ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/384/22 Справа № 201/958/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 28 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2022 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на автомобіль марки «LandRover», модель «RangeRover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ключі від автомобіля марки «LandRover», модель «RangeRover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони власнику, іншим уповноваженим власником особам відчуження та розпорядження майном. Вказане майно повернуто ОСОБА_7 на відповідальне зберігання з правом користування.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя, зазначив, що з метою збереження вказаного майна яке визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та можуть бути використані для встановлення істини у справі і враховуючи доведеність необхідності арешту майна, в сукупності з підставами передбаченими п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя вважав за необхідне задовольнити клопотання та накласти арешт на зазначене прокурором майно.
В той же час, слідчий суддя, з огляду на конституційні засади права власності на майно, дійшов висновку про можливість передачі майна на відповідальне зберігання з правом користування.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання у повному обсязі.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що поза увагою слідчого судді залишилась та обставина, що вказане майно є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, містить на собі сліди його вчинення та визнано речовим доказом у справі.
Крім того, посилається й на те, що слідчий суддя не врахував вимоги ст. 37 ЗУ Про дорожній рух та п. 7 Постанови КМУ №1388 від 07.09.1998 року, відповідно до яких забороняється експлуатація транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частини яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені. Звертає увагу, що вказане майно, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , безпосередньо вилучений у ОСОБА_9 , а переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 .
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання у повному обсязі.
Інші учасники апеляційного перегляду до зали суду не з`явились, повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи у їх відсутність або про поважність причин неприбуття до суду не надходило, що не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду у їх відсутність, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до пунктів 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції доходить висновку про неналежне виконання слідчим суддею зазначених вимог кримінального процесуального закону при вирішенні клопотання прокурора про арешт майна, з огляду на наступне.
З матеріалів справи слідує, що ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069, з урахуванням перекваліфікації кримінального проступку, за ст. 290 КК України, за ознаками підробки ідентифікаційного номера, або заміни без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.
В ході досудового розслідування встановлено, що 27.01.2022 року до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від Сервісного центру 1242 про те, що 27.01.2022 року о 15 годині 36 хвилин під час огляду авто марки «LandRover», модель «RangeRover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на території м. Дніпро, пр. Праці, 16 виявлено у ОСОБА_11 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з явними ознаками підробки. Під час проведення досудового розслідування було проведено експертне дослідження, відповідно до якого встановлено, що первинний номер кузова автомобілю марки «LandRover», модель «RangeRover», реєстраційний номер НОМЕР_1 піддавався змінам (підроблений), шляхом знищення первинного номеру кузова з послідовним нанесенням літеро-цифрового позначення SALLMAMJ4CA88625 не в умовах заводу виробника. Первинний номер кузова вірогідно міг читатися SALLMAMН4CA376616.
Задовольняючи клопотання прокурора про арешт зазначеного майна, слідчий суддя виходив з того, що з метою збереження майна вилученого в ході обшуку, яке визнано речовим доказом та може бути використано в кримінальному провадженні для встановлення істини, є предметом кримінального правопорушення та вважав доведеним необхідність арешту майна і ризиків передбачених положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тому дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та накладення арешту на майно. В той же час, слідчий суддя вважав за можливе повернути арештоване майно в користування ОСОБА_10 на відповідальне зберігання з правом користуванням.
З такими висновками слідчого судді апеляційний суд не може погодитись, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій...
З огляду на фактичні обставини (фабулу) цього кримінального провадження та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, вилучене майно, яке може відноситись до розслідуваного кримінального правопорушення, має ознаки речового доказу, зберегло на собі його сліди або можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ст. 246 КПК України, в тому числі може бути предметом кримінально протиправних дій, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що, відповідно, до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК є підставою для накладення арешту на таке майно.
Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Апеляційний суд вважає, що наявні правові підстави та мета для застосування такого заходу забезпечення, тому для забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і для запобігання ризиками приховування, перетворення та відчуження вказаних речових доказів, які об`єктивно існують у разі незастосування такого заходу, накладення арешту на вказане майно є обґрунтованим та доцільним.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
З матеріалів провадження слідує, що транспортний засіб автомобіль марки «LandRover», модель «RangeRover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, номер шасі: НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 . В той же час, за повідомленням з сервісного центру 1242, виявлене у ОСОБА_11 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 має явні ознаки підробки, що й стало підставою для початку досудового розслідування даного кримінального провадження. Зазначена обставина підтверджується також висновком експертного дослідження №04/1242/1Д від 27.01.2022 року, відповідно до якого бланк документа свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , серія бланка НОМЕР_4 , який видано 04.04.2018 року підроблений та не відповідає бланкам, які є в офіційному обігу.
Таким чином, вказаний висновок експерта свідчить про те, що ОСОБА_8 не є належним власником даного транспортного засобу.
В матеріалах судового провадження міститься довіреність від 26.01.2022 року, видана приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , відповідно до якої ОСОБА_8 уповноважує ОСОБА_10 бути його представником з питань, пов`язаних з експлуатацію та розпорядженням належного йому транспортного засобу автомобіль марки «LandRover», модель «RangeRover», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
З огляду на ту обставину, що свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу є підробленим, ОСОБА_8 не мав будь-яких законних повноважень передавати право, в тому числі й експлуатації та розпорядження ОСОБА_10 на автомобіль марки «LandRover», модель «RangeRover», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Більше того, зазначеним висновком експерта також встановлено, що первинний номер кузова автомобілю марки «LandRover», модель «RangeRover», реєстраційний номер НОМЕР_1 піддавався змінам (підроблений), шляхом знищення первинного номеру кузова з послідовним нанесенням літеро-цифрового позначення SALLMAMJ4CA88625 не в умовах заводу виробника. Первинний номер кузова вірогідно міг читатися SALLMAMН4CA376616.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЗУ Про дорожній рух, забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").
Підсумовуючи зазначене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, приймаючи рішення про передачу транспортного засобу в користування ОСОБА_10 допустив порушення кримінального процесуального закону, яке перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 28 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000069 від 28 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «LandRover», модель «RangeRover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ключі від автомобіля марки «LandRover», модель «RangeRover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4