УХВАЛА
28 грудня 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 щодо ненадання постанови слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, про закриття кримінального провадження №0000374 від 19.04.2018 року за ч. 2 ст. 365 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На розгляд слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 щодо ненадання постанови слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, про закриття кримінального провадження №0000374 від 19.04.2018 року за ч. 2 ст. 365 КК України.
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своєму рішенні від 22.04.2020 року у справі №51 - 1901 впс 20.

За приписами чинного КПК України скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів скарги, досудове розслідування кримінального провадження №0000374 від 19.04.2018 року здійснювалось слідчими Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві (з дислокацією у м. Одеса).

Територіальне управління Державного бюро розслідувань розташоване у місті Миколаєві, в межах територіальної юрисдикції Заводського районного суду міста Миколаєва та поширює свою діяльність на Кіровоградську, Миколаївську, Одеську області.

Згідно з приписами ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Тому, слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своєму рішенні від 22.04.2020 року у справі №51 - 1901 впс 20.

Відповідно до ЄДРПОУ Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві, ідентифікаційний код юридичної особи 42341034, та яке знаходиться за адресою: вул. Погранична, 9, м. Миколаїв, 54020, тобто в межах територіальної юрисдикції Заводського районного суду м. Миколаєва.

За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_2 в рамках кримінального провадження №0000374 від 19.04.2018 року за ч. 2 ст. 365 КК України, досудове розслідування якого проводилось слідчими Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві (з дислокацією у м. Одеса), має подаватись до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ, що здійснював досудове розслідування кримінального провадження №0000214 ТУ ДБР у м. Миколаєві, а саме до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Згідно з частиною 3 ст.304 КПК України копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Відповідно до частини 7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 303-308 КПК України,

У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_2 щодо ненадання постанови слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, про закриття кримінального провадження №0000374 від 19.04.2018 року за ч. 2 ст. 365 КК України, повернути скаржнику, роз`яснивши, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом.

Ухвала може бути оскаржена учасниками кримінального провадження, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1