Справа №576/683/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/426/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
Іменем України

25 серпня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали кримінального провадження № 576/683/17 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11.08.2021 щодо відмови у задоволенні клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 (м. Глухів) ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ,

установив:

У поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою повторно обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК. 27.06.2017 ОСОБА_5 був оголошений в розшук. Оскільки відповідно отриманої інформації з ДПС України 16.04.2017 ОСОБА_5 перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Бачівськ» на територію РФ, то 23.05.2018 останнього оголошено у міжнародний розшук. Ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07.06.2018 ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Однак, всупереч Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей НЦБ Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним наказом МВС України, Генеральною прокуратурою України, СБУ, Державним комітетом у справах охорони державного кордону України, ДМС України, ДПА України, № 3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997, чинної на момент прийняття рішення, ухвала суду від 07.06.2018 не відповідає вимогам МОКП Інтерпол, так як винесена на підставі отриманої від підрозділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Сумській області інформації про оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук та публікацію щодо нього «синього оповіщення», що є маніпулюванням інструментами та інформаційними системами Інтерполу. Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, може впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому відносно підозрюваного необхідно повторно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

До Глухівського міськрайонного суду Сумської області звернулася заступник начальника СВ ВП № 1 (м. Глухів) ОСОБА_4 із клопотанням, погодженим з прокурором Глухівського відділу Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , яке обґрунтоване тим, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000228 від 17.03.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК, зокрема, у незаконному заволодінні мопедом Дельта, належного ОСОБА_7 , що мало місце 16.03.2017 у АДРЕСА_1 та у незаконному заволодінні мопедом Дельта, належного ОСОБА_8 , що мало місце 01.04.2017 у м. Глухів по вул. Героїв Крут.

Згідно інформації з ДПС України 16.04.2017 ОСОБА_5 перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Бачівськ» на територію РФ, тому 23.05.2018 його оголошено у міжнародний розшук.

Ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07.06.2018 відносно ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Всупереч Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей НЦБ Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним наказом МВС України, Генеральною прокуратурою України, СБУ, Державним комітетом у справах охорони державного кордону України, ДМС України, ДПА України, № 3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997, чинної на момент прийняття рішення, ухвала суду від 07.06.2018 не відповідає вимогам МОКП Інтерпол, так як винесена на підставі отриманої від підрозділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Сумській області інформації про оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук та публікацію щодо нього «синього оповіщення», що є маніпулюванням інструментами та інформаційними системами Інтерполу.

Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, може впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому заступник начальника СВ ВП № 1 (м. Глухів) просила повторно обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11.08.2021 в задоволенні вказаного вище клопотання про обрання запобіжного заходу було відмовлено. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що існує ухвала слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07.06.2018 про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яка до цього часу не скасована, а тому з одного і того ж питання не може бути прийнято дві схожі ухвали слідчого судді, оскільки це буде суперечити засадам КПК.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.

Зокрема, порядок кримінального провадження визначений законодавцем у ст. 1 КПК, згідно якої на території України цей порядок визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Завданнями кримінального провадження згідно ст. 2 КПК, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вимогу чіткого визначення меж дискреційних повноважень ЄСПЛ сформулював таким чином: «Закон, який надає дискрецію, не є сам по собі несумісним з вимогою передбачуваності у тому випадку, коли обсяг дискреції та спосіб її застосування зазначені з достатньою чіткістю та при цьому враховується легітимна мета того чи іншого вживаного заходу в тій чи іншій ситуації, щоб надати індивіду адекватний захист від свавільного втручання».

Іншими словами, людині дозволено вчиняти будь-які дії, якщо вони не заборонені законом, натомість органи державної влади діють у режимі «дозволено лише те, що прямо передбачено законом», що узгоджується з приписами ст. 19 Конституції України.

Відповідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК, терміни, що їх вжито в цьому Кодексі, якщо немає окремих вказівок, мають таке значення: слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду, а згідно п. 5 ч. 1 і ч. 4 ст. 176 КПК запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених ч. 6 ст. 193 КПК, згідно якої слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 ст. 193 КПК строк дії такої ухвали не зазначається (ч. 4 ст. 197 КПК).

Як убачається з наданих матеріалів кримінального провадження, до Глухівського міськрайонного суду Сумської області звернулася заступник начальника СВ ВП № 1 (м. Глухів) ОСОБА_4 із клопотанням, погодженим з прокурором Глухівського відділу Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , відносно якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000228 від 17.03.2017 і якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК, а саме у незаконному заволодінні мопедом Дельта, належного ОСОБА_7 , що мало місце 16.03.2017 у АДРЕСА_1 та у незаконному заволодінні мопедом Дельта, належного ОСОБА_8 , що мало місце 01.04.2017 у м. Глухів по вул. Героїв Крут.

27.06.2017 ОСОБА_5 був оголошений в розшук.

Згідно інформації з ДПС України 16.04.2017 ОСОБА_5 перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Бачівськ» на територію РФ, тому 23.05.2018 останній оголошений у міжнародний розшук.

Ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07.06.2018 ОСОБА_5 в порядку ч. 6 ст. 193 КПК обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Всупереч Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей НЦБ Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним наказом МВС України, Генеральною прокуратурою України, СБУ, Державним комітетом у справах охорони державного кордону України, ДМС України, ДПА України, № 3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997, чинної на момент прийняття рішення, ухвала слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07.06.2018 не відповідає вимогам МОКП Інтерпол, так як винесена на підставі отриманої від підрозділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Сумській області інформації про оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук та публікацію щодо нього «синього оповіщення», що є маніпулюванням інструментами та інформаційними системами Інтерполу.

У зв`язку з цим, заступник начальника СВ ВП № 1 (м. Глухів) ОСОБА_4 повторно звернулася із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, може впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства, крім іншого, є: забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення (п. 8, 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України). Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (ст. 129-1 Конституції України).

Відповідно п. 17 ч. 1 ст. 7, ч. 1-2 ст. 24 КПК, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку (ст. 319 КПК) ухвали слідчого судді про: 1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або відмову в його застосуванні (ст. 194, 196 КПК); 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 5-1) застосування запобіжного заходу у виді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; 7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 11-1) продовження відсторонення від посади; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі ч. 9 ст. 284 цього Кодексу. Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку (ст. 310 КПК) ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній (ч. 1-2 ст. 309 КПК).

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді (ч. 3 ст. 309 КПК).

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

В справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom) рішення від 23.09.1998 (п. 54) ЄСПЛ наголосив, що «Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія. Вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», зумовлюють повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права».

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати КПК. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить КПК. У разі якщо норми КПК суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ. У випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК.

Виходячи із системного аналізу вказаного вище кримінального процесуального законодавства України, яке не відносить до компетенції суду апеляційної інстанції перегляд рішень слідчих суддів судів першої інстанції про обрання (чи про відмову в обранні) запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ухвалених за наслідками судового розгляду в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права, та який знайшов своє закріплення у практиці Конституційного Суду України і рішеннях ЄСПЛ, вважаю за необхідне на підставі ч. 4 ст. 399 КПК відмовити прокурору у відкритті провадження, так як апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, оскільки суд повинен діяти відповідно до точного змісту норми права, яку він застосував, у межах своєї компетенції, суворо дотримуватися процедури розгляду кримінальних проваджень, тобто користуватися принципом законності, згідно якого «дозволено робити лише те, що передбачено в законі».

Керуючись ст. 392, 399 КПК України,

постановив:

Відмовити прокурору ОСОБА_3 у відкритті провадження за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11.08.2021 щодо відмови у задоволенні клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 (м. Глухів) ОСОБА_4 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Копію ухвали невідкладно надіслати прокурору ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_2