОВ «Геліос Інвест Груп» на виконання умов договору № ПЗ/Т-191262/НЮ від 11.11.2019 не відповідають умовам та технічним характеристикам визначеним у додатку № 3 до зазначеного договору.

Тобто, як вказує прокурор в клопотанні, оплату виконаних робіт по договору № ПЗ/Т-191262/НЮ від 11.11.2019 у сумі 11 988 000 гривень здійснено замовником на користь виконавця без наявності фактичних підстав та є наслідком кримінально протиправних дій службових осіб РФ «ПЗЗ» та ТОВ «Геліос Інвест Груп».

З клопотання вбачається, що накладення арешту на вказане майно, яке фактично на даний момент знаходиться у володінні АТ «Українська залізниця» (код ЄРДПОУ 40075815), та на даний час зберігається за адресою: м. Хмельницький, вул. Волочиська, 10, ВП Локомотивне депо Гречани, забезпечить збереження речових доказів, унеможливить їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки вказані речі є предметом злочину, передбаченого ст. 191 КК України та об`єктом для подальших експертних досліджень, які маються суттєве значення для доказування у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, слідчим суддею встановлено, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а тому за викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на «Двигуни» з номерами блоків № НОМЕР_1 та № 5474, які поставлені ТОВ «Геліос Інвест Груп» на виконання умов договору № ПЗ/Т-191262/НЮ від 11.11.2019 які належать АТ «Українська залізниця» (код ЄРДПОУ ), розташованому за адресою: м. Київ, вул. Тверська (Єжи Гедройця), 5, та зберігаються за адресою: АДРЕСА_1 , на території ВП Локомотивне депо Гречани.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1