Справа № 397/1807/19
1-кп/405/1/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кропивницького кримінальне провадження за №10000476 від 06 листопада 2019 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

встановив:
ОСОБА_4 вчинив умисне нанесення легких тілесних ушкоджень за наступних обставин:
05.11.2019 близько 17:00 год. ОСОБА_4 разом з товаришем ОСОБА_5 перебували у будинку ОСОБА_7 та брата останнього ОСОБА_10 , розташованому по АДРЕСА_2 , де розпивали спиртні напої.
В ході відпочинку між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , діючи умисно, наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в обличчя зліва. Від удару ОСОБА_7 впав правим боком на підлогу, та ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні, неправомірні дії, усвідомлюючи суспільно небезпечних характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи фізичну перевагу над останнім, розуміючи, що ОСОБА_7 не зможе чинити опір, скориставшись його безпорадним станом, наніс два удари кулаком правої руки в ліву сторону обличчя, в результаті чого ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді поверхневої рани і саден в лівій лобній ділянці, садна на червоній каймі і крововиливу в слизову оболонку на верхній губі зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_13 вчинили відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин:
Так, 05.11.2019 близько 17:50 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , в момент спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, в кишені його штанів помітили грошові кошти.
В той момент у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння вказаними коштами.
Після чого ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного наміру, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та з метою особистого самозбагачення, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що його дії помітні потерпілому ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, викрав грошові кошти у сумі 1500 грн. з лівої кишені спортивних штанів ОСОБА_7 , які в подальшому ОСОБА_4 вихватив у ОСОБА_5 та поклав до своєї кишені.
В той момент у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння іншим майном ОСОБА_7 .
Продовжуючи свої злочинні наміри, направлені на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , користуючись кількісною та фізичною перевагою над ОСОБА_7 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що їх дій помітні потерпілому ОСОБА_7 , за попередньою з змовою групою осіб, викрали з будинку мобільний телефон марки «Archos 50 С neon 8 Gb» вартістю 319,60 грн., портативну колонку марки «Wster WS 631» вартістю 156,67 грн., а також музичну колонку марки «SVEN» моделі «SPS-606» та сабвуфер марки «F&D SРS - 500», встановити вартість яких не представилось можливим.
З місця злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим своїми умисними, протиправними діями спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1976, 27 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 186 КК України, при обставинах, викладених у вироку суду визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, 05.11.2019 під вечір, він разом з товаришем ОСОБА_5 перебували біля магазину в центрі с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області, вживали пиво. До них підійшов потерпіли ОСОБА_7 , запропонував піти до нього додому. Вони зайшли до магазину скупилися та попрямували за адресою проживання потерпілого, а саме: будинку АДРЕСА_2 . Відпочивали та відмічати від`їзд Криворота до військової частина, де розпивали спиртні напої. В ході відпочинку між ним та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої він на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в обличчя зліва, від удару ОСОБА_7 впав правим боком на підлогу. Через декілька хвилин він знову наніс два удари кулаком правої руки в ліву сторону обличчя ОСОБА_7 , від чого останній знову впав. Після чого вони, скориставшись моментом, забрали гроші у потерпілого та колонку. Після чого пішли у своїх справах.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, при обставинах, викладених у вироку суду визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що 05.11.2019 під вечір, він разом з товаришем ОСОБА_5 перебували біля магазину в центрі с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області, вживали пиво. До них підійшов потерпіли ОСОБА_7 , запропонував піти до нього додому. Вони зайшли до магазину скупилися та попрямували за адресою проживання потерпілого, а саме: будинку АДРЕСА_2 . Відпочивали та відмічати від`їзд Криворота до військової частина, де розпивали спиртні напої. В ході відпочинку між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_14 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 - один удар кулаком правої руки в обличчя зліва. Від удару ОСОБА_7 впав правим боком на підлогу з стільця. Після чого, ОСОБА_15 вийшов на вулицю, потім знову зайшов. ОСОБА_11 знову почав в сторону Криворота висловлюватися непристойними словами, сидячи на дивані, після чого ОСОБА_15 знову наніс потерпілому два удари в обличчя, але куди саме не бачив. Сизоров впав на диван в нього почалася кровотеча. Далі, він, скориставшись моментом, взяв мобільний телефон, музичну колонку і пішли з ОСОБА_15 . Викрадене майно заховали в кущах біля повороту по вулиці, де знаходиться дитяча площадка.
Враховуючи викладене та те, що обвинувачені у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, матеріали щодо процесуальних витрат та речових доказів, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку суду, поза розумним сумнівом доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень та за ч.2 ст.186 КК України як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, з яких відповідно до ст.12 КК кримінальне правопорушення за ч.1 ст.125 КК є кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення за ч.2 ст.186 КК України є тяжким злочином, інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, не має утриманців.
До обставин, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Суд враховує висновки досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні. Так, зокрема, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого показали середній ступінь ризику, результати оцінки ризику небезпеки для суспільства (у тому числі і для окремих осіб) оцінено як середній ступінь. Виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства.
Таким чином, суд враховуючи, ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, особи винного, обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає необхідним призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі, який є мінімальним, за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком, який наближений до мінімального. Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України обвинуваченому необхідно призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.
Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості застосувати ст.75 КК України. Так, із врахуванням викладеного вище та всіх обставин справи, ступеню тяжкості вчинених правопорушень, особи ОСОБА_4 , думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинувачених, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому останнього слід звільнити від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням на строк, який за розміром є середнім відповідно до ч. 4 зазначеної статті, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, не має утриманців.
Також суд враховує висновки судово-психіатричної експертизи №343 від 04.09.2020, згідно яких ОСОБА_5 в момент вчинення правопорушення страждав і в даний час страждає легкою розумовою відсталістю (відповідно до МКХ-10, А-70). Проте ступінь розумовго недорозвинення у ОСОБА_5 така, що не позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. У відношенні інкримінованого йому діяння слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує.
До обставин, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Суд враховує висновки досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні. Так, зокрема, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого показали середній ступінь ризику, результати оцінки ризику небезпеки для суспільства (у тому числі і для окремих осіб) оцінено як середній ступінь. Виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства.
Таким чином, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особи винного, обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає необхідним призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком, який наближений до мінімального.
Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.
Так, із врахуванням викладеного вище та всіх обставин справи, ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, особи ОСОБА_5 , думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинувачених, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому останнього слід звільнити від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням на строк, який за розміром є середнім відповідно до ч. 4 зазначеної статті, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Також, суд вважає за необхідне, керуючись ст.124 КПК України, стягнути з в рівних частинах - по 785 гривень 05 копійок з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта для проведення у кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи №957 від 20.11.2019, вартість якої складає 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 10 копійок.
Вирішуючи питання щодо цивільного позову, суд зазначає наступне.
В судовому засіданні 15.07.2021 потерпілий ОСОБА_7 відмовився від цивільного позову до обвинувачених щодо стягнення з останніх солідарно матеріальної шкоди у розмірі 2976 грн. 27 коп. та моральної шкоди в сумі 20 000 грн.. Потерпілий зазначив, що йому обвинуваченими була повністю відшкодована шкода.
Відповідно до положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
Згідно п.4 ч. 1ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині вище вказаного позову, в зв`язку з відмовою позивача від позову.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 128, 369-376 КПК України, ст.ст.206, 255 ЦПК України суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі на 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку складає 510 (п`ятсот десять) гривень;
- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 05.11.2019 по 25.05.2020 зарахувати на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк основного покарання ОСОБА_5 із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Контроль за поведінкою засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем їх проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта для проведення у кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи №957 від 20.11.2019 у сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 5 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта для проведення у кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи №957 від 20.11.2019 у сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 5 копійок.
Прийняти відмову цивільного позивача (потерпілого ОСОБА_7 ) від позову.
Провадження у справі в частині позову ОСОБА_7 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди закрити в зв`язку із відмовою позивача від позову.
Роз`яснити цивільному позивачу та цивільним відповідачам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.
Речові докази:
- спеціальний пакет №7047573 з паперовим згортком із зіскобом речовини бурого кольору, спеціальний пакет №7047574 з паперовим згортком із контрольним зіскобом ґрунту для порівняння з поверхні підлоги, спеціальний пакет №7047575 з паперовим згортком із контрольним зіскобом з поверхні підлоги, які зберігаються в камері схову речових доказів Відділення поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити після набрання вироку законної сили.
- мобільний телефон марки «Archos 50 С neon 8 Gb» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , портативну колонку марки «Wster WS 631», а також музичну колонку марки «SVEN» моделі «SPS-606» та сабвуфер марки «F&D SРS - 500», які передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_7 , - після набрання вироку законної сили залишити за належністю потерпілому ОСОБА_7 .
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Ленінському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_16