УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/10138/21

Номер провадження 1-кс/495/3128/2021

29 грудня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Білгород Дністровський Одеської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
29.12.2021 року слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженним прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні слідчим зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судима за вчинення умисних майнових злочинів, реальних висновків для себе не зробила, повторно вчинила крадіжку за наступних обставин: 03.07.2021 приблизно о 11:00 годині, більш точний час під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, реалізуючи свій намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що її дії не будуть помічені працівниками магазину, з полиці магазину викрала пару взуття, а саме кеди жіночі марки bomba greу, своїми діями спричинивши матеріальний збиток ОСОБА_6 .
Після цього з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдала збиток ОСОБА_6 на загальну суму 400 гривень.
Таким чином достатньо доказів для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Відомості про зазначене кримінальне правопорушення, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Далі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судима за вчинення умисних майнових злочинів, реальних висновків для себе не зробила, повторно вчинила крадіжку за наступних обставин: 06.11.2021 о 15 годині 27 хвилин перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «РУШ» ЄВА 471, розташованого по вул. Миколаївська 37 в м. Білгород Дністровський Одеської області, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, реалізуючи свій намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що її дії не будуть помічені працівниками магазину, з полиці магазину забрала наступні товари: Ельсев Сила Аргоніну Більзам-ополіскувач для слабкого волосся, 200 мл, вартістю 105 гривень; Сйосс шампунь Фул Хеар 5 для тонкого волосся без об`єм, 440 мл, вартістю 115 гривень; Ельсев Розкіш кокосової олії Маска для волосся, 300 мл, вартістю 174 гривень; серветки вологі Щенячий патруль 15 шт. Honey Bunny, вартістю 15 гривень; Avent чашка не проливайка з носиком 9+, 200 мл, вартістю 307 гривень, які склала до свого рюкзаку та пройшовши повз касу, залишила приміщення магазину не розрахувавшись за товар.
Після цього з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдала збиток ТОВ «РУШ» ЄВА 471, в особі ОСОБА_7 , на загальну суму 716 гривень.
Таким чином встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення 27.11.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001410 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та розпочато досудове розслідування.
13.12.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України.
За твердженням слідчого, ОСОБА_4 неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинені інших кримінальних правопорушень.
Слідчий вказує, що підозрювана ОСОБА_4 може вжити дій щодо переховування, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за інкриміновані їй злочини, котрі у відповідності класифікації відносяться до категорії нетяжких, й результатом вчинення котрого є систематичність вчинення крадіжок, свідчить про неможливість запобігання вищевказаним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів. Застосування міри запобіжного заходу у вигляді застави слідчий вважає також не є доцільним, оскільки підозрювана ОСОБА_4 офіційно не працює. Міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є доцільною, оскільки щодо ОСОБА_4 вже обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по іншому кримінальному провадженню, яке направлено до суду з обвинувальним актом, однак ОСОБА_4 порушує умови перебування під домашнім арештом, що доказується вчиненням крадіжки 06.11.2021 року.
Оцінюючи в сукупності викладені ризики, факти та характеристику підозрюваної, об`єктивно інші менш суворі запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту, застави, особистого забов`язання або особистої поруки не зможуть запобігти зазначеним ризикам з боку ОСОБА_4 , а тому відповідно до ст. 194 КПК України, їй необхідно обрати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_8 підтримав клопотання слідчого в повному обсязі, просив його задовольнити та застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він визнає обставини, викладені в клопотанні слідчого, але зазначила, що вона має незадовільний стан здоров`я, дуже хворіє, жалкує про скоєне. Просила суд не позбавляти її волі.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 05.07.2021 року СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000723 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.

13.12.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що в діях підозрюваної ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно із ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Таким чином, аналізуючи викладене, слідчим суддею встановлено, що зазначена низка ризиків досудовим слідством є низькою, так як не надано достатніх доказів того, що є наявність вважати, що підозрювана намагалася вчинити які-небудь дії, передбачені ст.177 КПК України, як на це вказує досудове слідство.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, що характеризують підозрювану, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором доведена обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, а ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий у клопотанні є низькими, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на 60 діб, з покладанням на неї певних додаткових обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

При виконанні вказаних обов`язків підозрюваною буде досягнуто дієвість кримінального провадження та його оперативність, проведення досудового розслідування у розумні строки, виключено ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто з 29.12.2021 року до 26.02.2022 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду по виклику за необхідністю;
- не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про наслідки ухилення від покладених на неї обов`язків, а саме у разі їх недотримання або порушення може бути обраний більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу направити для виконання до РВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 30.12.2021 року о 14:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1