Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4449/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №296/4449/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 20 липня 2021 року відносно
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
зазначеним вироком, ОСОБА_7 визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років 06 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.4 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням вироку від 03.08.2020 Бердичівського міськрайонного судом Житомирської області, за яким ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст. 5, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст. 357 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років06 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обраховано з 20.07.2021.
Зараховано ОСОБА_7 , у строк відбуття покарання, час відбутий за вироком від 03.08.2020 Бердичівського міськрайонного судом Житомирської області з 08.04.2020 по 20.07.2021.
Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати на залучення судових експертів в даному кримінальному провадженні в сумі 7517 грн. 92 коп. на користь держави.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 , в період часу з 10 год. 00 хв. до 19 год. 30 хв. 29 лютого 2020р. перебував поблизу вікна квартири АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 підійшов до вікна та шляхом його віджиму незаконно проник всередину вказаної квартири. В подальшому ОСОБА_7 оглянувши цю квартиру, виявив в ній та повторно таємно викрав гроші в сумі 6800 гривень та нагрудну іконку з білого та жовтого золота вагою близько 2 г, вартістю 1495 гривень 62 копійки, які належали потерпілій ОСОБА_8 , після чого утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення злочину втік.
Таким чином, ОСОБА_7 шляхом проникнення в житло повторно таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілій ОСОБА_8 , чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 8295 гривень 62 копійки.
Окрім цього, в період часу з 00 год. 00 хв. 01.04.2020р. по 06 год. 00 хв. 02.04.2020р. ОСОБА_7 перебував поблизу подвір`я будинку, розташованого в АДРЕСА_3 . В цей час, в нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у підсобне приміщення. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, ОСОБА_7 перестрибнув через паркан та підійшов до дверей підсобного приміщення, де за допомогою ключа, який знаходився в отворі врізного замка вхідних дверей проник до вказаного приміщення, звідки повторно таємно викрав майно, яке належало ОСОБА_9 , а саме: 1) бензопилу торгівельної марки «Stihl» моделі MS390 рожевого кольору вартістю 4897 гривень 50 копійок; 2) бензопилу торгівельної марки «Hysgvarna» невстановленої моделі в корпусі жовтого кольору вартістю 3000 гривень; 3) електропилу торгівельної марки «Makita» моделі UC3520A зеленого кольору вартістю 2959 гривень 02 копійки; 4)зварювальний інвекторний апарат торгівельної марки «Патон» невстановленої моделі в корпусі сірого кольору вартістю 2500 гривень; 5) перфоратор торгівельної марки Vitek невстановленої моделі в корпусі червоно-сірого кольору вартістю 1000 гривень; 6) болгарку торгівельної марки «Makita» невстановленої моделі синього кольору вартістю 1000 гривень; 7) болгарку торгівельної марки «Bosch» невстановленої моделі сірого кольору вартістю 700 гривень, після чого, утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення злочину втік.
Таким чином, ОСОБА_7 шляхом проникнення в підсобне приміщення повторно таємно викрав чуже майно, яке належало потерпілому ОСОБА_9 , чим спричинив останньому майнову шкоду на загальну суму 16056 гривень 52 копійки.
Крім цього, в період часу з 06 год. 30 хв. 03.04.2020р. по 07 год. 00 хв. 06.04.2020р. ОСОБА_7 перебував поблизу вікна квартири АДРЕСА_4 , яке на замикаючі пристрої зачинене не було. В цей час в нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло. Реалізуючи цей злочинний умисел, ОСОБА_7 підійшов до вікна вказаного приміщення та шляхом його відкриття незаконно проник до вищевказаної квартири, звідки повторно таємно викрав телевізор торгівельної марки «Liberton» в корпусі чорного кольору, моделі 32HE1HD, вартістю 3414 гривень 68 копійок, який належав ОСОБА_10 .
В подальшому ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, утримуючи при собі викрадене майно та розпорядившись ним на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 шляхом проникнення у житло повторно таємно викрав чуже майно, яке належало потерпілому ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 3414 гривень 68 копійок.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, шляхом його пом`якшення. При цьому, звертає увагу на те, що він щиро розкаявся, сприяв досудовому розслідуванню, має тяжку хворобу, є інвалідом дитинства.
В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_11 просить залишити цю скаргу без задоволення, а вирок суду без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення прокурора відносно апеляційних доводів обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З висновками суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про доведеність вини та кваліфікацію дій останнього, погоджуються автор апеляційної скарги і ніким з можливих учасників процесу також не оспорюються, а тому не перевіряються апеляційним судом. Провадження розглянуто судом першої інстанції в порядку ст.349 КПК України.
При цьому, санкція ч.3 ст.185 КК України, за якою ОСОБА_7 притягується до кримінальної відповідальності, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років
Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно із ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вище наведених вимог закону та правильно керувався не лише ступенем тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, але й даними про особу обвинуваченого, обставинами, що пом`якшують покарання, обставами, що обтяжують покарання, таким чином, керувався не лише принципами законності, але й принципом індивідуалізації та справедливості покарання.
Так, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 прийняв до належної уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке у відповідності до норм ст.12 КК України, є тяжким, фактичні обставини його вчинення, наслідки та суспільну небезпечність правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого.
Зокрема, обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності (а.п.129-131), судимості за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив низку умисних корисливих злочинів, на момент розгляду провадження відбуває покарання за іншим вироком суду за вчинення майнових злочинів, є неодруженим та не має осіб на утриманні, за місцем проживання характеризується виключно з негативної сторони (а.п.124), схильний до вчинення кримінальних правопорушень, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.125).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст.66 КК України, є повне визнання останнім вини у вчиненому та щире каяття. Обставинами, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом встановлено рецидив злочинів.
Таким чином, судом першої інстанції правильно враховано конкретні обставини провадження, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, у зв`язку з чим апеляційний суд переконаний, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 років 6 місяців, яке останній має відбути реально, та яке, на думку апеляційного суду, буде цілком достатнім для реальної корекції соціальної поведінки останнього та запобігання продовженню злочинної діяльності.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що судом першої інстанції за результатами судового розгляду провадження не встановлено жодних інших пом`якшуючих обставин, зокрема і такої обставини як сприяння обвинуваченим досудовому розслідуванню.
Згідно ст.66 КК України сприянням розкриттю злочину є добровільні дії, які вчиняються у формі повідомлення правоохоронним органам або суду відповідних фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність. Таке сприяння має бути активним, тобто ініціативним та енергійним. Разом з тим, матеріали кримінального провадження такі дані не містять.
На думку апеляційного суду, формальна участь обвинуваченого в процесуальних діях в ході досудового розслідування, без належних даних в матеріалах кримінального провадження про надання ОСОБА_7 реальної допомоги органам правосуддя в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, які мають істотне значення для повного його розкриття, є свідченням відсутності активного сприяння розкриттю злочину, в розумінні обставини, що пом`якшує покарання.
При цьому, безпідставними апеляційні доводи обвинуваченого щодо наявності у нього тяжкої хвороби, як і інвалідності, за відсутності у матеріалах провадження належних документів це підтверджуючих, не надано таких документів і суду апеляційної інстанції.
Обвинуваченим не наведено в апеляційній скарзі інших переконливих обставин, які не були враховані судом першої інстанції при призначенні йому покарання та могли б свідчити про беззаперечну явну суворість або несправедливість призначеного покарання за ч.3 ст.185 КК України.
На думку апеляційного суду, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України, та в подальшому призначенні остаточного покарання останньому, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених оскаржуваним вироком та вироком Бердичівського міськрайонного судом Житомирської області від 03.08.2020 відносно ОСОБА_7 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України (а.п.199-202), у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, за мірою є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень, що відповідає справедливості і меті покарання.
Саме такий захід примусу внесе відповідні корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини.
Підстави вважати, що призначене ОСОБА_7 покарання за видом чи розміром не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та є явно несправедливим через суворість відсутні.
Вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни з мотивів викладених в апеляційній скарзі не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 20 липня 2021 року відносно ОСОБА_7 без змін.

На ухвалу апеляційного суду, яка набирає законної сили негайно після її проголошення, учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді :