Справа № 362/5387/21
Провадження № 1-кп/362/705/21
ВИРОК

Іменем України

30.11.2021 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0001264 від 19.07.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Малютянка Києво-Святошинського району Київської області, українець, громадянин України, освіта неповна середня, неодружений, офіційно не працює, без місця реєстрації, житель АДРЕСА_1 , раніше судимий 13.08.2021 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік, від відбування якого звільнений з випробовуванням на строк один рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:
19.07.2021 близько 11:30 год. ОСОБА_4 спільно з співмешканкою ОСОБА_6 (далі потерпіла) перебували у АДРЕСА_1 , за місцем проживання, де між ними виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, зумовлених вирішенням побутових питань. У ході цього конфлікту у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство потерпілої шляхом перекриття останній дихальної системи: отворів ротової та носової порожнини. Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_4 схопив потерпілу лівою рукою за шию, а правою рукою закрив їй отвори носової та ротової порожнин, чим позбавив потрапляння кисню до дихальної системи, що призвело до смерті ОСОБА_6 на місці події. Такі наслідки, спричинені закриттям отворів носа і рота стороннім предметом, з наступаючим розвитком механічної асфіксії, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння відповідно до висновку судово-медичного експерта.

При цьому ОСОБА_4 діяв умисно, керуючись мотивом, що ґрунтувався на раптово виниклих особистих неприязних стосунках із потерпілою, з метою позбавлення її життя, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання.

ОСОБА_4 у судовому засіданні відмовився давати показання у силу ст. 63 Конституції України щодо фактичних обставин даного кримінального правопорушення. Водночас, виступаючи у судових дебатах, вказав, що щиро кається та просить пробачення у родичів потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_7 звернулася до суду із письмовою заявою де просить суд проводити розгляд даного кримінального провадження без її участі, цивільний позов заявляти наміру не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду. З урахуванням такої позиції потерпілої і думки учасників судового провадження, суд проводив розгляд кримінального провадження без участі потерпілої.

Судом досліджено письмові докази, що підтверджують вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, зокрема:
-дані витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001264 від 19.07.2021 згідно з якими через службу 102 зафіксовано заяву про смерть жінки за адресою: АДРЕСА_1 . Після прибуття на місце події виявлено тіло потерпілої, візуально з тілесними ушкодженнями (а.п. 51-52);

-рапорт інспектора СРПП № 4 СПД № 1 (смт. Калинівка) Фастівського РУП ГУ НП в Київській області від 19.07.2021 ОСОБА_8 за даним фактом (а.п. 53);

-заява ОСОБА_4 від 19.07.2021 про надання добровільної згоди на проведення огляду у житлі та іншому володінні особи за адресою: АДРЕСА_1 (а.п. 54);

-дані протоколу проведення огляду від 19.07.2021 з фототаблицями, об`єктами якого є домоволодіння ( АДРЕСА_1 ) та труп жінки ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями (а.п. 55-69);

-ухвала Фастівського міськрайоннного суду Київської області від 21.07.2021 про надання дозволу працівнику поліції на проведення обшуку житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а.п. 72);

-дані протоколу огляду трупа ОСОБА_6 з фототаблицями від 20.07.2021 (а.п. 75-81);

-дані протоколів отримання від ОСОБА_4 зразків для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи від 20.07.2021 (а.п. 88-90);

-заява ОСОБА_4 про надання добровільної згоди на проведення слідчого експерименту від 21.07.2021 за адресою: АДРЕСА_1 (а.п. 91);

-дані протоколу проведення слідчого експерименту від 21.07.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , з додатком до нього - відеозаписом з технічного засобу Panasonic HC V260, який продемонстрований у судовому засіданні, з якого вбачається, що напередодні ОСОБА_4 і потерпіла, його цивільна дружина, перебували на святкуванні у родичів. ОСОБА_4 повернувся раніше додому, а потерпіла прийшла після опівночі. Між ними виникла сутичка, у ході якої ОСОБА_4 здійснив удар потерпілій у ніс і декілька стусанів по тілу. Потерпіла відмовилися заходити всередину будинку і залишилася надворі, а ОСОБА_4 пішов спати до оселі. Вранці він вийшов на подвір`я і помітив, що на землі біля дому спить потерпіла. Взяв її на руки і відніс до спальні. Трохи згодом вона прокинулася і знову почалася сварка. ОСОБА_4 намагався закрити їй рот, щоб припинити сварку і висловлювання нецензурними словами. Закрив їй рот і ніс, це і призвело до смерті (а.п. 92-99);

-висновок судово-медичного експерта ОСОБА_10 № 319 від 19.07.2021, згідно з яким предметом дослідження є труп ОСОБА_9 , смерть якої настала внаслідок закриття отворів носа та рота стороннім предметом з наступним розвитком механічної асфіксії, що підтверджується наявністю характерних синців та саден на шиї, підборідді, у ділянці носо-губного трикутника, на слизовій оболонці губ, точковими крововиливами у сполучні оболонки повік, на поверхні серця, під легеневою плеврою, крововиливом у задню стінку гортані, набряком голосових зв`язок, рідким станом крові та її темно-червоним кольором, повнокровям внутрішнім органів та даними судово-гістологічного дослідження. Механічна асфіксія, з переліченими ознаками, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя у момент заподіяння та перебуває у безпосередньому зв`язку з причиною смерті. При судово-токсикологічному досліджені крові ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,67 ‰, що у живих осіб відповідає сильному алкогольному сп`янінню (а.п. 104-106);

-висновок експерта № СЕ-19/111-21/35815-БД від 15.09.2021 щодо генетичних ознак (ДНК-профіль) зразка крові потерпілої ОСОБА_6 (а.п. 107-113);

-висновок експерта № СЕ-19/111-21/35807-БД від 06.09.2021 щодо генетичних ознак (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_4 (а.п. 114-120);

-висновок експерта № СЕ-19/111-21/35794-БД від 27.09.2021 щодо генетичних ознак ОСОБА_4 (а.п. 121-131);

-висновок експерта № СЕ-19/111-21/35797-БД від 03.09.2021 щодо генетичних ознак ОСОБА_6 (а.п. 132-139);

-висновок експерта № СЕ-19/111-21/35801-БД від 22.09.2021 щодо генетичних ознак ОСОБА_4 (а.п. 140-151);

-висновок експерта № СЕ-19/111-21/35796-БД від 24.09.2021 щодо генетичних ознак ОСОБА_6 (а.п. 152-163);

-висновок експерта № СЕ-19/111-21/37085-БД від 29.09.2021 щодо дослідження одягу ОСОБА_4 (а.п. 164-175);

-висновок судово-психіатричного експерта відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз КНП КОР «ОПНМО» № 557 від 15.09.2021, яким встанвлено, що ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у нього не виявлено, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, станом на момент проведення обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та будь-якому іншому вираженому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність не перебував (а.п. 176-178);

-висновок експерта Васильківського відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи № 213 від 07.10.2021 згідно з яким частина виявлених на тілі трупа громадянки ОСОБА_6 ушкоджень могла утворитись за обставин, на які вказав ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту від 21.07.2021 (а.п. 179);

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і неупередженому дослідженні обставин кримінального правопорушення, суд вважає всі вищезазначені докази належними, допустимими, достовірними та у своєму взаємозв`язку достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.
На підставі викладеного суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК України.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України особливо тяжким злочином, з характером та ступенем суспільної небезпечності вчиненого - позбавленням ОСОБА_6 життя, тобто посягнув на невід`ємне природне право людини, яке охороняється і захищається державою,офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває, без негативних характеристик за місцем проживання, раніше судимий 13.08.2021 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік, від відбування якого звільнений з випробовуванням на строк один рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вирок суду набрав законної сили.
Водночас суд враховує положення п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» де зазначено, що коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Аналогічний правовий висновок висловлено у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.02.2021 по справі № 760/26543/17: « У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно ».

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, щирого каяття обвинуваченого у вчиненому, особи винного, думку потерпілої щодо покарання обвинуваченого,висловлену у її письмовій заяві, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі та відбуття його в умовах ізоляції від суспільства. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.
Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному проваджені потерпілою не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України, розподіл процесуальних витрат - у порядку ст. 124 КПК України, а питання про скасування арешту майна - відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.07.2021 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2021, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік, на підставі ст. 75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 49563 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят три) гривні 37 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду від 21.07.2021 і ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду від 27.07.2021 на речі, скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази, що здані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 452, знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1