ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2022 року м. Фастів Київської області
Зазначені обставини і стали підставою для звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно, власником якого, на сьогоднішній день, є ОСОБА_3 .
Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав, надав відповідне обґрунтування та просив суд клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти скасування арешту на земельні ділянки, надав відповідні пояснення в обґрунтування заперечень, а також надав матеріали кримінального провадження для огляду в судовому засіданні.
Суд, вислухавши позицію представника власника майна та прокурора, вивчивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню враховуючи наступне.
Зазначені обставини також підтверджуються наявними у матеріалах кримінального провадження листа-відповіді на звернення депутата Боярської міської ради, Головного Управління Держгеокадастру у Київській області від 10.09.2021 та іншими матеріалами в їх сукупності, які не суперечать один одному.
При цьому, суд звертає увагу, що досудове розслідування даного кримінального провадження триває з серпня 2021.
Ухвала слідчого судді Фастівського міськрайонного суду про накладення арешту на земельні ділянки прийнята 07.10.2021.

12.10.2021 зазначена ухвала про накладення арешту на земельні ділянки набрала чинності відповідно до вимог КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 12.10.2021, ухвала слідчого судді від 07.10.2021, яка набрала чинності 12.10.2021 направлена на виконання до Фастівської міської ради, про що свідчить відмітка про отримання.

20 жовтня 2021 року ОСОБА_3 на підставі договорів купівлі-продажу набула права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0380 та :04:002:0381.

Представник власника майна-адвокат ОСОБА_4 звертаючись до суду з клопотанням про скасування арешту майна, зазначив, що на момент укладання договорів купівлі-продажу, будь-які заборони та обтяження відносно вказаних земельних ділянок, у реєстрі речових прав були відсутні, оскільки наявність таких заборон взагалі унеможливила б укладення договору купівлі-продажу та реєстрації права власності покупцем.

Як вбачається з копій договорів купівлі-продажу земельних ділянок, які укладено 20.10.2021 та відповідно і зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно 20.10.2021, продавцем є ОСОБА_7 , який, за версією органу досудового розслідування, незаконним шляхом шахрайськими діями, набув у власність дані земельні ділянки.

На даний час досудове розслідування в даному кримінальному провадженні триває.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 на дату внесення відомостей в ЄРДР 12.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст..190 КК України, на дату прийняття слідчим суддею рішення від 07.10.2021 про накладення арешту на земельні ділянки та на момент набрання чинності ухвалою суду та звернення її до виконання 12.10.2021, фактично не набула статусу власника майна-земельних ділянок з кадастровими номерами :04:002:0380 та :04:002:0381.

Аналізуючи позиції учасників судового провадження щодо поданого клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 170 КПК України визначені підстави та мета накладення арешту. Арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про арешт майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК), оскарженню не підлягає.

Отже, звертаючись до слідчого судді з даним клопотанням ОСОБА_3 дійсно не була присутня при розгляді клопотання про арешт земельних ділянок, проте з підстав відсутності у останньої статусу власника майна. При цьому, представником власника майна не доведено , що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба та не доведено, що арешт було накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність:

- належних підстав для арешту майна;

- доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення;

- встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності;

- відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК;

- чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

В даному випадку, досудове розслідування триває п`ять місяців, ухвала слідчого судді направлена на виконання після набрання нею чинності та без порушення строків визначених кримінально-процесуальним законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Зважаючи на зазначені норми права, на думку суду, подане клопотання фактично є передчасним, оскільки строки досудового розслідування в даному крмінальному провадженні не закінчились.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна. Рразом з тим, прокурор, який не погодився з даним клопотанням, в повному обсязі та належним чином обґрунтував свою заперечу вальну позицію в ході судового розгляду клопотання.

А, відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені.

Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя приходить до висновку про недоцільність скасування арешту, накладеного на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0380 та :04:002:0381 в рамках кримінального провадження № 0001410 від 12.08.2021, оскільки вбачаючає підстави для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки в ході розгляду вказаного клопотання було встановлено, що ОСОБА_3 на дату внесення відомостей в ЄРДР 12.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст..190 КК України, на дату прийняття слідчим суддею рішення від 07.10.2021 про накладення арешту на земельні ділянки та на момент набрання чинності ухвалою суду та звернення її до виконання 12.10.2021, фактично не набула статусу власника майна, а представником власника майна не доведено, що арешт на земельні ділянки було накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.170,173,174 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001410 від 12.08.2021 відмовити.

Ухвала слідчого судді про скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню, а заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1