Справа № 331/5706/21
Провадження № 1-кп/331/628/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2021 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження по справі за клопотанням прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
в с т а н о в и в:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження по справі за клопотанням прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключає його небезпечну поведінку.
В клопотанні прокурором зазначено, що 27 травня 2021 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_4 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, направленим на вбивство своєї співмешканки ОСОБА_6 , у ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних стосунків, з мотивів особистої неприязності, усвідомлюючи та бажаючи спричинення потерпілій смерті, утримуючи в руці ніж наніс один удар ОСОБА_6 в область, грудної клітини зліва, чим відповідно до висновку судово-медичної експертизи заподіяв потерпілій: одиночне проникаюче сліпе колото-різане поранення грудної клітки зліва з ушкодженням серця та лівої легені, що призвело до масивної крововтрати та спричинило настання смерті ОСОБА_6 на місці події.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, яке кваліфікується як убивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Вина підозрюваного ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами.
Окрім того, перебуваючи на волі за своїм психічним станом не усвідомлюючи своїх дій та не керуючи ними підозрюваний може залишити своє місце проживання, що також являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокуратурою не залишено без уваги той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання, вчинив особливо тяжкий злочин не усвідомлюючи своїх дій та не керуючи ними, на теперішній час також не може усвідомлювати свої дій та керувати ними, що свідчить про можливість вчинення ним нових злочинів, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Отже, прокуратура аналізуючи показання свідків, отримані в ході досудового розслідування документи дійшло до об`єктивного та логічного висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , так як він не зможе виконувати покладені на нього обов`язки, та через свій психічний стан може становити суспільну небезпеку для себе чи оточення.
Крім того, слід зазначити, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, захисту прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_4 , забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і наявності вказаних ризиків, наразі виникла необхідність у продовженні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку - ДУ "Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України (Дніпровська філія «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги»), що розташований за адресою: м.Дніпро вул. Надії Алексєєнко, буд. 84.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечує проти клопотання прокурора, обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Суд заслухавши думку учасників судового засідання щодо клопотання прокурора, перевіривши матеріали справи приходить до наступного.
Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конк-ретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Також, суд приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо вівернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загро-жує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.
Вирішуючи питання щодо продовження запропонованого запобіжного заходу у вигляді поміщення ОСОБА_4 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключає його небезпечну поведінку, судом також враховано наступне.
Згідно ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, може бути застосований судом такий запобіжний захід, як поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Вказаний запобіжний захід застосовується судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.
ОСОБА_4 скоїв особливо тяжкий злочин, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. У період інкримінованого йому діяння страждав і в даний час страждає на хронічне психічне захворювання у формі виражених розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку складного генезу (церебросклероз, хронічна алкогольна інтоксикація), яке позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, за своїм психічним станом у даний час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.
У судовому засіданні прокурором зазначено, що ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання, вчинив особливо тяжкий злочин не усвідомлюючи своїх дій та не керуючи ними, на теперішній час також не може усвідомлювати свої дій та керувати ними, що свідчить про можливість вчинення ним нових злочинів, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, запропонований прокурором запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки через свій психічний стан може становити суспільну небезпеку для себе та оточення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177,178, 508 КПК України, суд
у х в а л и в:
Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключає його небезпечну поведінку задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключає його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «СЗНПД» ДУ «ЦПЗ МНА МОЗ», на два місяці, тобто до 13 лютого 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду, в частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1