Справа № 362/5163/20
Провадження № 1-кп/362/328/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судому засіданні в м. Василькові Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001400 від 30.07.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гребінки, Васильківського р-ну, Київської обл., українця, гр-на України, маючого професійно-технічну освіту, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Васильківського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт кримінальному провадженні № 0001400 за обвинуваченням ОСОБА_5 вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Прокурор та потерпілий ОСОБА_4 вважають, що справа може бути призначена до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений вважають, що обвинувальний акт слід повернути прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, за твердженням сторони захисту прокурором в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин та формулюванні обвинувачення неодноразово зазначено обставини, що суперечать одна одній, а отже призводять до спотворення фактичних обставин, встановлених стороною обвинувачення, таким чином робить його не конкретним та не зрозумілим, що в свою чергу тягне за собою порушення права обвинуваченого на захист.

При цьому захисник посилається на ту обставину, що ознака злочину - зв`язок із виконанням потерпілими службових обов`язків, не конкретизована, та викликає обґрунтований сумнів. Як вину зі змісту фактичних обставин та формулювання обвинувачення ОСОБА_5 , який мав прямий умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , про якого усвідомлював, що той є працівником НП. Однак, щодо мотиву виникнення у обвинуваченого такої мети слідчий не визначив та не обґрунтував.

З огляду на викладені фактичні обставини слідчим не сформульовано мотив вчинення злочину.

На думку захисту, не конкретним та не зрозумілим є обвинувачення в частині викладення суб`єктивної сторони злочину. Зокрема, обвинувачення ОСОБА_5 не містить описання мети, з якою вчинилося інкриміноване йому діяння.

За таких обставин обвинувачення є не конкретним та суперечить самому собі. Отже, суд позбавлений можливості роз`яснити суть пред`явленого обвинувачення, а особа, що притягнена до кримінальної відповідальності, - позбавлена права на справедливий суд, гарантованого статтями 5 і 6 Конвенції про захист прав людини і основоположні свободи, що є частиною національного законодавства України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 підлягає поверненню прокурору.

Суд погоджується з доводами захисту, що висунуте ОСОБА_5 обвинувачення сформульоване не конкретно та не зрозуміло, оскільки містить обставини, які без розкриття їх логічного взаємозв`язку з іншими обставинами вчинення злочину є суперечними одна по відношенню до одної.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Суд погоджується, що вищевказані порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в частині викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення, є не конкретним, не зрозумілим та без логічного взаємозв`язку суперечать одна одній.

Суд погоджується з твердженням захисту, що основною обставиною вчинення злочину, яка є підставою для кваліфікації дій особи саме за цією статтею Кримінального кодексу України, є виконання працівником правоохоронного органу своїх службових обов`язків. При цьому особа, яка заподіює тілесні ушкодження, повинна це усвідомлювати. Однак, у формулюванні обвинувачення вказана обставина не викладена в обсязі, достатньому для її розуміння учасниками кримінального провадження. Як вбачається з обвинувального акту, працівники поліції підійшли до автомобіля у зв`язку з наявністю у них інформації, що водій автомобіля може бути причетним до вчинення адміністративного правопорушення. Однак, як зазначається у формулюванні обвинувачення, подальше спілкування відбувалося виключно з обвинуваченим ОСОБА_5 .

При цьому, в обвинувальному акті не конкретизовано, в чому полягала агресивна поведінка ОСОБА_5 , в фабулі обвинувачення не згадано про те, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, в той же час зазначену обставину зазначено в іншому розділі обвинувального акту, як таку, що обтяжує покарання. Слідчим не досліджувались обставини щодо можливого спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції з необережності, оскільки обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння і міг «похитнутится», внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження потерпілому.

Крім того, згідно постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2020 р., ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вищевказаною постановою суду встановлено, що ОСОБА_5 29.07.2020 р. о 21 год. 50 хв. за адресою: АДРЕСА_1 здійснив дрібне хуліганство, що полягало у нецензурній лайці в громадському місці, образливе чіпляння до громадян, працівників поліції, смикання за одяг. Однак, обвинувальний акт не містить жодних відомостей про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення протиправних дій, які покладені слідчим в основу обвинувального акту.

З огляду на неконкретність, зміст обвинувачення є незрозумілим.

Суд допускає, що формулювання обвинувачення може бути викладено більш стисло ніж виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, з метою недопущення переобтяження формулювання надмірною деталізацією.

Однак як вбачається з обвинувального акту, зміст фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення є ідентичними за своїм змістом та не відповідає правовій кваліфікації даної статті.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу … покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виходячи з рішення Європейського суду з прав людини «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 р., згідно з яким кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту вказане порушення Закону призвело до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - право на справедливий суд.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту суд також враховує положення ч. 1 ст. 388 КПК України, яка надає прокурору право змінити обвинувачення в суді.

При цьому суд звертає увагу, що вказана норма надає право прокурору зміни обвинувачення лише в частині правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення виключно за умови якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Однак вказані вище обставини є предметом доказування та є саме тими «специфічними» елементами складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, які відрізняють його від інших схожих злочинів та мають бути зазначені в обвинуваченні. Більш того, вказані обставини кримінального правопорушення виходячи зі змісту обвинувачення були відомі органу досудового розслідування, що унеможливлює реалізацію прокурором свого права на зміну обвинувачення в суді.

За таких обставин, на переконання суду, усунення вищевказаних протиріч та неконкретності обвинувачення на стадії судового провадження можливо лише у єдиний спосіб - шляхом повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, виходячи з положень ч. 1 ст. 388 КПК України, яка передбачає можливість зміни обвинувачення лише в частині правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення виключно за умови якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа на переконання суду не дає можливості усунути вищевказані протиріччя, що дає підстави прийти до висновку, що єдиним способом усунення зазначених вище порушень є повернення обвинувального акту прокурору.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

З огляду на викладене обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 291, 314-316, 371, 372 КПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001400 за обвинуваченням ОСОБА_5 вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, повернути прокурору як такий як такий, що не відповідає вимогам КПК України і, в тому числі ст. 291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1