Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3086/18
У Х В А Л А

08.12.2021 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при проведенні відкритого судового засідання в залі судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2013 року за № 0000220, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Королево Виноградівського району Закарпатської області, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 296 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

24.11.2021 року в суд поступило клопотання захисника ОСОБА_5 від 24.11.2021 року про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття з цієї підстави кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 296 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що в пункті 3 частини першої статті 49 КК України в редакції від 25.05.2011 року, яка діяла на час інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, було передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості. У пункті 3 частини першої статті 49 КК України в редакції, яка діє на теперішній час, закріплено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 296 КК України, у вчиненні якого обвинувачується обвинувачений, на час направлення обвинувального акта до суду відносилося до злочинів середньої тяжкості. На даний час відповідне кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Перебіг строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності підлягає визначенню з 16.06.2011 року. Вказаний строк не переривався, тому що обвинувачений не вчиняв інші кримінальні правопорушення, не ухилявся від органу досудового розслідування та суду, в розшук не оголошувався.

У разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження (пункт 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України)).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 296 КК України, - хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 16.06.2011 року близько 23 години 00 хвилин за попередньою змовою з іншою особою, діючи з прямим умислом, самовільно, через вхідні двері увійшли до квартири АДРЕСА_2 , де реалізуючи свої протиправні дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи продемонструвати зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам і суспільству, маючи намір приниження людської гідності, підійшли до потерпілого ОСОБА_6 , який в той час знаходився в кухонній кімнаті за столом та приймав їжу, розпочали з ним сварку, під час якої, виражаючись на його адресу нецензурною лайкою, інша особа разом із ОСОБА_3 підійшли до ОСОБА_6 , який в той час вже підвівся із-за столу, та безпричинно нанесли йому по одному удару стиснутим кулаком правої руки в область обличчя, в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу. В цей час ОСОБА_3 та інша особа, продовжуючи свої хуліганські дії, скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_6 , який знаходився в лежачому положенні на підлозі, почали наносити множинні удари руками та взутими ногами по тілу ОСОБА_6 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: зливних синців волосистої частини голови в тім`яно-скроневій ділянці зліва на фоні набряку м`яких тканин; синців чола; крововиливів під кон`юнктиву лівого ока в зовнішньому куті; синця підщелепної ділянки зліва; набряку м`яких тканин верхньої губи зліва, на фоні якого крововилив у слизову оболонку; крововиливу у слизову оболонку нижньої губи від центру справа; саден по зовнішній поверхні обох ліктьових суглобів; саден-подряпин передньої поверхні грудної клітки; забоїв, побоїв, саден обличчя, лівого ліктьового суглобу та поперекової ділянки, які мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою, згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 pоку № 6, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначну втрату працездатності; ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної рани нижньої губи, що проникає до ротової порожнини, відповідно якій знаходиться рубець нижньої губи справа, які потребують лікування строком більше 6-ти, але менше 21-го дня, і за цією ознакою, згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 pоку № 6, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; перелому поперечного відростку IV-гo поперекового хребця, які потребують лікування строком більше 21-го дня, так як для зрощення перелому необхідний строк більше трьох тижнів, і за цією ознакою, згідно пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 pоку № 6, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що підтверджується висновком судово-комісійної експертизи від 02.10.2015 року № 96/15.

Обвинувальний акт, яким ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 296 КК України, складено 28.09.2018 року старшим слідчим слідчого відділення Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 , затверджено 28.09.2018 року прокурором Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000220 від 28.05.2013 року, складеного старшим слідчим слідчого відділення Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 , зокрема розділу ІІ «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення», 26.12.2011 року начальником слідчого відділення Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_9 було винесено постанову про оголошення розшуку обвинуваченого, 14.05.2012 року постанову про відновлення досудового слідства.

Згідно частини першої статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно частини другої статті 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

У відповідності до частини першої статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У санкції частини другої статті 296 КК України передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років.

З 16.06.2011 року зміни у частину другу статі 296 КК України не вносилися.

У пункті 3 частини першої статті 49 КК України (у редакції від 25.05.2011 року, яка діяла на час інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно частини третьої статті 12 КК України (у редакції від 25.05.2011 року) злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

У пункті 3 частини першої статті 49 КК України (у редакції від 25.11.2021 року, яка діє на час судового розгляду) закріплено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно частини четвертої статті 12 КК України (у редакції від 25.11.2021 року) нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

З врахуванням наведеного, того, що станом на 16.06.2011 року та на даний час за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 296 КК України, передбачена можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності після спливу п`яти років з дня вчинення кримінального правопорушення, тобто положення закону, які підлягають застосуванню при вирішенні питання звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, не змінюють його становище, то на підставі частини другої статті 4 КК України підлягають застосуванню положення пункту 3 частини першої статті 49 КК України (у редакції від 25.05.2011 року, яка діяла на час інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення).

Відповідно до частини другої статті 49 КК України (у редакції від 25.05.2011 року) перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Аналіз змісту положень частини другої статті 49 КК України (у редакції від 25.11.2021 року) щодо зупинення перебігу давності свідчить про те, що такі не змінюють становище обвинуваченого.

З огляду на те, що під час досудового слідства у кримінальному провадженні мав місце факт ухилення обвинуваченого від слідства, тобто зупинення перебігу давності, та з часу інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення не минуло п`ятнадцять років, отже строк давності не закінчився, то клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 284, 285, 288, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 від 24.11.2021 року про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 296 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1