УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 ,
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перемога, Баришівського р-ну, Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000559, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2021 року,
В С Т А Н О В И В:
09 серпня 2021 року старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Київській області майор поліції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000559, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що у провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000559, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2021 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 07 серпня 2021 року, приблизно о 05 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (2.7 проміле) керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz CLK 500 р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі «Київ-Суми» 26 км. В межах с. Перемога в порушення вимог п.п. 2.3б, 2.3д, 2.9 ПДР України, проявив неуважність під час керування транспортним засобом, не слідкував за дорожньою обстановкою та її змінами, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України, внаслідок чого перетнув дорожню розмітку 1.1, перетинати яку категорично забороняється, де в подальшому на 26 км. Автодороги «Київ-Суми» в межах с. Перемога, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault Scenic» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався в зустрічному напрямку, в салоні даного автомобіля перебувала пасажир ОСОБА_10 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій та пасажир автомобіля марки «Renault Scenic» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди.

07 серпня 2021 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

07 серпня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами:

-Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.08.2021 з план-схемою до нього;

-Речовими доказами: автомобілем марки Mercedes-Benz CLK 500 р.н. НОМЕР_1 та автомобілем марки Renault Scenic р.н. НОМЕР_2 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-Іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, у своєму клопотанні слідчий звертає увагу суду на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що злочин, у скоєні якого підозрюється ОСОБА_6 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а тому під тягарем можливого покарання він може переховуватися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час у органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих (розшукових) дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні.

09 серпня 2021 року захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду зі скарго на незаконне затримання. Так, адвокат зазначила, щовідповідно до протоколу затримання від 07.08.2021, ОСОБА_6 затриманий 07.08.2021 о 21 год. 35 хв. у приміщенні Броварської ЦРЛ по вул. Шевченка, 14 в м. Бровари, Київської області. Так, сторона захисту вважає, що органом досудового розслідування безпідставно затримано ОСОБА_6 з огляду на наступне. Подія дорожньо-транспортної пригоди, в якій ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, відбулася о 05:30 07.08.2021. Тобто, здійснюючи затримання о 21:30 07.08.2021 у органу досудового розслідування були відсутні підстави, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.208 КПК України, оскільки ОСОБА_6 не застали під час вчинення злочину, а також неможливо ствердити, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин, адже з моменту вчинення кримінального правопорушення до складення протоколу про затримання пройшло майже 20 годин, що виключає застосування поняття «безпосередності». З огляду на вказане сторона захисту просить визнати затримання 07.08.2021 слідчим в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Київській областіОСОБА_6 таким, що не відповідає вимогам пунктів 1,2 ч.1 ст.208 КПК України.

Повноваження прокурора та захисника, які були присутні під час розгляду клопотання, слідчим суддею перевірені.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Громадянин ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та застосування до його підзахисного найбільш суворого запобіжного заходу, посилаючись на необґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також на відсутність та недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, звертав увагу суду на те, що прокурором у судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, не зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Зазначив, що всі перелічені прокурором ризики є надуманими та необґрунтованими, оскільки підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки та має сім`ю, що вказує на необґрунтованість ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, вказав, що жодна особа у даному кримінальному провадженні не зверталася до органу досудового розслідуванням з клопотанням про застосування до неї заходів безпеки, що свідчить про відсутність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Захисник ОСОБА_4 вказала на необґрунтованість підозри та недоведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Зазначила, що підозрюваний позитивно характеризується за місцем роботи та до кримінальної відповідальності раніше не притягався. Просила застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки підозрюваний може транспортуватися тільки у супроводі лікарів та потребує подальшого стаціонарного лікування.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію захисників.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисників та підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити прокурору в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Щодо скарги сторони захисту про визнання незаконним затримання ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Враховуючи, що вказана скарга подана через канцелярію суду, втім останніми не здійснено автоматичного розподілу справ між суддями в порядку ст. 35 КПК України, що позбавляє слідчого судді можливості окремого судового порядку з їх розгляду, слідчий суддя розглядає відповідну скаргу в контексті заперечень проти клопотання сторони обвинувачення та розгляд скарги і клопотання здійснюється одночасно.
Стаття 206 КПК України надає право слідчому судді, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Пунктами 1,2 частини першої статті 208 КПК України встановлює, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:
1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».
Слідчий суддя враховує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення матеріалами, доданими до клопотання про застосування запобіжного заходу.
Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про можливу причетність підозрюваного до вищевказаного кримінального правопорушення.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Враховуючи, що підозрюваний залишався у приміщенні лікарні у зв`язку з незадовільним станом здоров`я та до останнього не було застосовано примусу, визначеного ст. 209 КПК України, слідчий суддя вважає, що фактичного затримання ОСОБА_6 не відбулося та права останнього порушено не було.
За таких підстав, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення скарги захисника підозрюваного ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_14 про визнання незаконним затримання підозрюваного ОСОБА_6 .
У судовому засіданні було встановлено, що у провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000559, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2021 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України.

07 серпня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з частиною 1 та 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, на переконання слідчого судді на день розгляду клопотання ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими слідчим до клопотання.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , знаючи, що за кримінальне правопорушення, вчинення якого їй інкримінується, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Щодо існування іншого, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України ризику, на наявність якого у клопотанні посилається слідчий, а саме: незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що в цій частині клопотання є недоведеним, у тому числі і під час судового засідання.
Водночас, слідчий суддя вважає, що обрання ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може ґрунтуватись лише на тому, що кримінальне правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, відноситься до категорії особливо тяжких, а також на тому, що підозрювана може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Так, слідчим суддею береться до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 на дату розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу потребує стаціонарного лікування та останньому встановлено діагноз: Політравма. Відкритий переломовивих правої таранної кістки з вивихом стопи дозовні. Переломовивих голівки правої стегнової кістки. Підголовчасті переломи ІІІ-ІV-V плюснових кісток правої стопи. Стан після відкритої репозиції, стабілізації переломовивиху правої таранної кістки АЗФ АО (07.08.2021). ЗЧМТ, забій головного мозку. ЗТГК, що унеможливлює вільне пересування останнього.

Доводи прокурора про те, що підозрюваний на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння не знайшли свого підтердження у ході розгляду матеріалів клопотання та не підтерджуються жодними належними та допустимими доказами.

Крім того, прокурором у судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, який би міг бути застосованим до підозрюваного ОСОБА_6 , не зможе в повній мірі запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому, враховуючи положення ч. 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить із необхідності уникнення ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, міцності його соціальних та сімейних зв`язків, його віку та стану здоров`я, майнового стану, відсутності судимостей, а також зі ступеню тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення. У той же час, слідчий суддя враховує те, що підозрюваний ОСОБА_6 фактично проживає на території Київської області.

Слідчий суддя звертає увагу, що перебування підозрюваного під цілодобовим домашнім арештом не позбавляє його права на отримання медичної допомоги та проходження лікування, в тому числі в умовах стаціонару, в разі виникнення такої потреби, що узгоджується із положеннями Інструкції про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, затвердженої наказом № 654 Міністерства внутрішніх справ України від 13.07.2016 року.
Так, відповідно пункту 6 розділу ІІІ вказаної Інструкції у разі надходження повідомлення про виникнення загрози життю або здоров`ю підозрюваного, обвинуваченого, який знаходиться під домашнім арештом (пожежа, аварія, катастрофа природного або техногенного характеру, стихійне лихо тощо), або про його захворювання та поміщення на стаціонарне лікування до закладу охорони здоров`я начальник органу Національної поліції негайно організовує перевірку зазначених у повідомленні обставин. Перевірка такого повідомлення проводиться у строк, що не перевищує 12 годин з моменту його надходження. Підтверджена інформація про неможливість подальшого перебування підозрюваного, обвинуваченого в зазначеному в ухвалі житлі надсилається слідчому або до суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Таким чином, за змістом наведеної норми захворювання особи, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, та поміщення її у зв`язку з цим на стаціонарне лікування до закладу охорони здоров`я, само по собі не свідчить про порушення особою покладених на неї обов`язків, а є підставою для перевірки зазначених обставин Національною поліцією.
Крім того, з урахуванням даних про обсяг підозри ОСОБА_6 , виду та розміру покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним, даних про особу підозрюваного, та виходячи з тих міркувань, що належна процесуальна поведінка підозрюваного забезпечена саме застосуванням такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідчий суддя вважає, що підстави для задоволення клопотання ОСОБА_12 про бажання взяти підозрюваного ОСОБА_6 на особисту поруку, відсутні.
Даних, які давали б слідчому судді підстави дійти переконання, що особа, яка виявила бажання взяти на поруки підозрюваного ОСОБА_6 є такою, що заслуговує на особливу довіру суду та зможе гарантувати дотримання підозрюваним відповідних обов`язків, слідчому судді також не надано.
При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати підозрюваного прибувати до слідчого у кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися у житлі, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

З урахуванням вимог частини 3 та 5 статті 115 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом у межах строку досудового розслідування, тобто до 07 жовтня 2021 року включно.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 206, 309, 372, 532, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки залишити без задоволення.

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати місце свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 .На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого у кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 07 жовтня 2021 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на співробітників Національної поліції України за місцем проживання підозрюваного, а контроль за її виконанням на прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголошено 03 вересня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1