ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2922/21 Справа № 178/752/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 рокубуло продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 26 листопада 2021 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судимі, не працюють.

Суд зазначив, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що до клопотання прокурором не додано матеріалів, яким б обгрунтовувалась необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Зазначає, що сама лише тяжкість злочину не може вказувати на необхідність застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник зазначає, що ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливо запобігти шляхом заборони залишати житло з покладенням відповідного контролю на органи внутрішніх справ за місцем фактичного проживання обвинуваченого.
Також захисник зазначає, що потерпілий та свідки обвинувачення допитані судом, а тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_7 буде впливати на них.
Наголошує, що суд першої інстанції не надав оцінку тим обставинам, що ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, має міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , в своїй апеляційній скарзі просив проводити розгляд справи без його участі.
Жоден із інших учасників судового провадження не заявив клопотання про проведення судового засідання за участю сторін, тому апеляційна скарга розглянута без участі сторін.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке є тяжким злочином, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому він обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , він можє вдатись до спроб переховуватися від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, з огляду на те, що розгляд вказаного кримінального провадження наразі не завершено, тому ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.
Колегія суддів не приймає доводи захисника щодо відсутності ризику переховування обвинуваченого, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи захисника стосовно того, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, має міцні соціальні зв`язки, оскільки наявність та міцність соціальних зв`язків і дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4