Справа № 364/277/21
Провадження № 1-кп/364/61/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2021 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7 не з`явилася,

розглянувши у відкритих судових засіданнях в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області кримінальне провадження, внесене 11.11.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фурси Білоцерківського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, невійськовозобов`язаний, раніше судимий:

вироком Володарського районного суду Київської області від 26.05.2006 р. за частиною першою статті 309, частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання із встановленням іспитового строку 2 роки, який скасовано постановою названого суду від 06.12.2006 р. та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі;

вироком Володарського районного суду Київської області від 30.01.2007 р. за частиною другою статті 309 КК України із застосуванням статті 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2010 р. за частиною першою статті 187, частиною першою статті 152 КК України із застосуванням статей 70, 71 КК України до 7 років позбавлення волі, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29.02.2016 р. зараховано строк попереднього ув`язнення, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25.07.2016 р. звільнено на виправні роботи на 8 місяців 22 дні з відрахуванням 20 % місячного заробітку в дохід держави,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 10.11.2020 р. близько 22 год. прибув до місця проживання своєї матері ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи в житловому будинку, ОСОБА_5 на ґрунті довготривалих неприязнених відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, наніс кулаками рук 3 удари по обличчю ОСОБА_8 , внаслідок чого остання впала на підлогу. Після цього ОСОБА_5 наніс 17 ударів ногами в область тулуба та голови потерпілої, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепна травма, крововилив в м`які покриви голови, під оболонками, в тканину і шлуночкову систему головного мозку, закрита травма грудної клітини, множинні фрагментарні переломи ребер зліва і більше справа по декільком лініям, крововиливи в м`яких тканинах в проекції всіх переломів ребер, в підшкірно-жировій клітковині грудної клітки, рани на голові, множинні синці, садна на тілі. Після цього ОСОБА_5 залишив місце нанесення тілесних ушкоджень.

Внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 померла за місцем проживання.

Смерть ОСОБА_8 , 1963 р.н., настала від внутрішньочерепної травми з дифузним субарахноїдальним крововиливом та крововиливами в тканину і шлуночки головного мозку, зазначені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні 01.06.2021 р. під час виконання судом вимог статті 348 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) щодо пред`явленого обвинувачення свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, не визнав, заперечивши пред`явлене йому обвинувачення повністю.

Під час допиту в судовому засіданні 10.09.2021 р. обвинувачений ОСОБА_5 по суті обвинувачення та заданих запитань надав показання про те, що 10.11.2020 р. ввечері десь близько 6 год. він приїхав з роботи з м. Білої Церкви. Вдома побачив, що нікого немає, була записка від дружини про те, що вона поїхала від нього до батьків з дітьми, напередодні вони посварилися. Він пішов у магазин, ранком мав їхати на роботу. Перед цим мама просила теплі речі, тому ранком до неї прийшов десь о 7 год. Знайшов мати неживу. Він поставив пакет з речами. Пішов до сусідки, щоб та подзвонила до поліції, швидкої. Десь через 20 хв. приїхала поліція, він пояснив, що сталося, ті спитали, чи дзвонив у швидку, він сказав, що ні, тому, кажуть, подзвонити. Він зупинив автомобіль, щоб попросити подзвонити. Далі його скрутили оперативники, погрожували йому. Також обвинувачений на запитання прокурора пояснив, що проживав разом з дружиною ОСОБА_9 та дітьми, його мати проживала разом з ними з 2015 року чи 2016 року, переїхала від них у вересні 2020 року, тому що їй було важко дивитися за дітьми, адже вони з дружиною працювали. Мати він ніколи не бив, дружині один раз дав пощечину. До матері потім навідувався один раз: у вересні через деякий час після її переїзду, вона сказала, що в неї груба не топиться, тому він зробив, після цього вона не зверталася. У листопаді він працював неофіційно на будівництві у м. Білій Церкві. Працював кожен день з 8 год. ранку до 23-24 год. На роботу їздив разом з ОСОБА_10 , той забирав на автомобілі. 10.11.2020 р. був теж робочий день, ОСОБА_11 сказав, що короткий робочий день (у нього був чи похорон чи щось), тож вони закінчили працювати близько 5 год., а о 6 год. вечора він був вже вдома. Увечері пив слабоалкогольний напій «Рево». Через записку дружини був розстроєний, адже нема дітей, дружини, але знав, що вона повернеться, вона поїхала, бо вони посварилися, але чому обвинувачений відмовився відповідати. Він тоді їй не дзвонив, бо його телефон зламався, у матері телефона теж не було. У будинку матері він не перебував, прийшов до неї о 7 год. ранку. Двері були відкриті, прикриті лише. Коли зайшов, то був безпорядок, плями бурого кольору. Мати побачив на підлозі, вона була вдягнута, на неї була кров: на лобі, одязі. Свої речі він не палив, палив колись дитячі речі, непотріб. У той день грубу взагалі не розтоплював. У будинку матері речі не пересував, мати посадив на кровать, вона вже була холодна. Телефону у матері ніколи не було, а його зламався. Коли вийшов з будинку, руки не мив. Кров на його руках, мабуть коли пересаджував мати на кровать, брався ще за ручку двері. Підлогу він не мив. Щоб викликати поліцію звернувся до ОСОБА_12 , потім слідча ОСОБА_13 сказала викликати швидку. Зранку він пішов до матері, бо був приморозок, тому поніс їй теплі речі, ці речі він залишив на веранді, там був свитер, колготки, чому цих речей не було на місці події сказати не може. Алкоголь він взагалі не вживає, лише пиво та напій «Рево». На запитання захисника доповнив, що увечері він втомлений після роботи, ліг спати. Речі теплі для матері залишив біля веранди, там потім було повно людей, коли приїхала поліція. Після того, як знайшов мати, першого, кого він побачив, була тьотя ОСОБА_14 , вона виганяла корову. Також обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що мати після переїзду приходила до них разів 5-6, в основному у вересні, останній раз в кінці жовтня.

Під час судових дебатів та останнього слова 13.09.2021 р. обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що злочину він не вчиняв, після звільнення з місць позбавлення волі працював тоді офіційно, у документах (постановах про речові докази та протоколах допитів) є помилки, в експертизі не встановлено години смерті, взагалі судово-медична експертиза має проводитися лише в Києві, а не в Білій Церкві.

Крім того, захисник обвинуваченого звернув увагу на відсутність доказів перебування ОСОБА_5 названого в обвинуваченні дня в стані алкогольного сп`яніння, свідки давали суду показання з чужих слів, посилаючись на слова ОСОБА_8 , а показання свідка ОСОБА_9 слід оцінювати критично, оскільки вони з обвинуваченим перебувають у процесі розірвання шлюбу. Також вважає непереконливим доказом виявлення на руках обвинуваченого ядер крові загиблої ОСОБА_8 , адже обвинувачений міг її пересаджувати, торкатися речей в будинку. Тому захисник вважає, що його підзахисний є невинуватим у вчиненні інкримінованого йому злочині.

Допитана у судовому засіданні 26.08.2021 р. (т. 2, а.п. 123-124) потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Косівка Володарського (на тепер Білоцерківського) району Київської області, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , надала суду показання про те, що вона є дочкою загиблої ОСОБА_8 , обвинувачений її брат, мати вона бачила востаннє десь літом, коли та приїжджала до неї. Відносини матері та обвинуваченого були погані, він її бив, мамка казала, чи то вона цигарки не купила, чи ще щось не сподобалось. У дитинстві її рідний батько любив обвинуваченого як рідного сина. Дитячі травми не могли бути, бо мамка любила їх двох однаково. Мати на нього жалілася неодноразово. Коли він вийшов з тюрми, спочатку було все нормально. А потім обвинувачений почав зловживати алкоголем, курив план. Це десь з 2018-2019 р. Вона приїжджала до них у гості тоді, коли там жила мати. Обвинувачений, коли в стані алкогольного сп`яніння, стає дуже дурний, зривається на всіх, найбільше на матері, стає агресивним, буйним. При мені неодноразово кидався, замахувався, коли пив пиво тощо, але при мені мати не бив, бо я захищала. Голова сільської ради неодноразово приїжджав, я просила, щоб знайшли хату, чи матері, чи ОСОБА_15 . Приходили і його друзі, наркомани. До події стосунки у нас із ОСОБА_16 були нормальні. Про смерть матері дізналася ранком, увечері телефон відключила, а ранком дзвонить тітка, каже: «Мама вмерла», а потім вже сказали, що її вбив ОСОБА_17 («Рекс» це кличка ОСОБА_15 , обвинуваченого). Я поїхала на роботу, щоб взяти гроші, його вже тоді забрала поліція, а на другий день мати поховали.

Надалі в судові засіданні потерпіла ОСОБА_7 не з`являлася, просила проводити судове засідання без її участі, покарання відносить на розсуд суду (т. 2, а.п. 135).

Не зважаючи на повне невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, та заперечення ним викладених в обвинуваченні (в обвинувальному акті) обставин вчинення цього правопорушення, суд вважає, що його вина доведена сукупністю зібраних досудовим розслідування та досліджених у судових засіданнях доказів, зокрема, показами потерпілого, свідків та письмовими доказами.

Так, допитана у судовому засіданні 26.08.2021 р. (т. 2, а.п. 97-98) свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_4 , надала суду показання про те, що обвинувачений ОСОБА_5 є її чоловіком, у шлюбі з ним з 2018 року, а разом проживають з 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 . Потерпіла (мати чоловіка) проживала з ними з 2015 року до року події. Вона переїхала від них, оскільки боялася ОСОБА_15 , він, коли випивав, піднімав на неї руки. Він не дуже любив свою мати, нібито у дитинстві вона не була гарною мамою це з його слів, тому він тримав на неї образу. ОСОБА_18 зловживав алкоголем. Також він наносив мені (свідкові) тілесні ушкодження. У 2019 році вона зверталася до правоохоронних органів, але у суді його вибачила. 10.11.2020 р. вона залишила ОСОБА_15 записку, що йде з дітьми, їде у Донецьк, оскільки більше так не може жити, терпіти таке насильство в сім`ї. Десь біля 11 год. вона збиралась, а він зранку поїхав на роботу. Будинок вони опалювали дровами, інші речі дуже рідко, але в той день вони не опалювали будинок, у тому числі і речами ОСОБА_19 . Залишила будинок, з дітьми поїхала спочатку на Київ, а там сіла на потяг на ОСОБА_20 . Гості і друзі в них були, біли і на підпитку. Мама, коли жила з ними, була в основному в кімнаті, а гості частіше на веранді. У той день вони з нею не спілкувалися. Востаннє бачила її 09.11.2020 р., коли вона заходила до нас в гості. Записку ОСОБА_15 залишила на дверях. 10-го числа поїхала на ОСОБА_20 , поїзд о 6 год. вечора. На маршрутку до ОСОБА_21 сідала десь об 11-12 год. У ОСОБА_20 була 11-го числа. Мені подзвонила сусідка ранком 11-го числа, я сходила з поїзда, вона сказала, що ОСОБА_19 знайшов маму, ввечері цього ж дня я сіла на поїзд і 12-го повернулася вже в с. Косівка. Саша ходив до матері після її переїзду двічі: один раз разом зі мною, один раз на її прохання робив камін. Поліція допитувала її більше про відносини в родині, допит був 12-го. Мама з`їхала від них десь за півроку до події.
Допитаний у судовому засіданні 26.08.2021 р. (т. 2, а.п. 99-100) свідок ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , надав суду показання про те, що обвинувачений ОСОБА_5 є його племінником, його мати ОСОБА_8 проживала по АДРЕСА_2 . Її стосунки з обвинуваченим були погані, він бив її постійно, вона навіть вночі приходила до мене побита, два рази точно приходила: один раз у 2019 році, один раз у 2020 році. Я казав їй, щоб написала заяву на нього. Тоді у листопаді 2020 році він ( ОСОБА_5 ) був у неї, я проходив, бачив його, вони скандалили, але я пішов, бо таке було постійно. Більше там нікого не було, вони ( ОСОБА_5 і ОСОБА_8 ) були вдвох. ОСОБА_5 був на веранді, його було видно з дороги, одяг його не бачив, бо в мене поганий зір, але впізнав його по статурі, голос його був, він же племінник. Потерпілу не бачив, вона була в хаті. Це було десь о 10 год. вечора, може пів на 11-ту. Бачив чітко, бо горіло світло. Я йшов з роботи пішки, оскільки зламався мопед, ОСОБА_5 впізнав, оскільки знаю його давно, він же племінник.
Допитана у судовому засіданні 26.08.2021 р. (т. 2, а.п. 101-102) свідок ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , надала суду показання про те, що вона є невісткою загиблої ОСОБА_8 , дружиною ОСОБА_22 . Загиблу знає з 1997 року. Її відносини з обвинуваченим були дуже погані, вона приходила до них побита, жалілася, на ній були синці, казала, що він іздівався над нею, із синцями приходила до них чотири рази, бив її без причини. Спочатку загибла жила сама, потім з ними (із сім`єю обвинуваченого ОСОБА_5 ), оскільки взяла багато кредитів, щоб ОСОБА_15 купити хату. Алкоголь вона не вживала, вона була на інвалідності, перенесла інсульт, одна сторона в неї не працювала. Два рази він приходив до неї після того, як вона переїхала від них: у жовтні та на початку листопада, десь 7-го числа. У ОСОБА_5 кличка «Рекс».
Допитана у судовому засіданні 13.09.2021 р. (т. 2, а.п. 151-152) за клопотанням сторони захисту (після відмови прокурора від допиту цього свідка) свідок ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , пенсіонер, надала суду показання про те, що з потерпілою (загиблою) ОСОБА_8 знайома дуже давно, скільки живе в с. Косівка, разом працювали, пасли тощо. Її стосунки із сином (обвинуваченим ОСОБА_5 ) були погані, він її вбивав, ми навіть водою її відливали. Той рік (2020 р.) та в інші рази приходила до мене, інших сусідів, просилася переночувати. Тоді (у 2020 р.) вона приходила до мене вся побита, просила переночувати, каже, що тиждень лежала, а як відійшла прийшла до мене, щоб переночувати. Я їй казала, викликати сільського голову, поліцію, зняти побої, але вона побої не знімала, жаліла його (сина ОСОБА_5 ). Як він її бив, вона особисто не бачила. У хату до ОСОБА_8 приходили і сусіди, невістка ОСОБА_25 з дітьми заходила. Коли сталася подія, люди на ранок вже казали, що «бандит» убив свою матір. Все село гриміло, і зараз гримить. ОСОБА_5 пив, пив пиво, горілку. Надя ( ОСОБА_8 ), а так само ОСОБА_25 ( ОСОБА_9 ) казали, якщо, наприклад, пиво не принесуть, він бив їх. Із сусідами в ОСОБА_8 були хороші стосунки, всі приймали її ночувати. Борги у неї були в магазині, бо брала продукти, випити ОСОБА_15 , дітям продукти треба було. Останній раз бачила ОСОБА_8 побитою у минулому році (2020 р.) десь у листопаді, в осені це було. Вона прийшла до мене полугола, я їй речі дала, та як роздягнулася, то страшно дивитись, вся в побоях. ОСОБА_5 як тверезий, то не б`є, а як вип`є, то б`є.
Допитана у судовому засіданні 13.09.2021 р. (т. 2, а.п. 153-154) за клопотанням сторони захисту (після відмови прокурора від допиту цього свідка) свідок ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 , працює продавцем у магазині в с. Косівка, надала суду показання про те, що ОСОБА_5 знає, він живе в с. Косівка, в останній раз бачила його майже рік тому, він приходив у магазин за покупками, тверезий, нормально себе поводив, купив одну баночку «Рева», розплатився. Це була осінь, як він був одягнутий не пам`ятає.
Допитана у судовому засіданні 10.09.2021 р. (т. 2, а.п. 138-139) за клопотанням сторони захисту як свідок ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , працює на посаді слідчого у Білоцерківському районному управлінні поліції Головного управління Національної поліції у Київській області, надала суду показання про те, що вона вела дане кримінальне провадження як слідча, обставини справи добре пам`ятає, вперше побачила обвинуваченого, коли приїхала на місце події разом із слідчою групою на виклик, також був ОСОБА_28 . Вони приїхали на місце події 11.11.2020 р. (цей день запам`ятала, оскільки в цей день у моїй дитини день народження). Помилки в оформленні документів, можливо, були, хоча умислу ніякого з її боку не було, але описки в цифрах тощо могли бути, оскільки минулий 2020 рік був дуже важкий, у районі було шість тяжких злочинів, вона працювала весь 2020 рік навіть без відпустки, тож була дуже втомлена.

Надалі допит свідка ОСОБА_27 був припинений через те, що обвинувачений ОСОБА_5 замість запитань свідкові (якого до того ж викликано за клопотанням сторони захисту) висловлював на адресу свідка лише нецензурні слова, образи, приниження, погрози, що, на переконання суду, не відповідає визначеній законом меті допиту свідків, які викликаються не для зведення стосунків, образ, погроз тощо, а виключно для з`ясування тих чи інших обставин справи, оскільки відповідно до норм статей 84, 95 КПК України показання, зокрема, показання свідка, віднесені до процесуальних джерел доказів.

Допит свідка ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , у судовому засіданні 29.07.2021 р. (т. 2, а.п. 22-23) був припинений через заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що цей свідок та його показання йому невідомий, вважає, що свідок не є відкритим. У подальшому свідок ОСОБА_29 до суду не викликався, клопотань про його виклик суду не подавалося ані стороною обвинувачення, ані стороною захисту.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується також письмовими доказами, а саме:
витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо даного кримінального провадження № 0000179, з якого вбачається, що це кримінальне провадження внесено до Реєстру 11.11.2020 р. о 09:44 год. за повідомленням ОСОБА_29 (т. 1, а.п. 78);

протоколом огляду місця події від 11.11.2020 р. (т. 1, а.п. 79-109), що проводився з 07:30 год. до 11:05 год., з якого вбачається, що об`єктом огляду є територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , огляд проводився у присутності двох понятих, спеціаліста, проводилася фотозйомка, відповідно до протоколу додано ілюстраційну фототаблицю з місця події. Згідно з цим протоколом під час огляду місця події було виявлено та вилучено: змиви з плямами речовини бурого кольору з підлоги у приміщенні веранди, зі стіни у приміщенні коридору, зі стіни у приміщенні кухні, з електрокабелю електроплити у приміщенні кухні, які зроблені за допомогою марлевого бинта та поміщені до паперового конверту з відповідними написами і підписами; відрізок занавіски з дверей коридору з наявними плямами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового конверту з відповідними написами і підписами; частину металевої алюмінієвої труби з плямами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового конверту з відповідними написами і підписами; відрізок килиму з плямами бурого кольору у приміщенні кімнати, де виявлено труп ОСОБА_8 , поміщений до паперового конверту з відповідними написами і підписами; покривало жовтого кольору зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до спецпакету № INZ 4062809; куртку жіночу чорного кольору, яку поміщено до спецпакету № INZ 4062810; футболку синьо-білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до спецпакету № INZ 03345816; куртку жіночу чорно-білого кольору в повздовжину смужку, що поміщена до спецпакету № INZ 4062811;

ухвалами слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 12.11.2020 р. (справа № 364/1083/20, провадження № 1-кс/364/288/20, № 1-кс/364/289/20), якими надано дозвіл на проведення обшуку у названому вище домоволодіння, а також накладено арешт на вилучене під час огляду місця події майно, що перелічене вище (т. 1, а.п. 148-150, 151-153);

протоколом огляду місця події від 12.11.2020 р. (т. 1, а.п. 123-132), що проводився з 10:00 год. до 11:30 год., з якого вбачається, що об`єктом огляду є приміщення моргу у м. Біла Церква Київської області, безпосереднім об`єктом огляду є труп ОСОБА_8 , огляд проводився у присутності двох понятих, спеціаліста, проводилася фотозйомка, відповідно до протоколу додано ілюстраційну фототаблицю з місця події. Згідно з цим протоколом під час огляду було виявлено на тілі трупа і внутрішніх органах численні тілесні ушкодження у вигляді забоїв та переламів, під час огляду вилучено зразки крові трупа ОСОБА_8 та зрізи нігтьових пластин з лівої і правої рук трупа, що поміщені до паперових конвертів;

висновком № 715 судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_8 , 1963 р.н. (56 років), яке розпочато 12.11.2020 р. з 10:30 год. до 14:00 год., закінчено 24.02.2021 р. (т. 1, а.п. 154-157), згідно з яким під час судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_8 виявлено такі тілесні ушкодження: внутрішньочерепна травма; крововиливи в м`які покриви голови, під оболонками, в тканину і шлуночкову систему головного мозку; закрита травма грудної клітини; множинні фрагментарні переломи ребер зліва і, більше, справа по декільком лініям; крововиливи на поверхні легень, серця; крововиливи в м`яких тканинах в проекції всіх переломів ребер, в підшкірно-жировій клітковині грудної клітки; рани на голові; множинні синці, садна на тілі. Смерть ОСОБА_8 настала від внутрішньочерепної травми з дифузними субарахноїдальним крововиливом та крововиливами у шлуночки головного мозку. Знайдені ушкодження, що призвели до смерті, заподіяні тупими предметами, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Також у висновку далі наведено перелік виявлених інших тілесних ушкоджень, що відносяться до середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження. Крім того, при судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа метиловий, етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені;

висновком № 834-715 судово-медичної експертизи по факту смерті ОСОБА_8 , 1963 р.н. (56 років) від 24.02.2021 р. (т. 1, а.п. 163-164), згідно з яким під час судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_8 12.11.2020 р. виявлено перелічені вище тілесні ушкодження; встановлено, що смерть ОСОБА_8 настала від внутрішньочерепної травми з дифузними субарахноїдальним крововиливом та крововиливами в тканину і шлуночки головного мозку. Знайдені ушкодження, що призвели до смерті, заподіяні тупими предметами, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, також у висновку наведено перелік виявлених інших тілесних ушкоджень, що відносяться до середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження. Експертом встановлено, що стан достовірних ознак смерті (трупні плями та трупне задубіння) дають змогу вважати, що смерть ОСОБА_8 настала протягом 48 годин до моменту дослідження трупа; локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що виникли вони від множинних точок прикладання сили по голові і тілу (більше 20-ти точок), можливо, у строк, вказаний у постанові слідчого;

протоколом огляду місця події від 12.11.2020 р. (т. 1, а.п. 133-138), що проводився з 18:20 год. до 18:40 год., з якого вбачається, що об`єктом огляду є груба в будинку АДРЕСА_1 , огляд проводився у присутності двох понятих, спеціаліста, проводилася фотозйомка, відповідно до протоколу додано ілюстраційну фототаблицю з місця події. Згідно з цим протоколом під час огляду місця події було виявлено та вилучено: залишки горілої тканини з попелом, дві металеві «собачки», що поміщені до спецпакету № INZ 3005899;

протоколом затримання ОСОБА_5 як особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 11.11.2020 р., час затримання 16 год. 10 хв. (т. 1, а.п. 139-144), під час затримання проведено обшук затриманого ОСОБА_5 , виявлено, що він одягнутий у джинсові штани світло-синього кольору, взутий в черевики чорного кольору, наявні тілесні ушкодження у вигляді двох ран на пальцях лівої руки, а також рани на кісті лівої руки;

протоколами отримання зразків для експертизи від 11.11.2020 р., згідно з якими у затриманого підозрюваного ОСОБА_5 у день затримання отримано зразки для проведення експертизи (т. 1, а.п. 145, 146, 147), а саме: змиви з пальців та долоней правої і лівої рук для проведення молекулярно-генетичної експертизи; зразки букального епітелію; зразки відбитків пальців та долоней рук за допомогою дактилоскопічного валика, обробленого дактилоскопічною фарбою, з яких зроблено відтиски на один бланк дактилоскопічної карти;

довідкою Комунального некомерційного підприємства Володарської районної ради «Володарська районна лікарня» від 11.11.2020 р. про те, що ОСОБА_5 був доставлений до приймального відділення працівником поліції для обстеження з приводу тілесних ушкоджень, в ході обстеження у ОСОБА_5 виявлено ссадна ІІІ-IV пальців лівої кісті, інших пошкоджень немає (т. 1, а.п. 259);

висновком експерта від 03.02.2021 р. № СЕ-19/111-20/57354-Б за наслідками проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (т. 1, а.п. 165-175), згідно з яким було встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 , які наведені в таблиці результатів дослідження; зразок букального епітелію ОСОБА_5 постановою слідчого від 05.02.2021 р. визнано речовим доказом (т. 1, а.п. 176-177, 178);

висновком експерта від 29.01.2021 р. № СЕ-19/111-20/57357-Б за наслідками проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (т. 1, а.п. 179-187), згідно з яким було встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , які наведені в таблиці результатів дослідження; зразок крові трупа ОСОБА_8 постановою слідчого від 13.02.2021 р. визнано речовим доказом (т. 1, а.п. 188-189, 190);

висновком експерта від 17.02.2021 р. № СЕ-19/111-20/57305-Б за наслідками проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (т. 1, а.п. 197-214), згідно з яким на наданих на дослідження відрізку килиму з приміщення веранди (об`єкт № 1), з приміщення кімнати (об`єкт № 2), відрізку занавіски з дверей коридору (об`єкти № 3, № 4) виявлено кров людини, встановлено їх генетичні ознаки (ДНК-профіль), що збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; наведені відрізки постановою слідчого від 22.02.2021 р. визнано речовими доказами (т. 1, а.п. 215-216, 217);

висновком експерта від 10.02.2021 р. № СЕ-19/111-20/57349-Б за наслідками проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (т. 1, а.п. 218-238), згідно з яким на наданих на дослідження змивах плям речовини бурого кольору з підлоги у приміщенні веранди (об`єкт № 1), на стіні у приміщенні коридору (об`єкт № 2), на стіні у приміщенні кухні (об`єкт № 3), на електрокабелі електроплити у приміщенні кухні (об`єкт № 4) виявлено кров людини, встановлено їх генетичні ознаки (ДНК-профіль), що збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; наведені змиви постановою слідчого від 13.02.2021 р. визнано речовими доказами (т. 1, а.п. 239-240, 241);

висновком експерта від 05.02.2021 р. № СЕ-19/111-20/57353-Б за наслідками проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (т. 1, а.п. 242-255), згідно з яким на наданих на дослідження змивах з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_5 виявлено кров людини та клітини з ядрами, встановлено їх генетичні ознаки (ДНК-профіль) та встановлено, що вони є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , і генетичні ознаки особи чоловічої генетичної статі; наведені змиви постановою слідчого від 13.02.2021 р. визнано речовими доказами (т. 1, а.п. 256-257, 258);

висновком судово-психіатричного експерта № 485 від 18.11.2020 р. (т. 1, а.п. 158-160), згідно з яким ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності; під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; під час проведення обстеження ознак психічного захворювання не виявлено; в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; клінічних ознак наркотичної залежності не виявлено; ОСОБА_5 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю і потребує лікування від алкогольної залежності; ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому вираженому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість і діяльність, не перебував; під час скоєння інкримінованих йому дій з урахуванням свого психологічного (емоційного) стану міг правильно сприймати обставини, які мають значення в кримінальному провадженні, та давати щодо них відповідні покази. Також у названому висновку експерта наведено такі притаманні ОСОБА_5 індивідуально-психологічні особливості як емоційно-вольова нестійкість, схильність до імпульсивних форм реагування у конфліктних ситуаціях, залежність від алкоголю, низький морально-етичний рівень, легко уражене самолюбство, проблемність міжособистісного спілкування, зниження вольового контролю та переважання емоційної логіки в мотивації поведінки, схильність до агресивних форм поведінки та період алкогольного сп`яніння, які знайшли своє відображення в досліджуваній ситуації, але впливу на його свідомість та діяльність не здійснили;

висновком судово-психіатричного експерта № 484 від 03.12.2020 р. (т. 1, а.п. 161-162), згідно з яким експерту було надано матеріали кримінального провадження та відеозапис допиту підозрюваного ОСОБА_5 . Експертом за наслідками експертного дослідження зроблено висновки про те, що процес допиту ОСОБА_5 із застосуванням відеозапису має такі індивідуально-психологічні особливості: увага активна протягом всієї процедури допиту, емоційний фон загалом рівний, настрій суттєво не пригнічений, зорового контакту не уникає, наявна цілеспрямованість до співпраці. Комунікативна діяльність ОСОБА_5 характеризується психологічною конгруентністю, тобто такою, що свідчить про відсутність у нього на той період внутрішньо суперечливих моделей (схем мислення) власної поведінки стосовно пояснень ним особливостей обставин подій, про які він повідомляє; такі особливості є психологічною підставою, що дозволяє визнати поведінку ОСОБА_5 як самостійну. Ознак психологічного впливу (чи тиску) з боку вербального (мовного) та невербального (інтонаційного, жестово-знакового) під час комунікативного процесу не визначено; усі запитання, які були поставлені ОСОБА_5 , мали переважно уточнюючий характер; інтонації поставлених запитань були рівні, вони не містять емоційного залучення. Побудова даної слідчої дії із застосуванням відеозапису давала можливість ОСОБА_5 відповідати у вільному темпі і довільній формі та самостійно уточнювати свої пояснення.

Клопотань щодо визнання доказів неналежними та/або недопустимими не заявлялося, клопотань про виклик експертів та/або інших свідків також не заявлялося.

Оцінюючи досліджені докази, кожний окремо та в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, такими, що узгоджуються між собою, та достатніми, щоб покласти їх в основу вироку, приходячи до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 поза розумним сумнівом знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду цього кримінального провадження.
Щодо окремих недоліків процесуального закріплення певних процесуальних дій під час досудового розслідування, а саме: на наявність технічних помилок та описок у цифрах у деяких протоколах слідчих дій, на що звертав увагу обвинувачений ОСОБА_5 , суд бере до уваги, що під час допиту слідчої ОСОБА_27 остання допустила можливість їх наявності, пояснивши їх великим навантаженням, втомою через значну кількість розслідувань нею тяжких злочинів у 2020 році, відсутністю відпочинку.
Відповідно до приписів частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
На розвиток наведених конституційних норм у частині третій статті 17 КПК України також передбачено, що підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. За визначенням статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом; недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Європейський суд з прав людини, практику якого суд застосовує як джерело права (статті 8, 9 КПК України, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (зокрема, рішення ЄСПЛ від 09.06.1998 р. у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», від 19.02.2009 р. у справі «Шабельника проти України»), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла тощо. Європейський суд з прав людини також вказував на можливість використання в судовому розгляді навіть доказу, отриманого з порушенням названої Конвенції, за умови, якщо процес по справі в цілому і загалом був справедливий (рішення ЄСПЛ від 12.05.2000 р. у справі «Султан Хан проти Сполученого Королівства», від 10.03.2010 р. у справі «Биков проти Росії»).
Конституційний Суд України, даючи офіційне тлумачення наведеного вище положення частини третьої статті 62 Конституції України, виходив з того, що обвинувачення особи у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на доказах, одержаних у результаті порушення або обмеження її конституційних прав і свобод, крім випадків, у яких Основний Закон України допускає такі обмеження, дійшовши на підставі аналізу конституційних приписів частини третьої статті 62 Конституції України («обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом») висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо (рішення Конституційного Суду України від 20.10.2011 р. № 12-рп/2011).
Зважаючи на такі наведені позиції Європейського суду з прав людини та тлумачення Конституційного Суду України, суд вважає, що окремі недоліки процесуального оформлення слідчих дій (поодинокі технічні помилки, описки у цифрах, зазначених лише в деяких протоколах/постановах слідчого), проведених у цілому у відповідності з вимогами КПК України, не впливає загалом на справедливість кримінального провадження, оскільки конституційні права обвинуваченого ОСОБА_5 та/або його захисника під час досудового розслідування не порушувалися, перешкод у реалізації їх процесуальних прав не чинилося.
Так само під час судового розгляду суд сприяв стороні захисту у реалізації права на захист обвинуваченого, задовольнивши всі клопотання сторони захисту, також обвинуваченим двічі заявлялося про те, що йому не відкриті докази (невідомі письмові документи, свідки), тому в судових засіданнях оголошувалися перерви та стороною обвинувачення надавалися обвинуваченому двічі копії матеріалів кримінального провадження, що підтверджено відповідними розписками (т. 1, а.п. 122; т. 2, а.п. 90).
Відносно зауваження обвинуваченого ОСОБА_5 про відсутність печаток на висновку судово-медичної експертизи, то наведене спростовується долученими до матеріалів судового провадження двома висновками судово-медичних експертиз (т. 1, а.п. 154-157, 163-164), які містять печатки на кожному підпису експерта. До того ж відсутність печаток на висновку експертизи не є настільки істотним порушенням, що зумовлює визнання висновку експерта недопустимим доказом, оскільки експертизу проведено з дотриманням вимог КПК України щодо порядку залучення експерта (зокрема, постанова Верховного Суду від 09.06.2021 р. у справі № 623/3335/17). Обидві судово-медичні експертизи проведені атестованим судовим експертом ОСОБА_30 , що підтверджується відкритими даними реєстру атестованих судових експертів на сайті Міністерства юстиції України (т. 2, а.п. 155-157), у місцевому відділенні відповідного бюро судово-медичної експертизи згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 р. № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.07.1995 р. за № 248/748.
Щодо повідомлення ОСОБА_5 під час його допиту в судовому засіданні 10.09.2021 р. відносно надання ним під час досудового розслідування показів під тиском, суд не бере до уваги наведене, оскільки: по-перше, протокол допиту на той час підозрюваного ОСОБА_5 , а так само відеозапис його допиту судом не досліджувалося, до матеріалів судового провадження не долучалися, а відтак не оцінюються і не беруться до уваги судом під час ухвалення вироку; по-друге, згідно з наведеним вище висновком судово-психіатричного експерта № 484 від 03.12.2020 р. (т. 1, а.п. 161-162) процес допиту ОСОБА_5 характеризувався як самостійна поведінка ОСОБА_5 , ознак психологічного впливу (чи тиску) на нього під час комунікативного процесу не було визначено, усі запитання, які були поставлені ОСОБА_5 , мали переважно уточнюючий характер, інтонації поставлених запитань були рівними, вони не містили емоційного залучення, ОСОБА_5 мав можливість відповідати у вільному темпі і довільній формі та самостійно уточнювати свої пояснення. Отже, на переконання суду, такий висновок судово-психіатричної експертизи спростовує згадану заяву обвинуваченого ОСОБА_5 та свідчить про відсутність тиску на нього.

Разом з тим, показання обвинуваченого ОСОБА_5 , надані ним під час допиту, суд оцінює критично як такі, що суперечать наведеним вище показанням потерпілої, свідків та письмовим доказам. Так, зокрема, перебування ОСОБА_5 у будинку ОСОБА_8 та їх сварки підтверджена показами свідка ОСОБА_22 , який бачив і чув обвинуваченого ОСОБА_5 (свого племінника) увечері близько 22 год. 10.11.2020 р. на веранді будинку загиблої, вони, як стверджує свідок, як зазвичай сварилися, а також зазначеними вище письмовими доказами, насамперед висновками судових молекулярно-генетичних експертиз, згідно з якими на обох (лівій та правій) руках ОСОБА_5 (змиви з рук та інші біологічні зразки було отримано, як наводилося, в день його затримання 11.11.2020 р.) виявлено кров загиблої ОСОБА_8 , при цьому суд бере до уваги, що обвинувачений під час допиту вказував, що ніякі речі в будинку матері не пересував, міг торкнутися лише до ручки двері (що робиться однією рукою), а «пересаджування» холодного трупа матері, як зазначив обвинувачений, на кровать близько 7 год. ранку 11.11.2020 р., на переконання суду, також не може пояснювати кров на руках обвинуваченого з огляду на відсутність відповідних значних слідів крові на її одязі, що видно з протоколу огляду місця події, та з огляду на час, що минув після смерті ОСОБА_8 . Крім того, під час затримання ОСОБА_5 11.11.2020 р., тобто в день, коли він, з його слів, міг торкатися трупа загиблої ОСОБА_8 на його руках не було виявлено крові (речовини бурого кольору) згідно з протоколом його затримання (т. 1, а.п. 143), як вбачається з цього протоколу, на його руках виявлено лише тілесні ушкодження у вигляді двох ран на пальцях лівої руки та рани на кисті лівої руки.
Також викликає сумнів названа обвинуваченим причина відвідування ОСОБА_8 для того, щоб віднести їй теплі речі (які ОСОБА_5 потім нібито залишив на веранді), про що вона, як зазначав обвинувачений, просила його перед цим. У той же час сам обвинувачений під час допиту зазначив, що бачив мати востаннє в кінці жовтня, а подзвонити йому вона не могла, оскільки, як стверджує він сам, у матері не було телефону. Згадані ж теплі речі, які нібито обвинувачений приніс і залишив на веранді, під час огляду місця події не були виявлені. Також суду не було надано стороною захисту будь-яких об`єктивних пояснень щодо вилучених за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 в грубі залишків горілої тканини та дві металеві «собачки» (застібки), оскільки за показаннями як обвинуваченого ОСОБА_5 , так і його дружини вони не опалювали будинок речами, не спалювали одяг, у тому числі в день події.
Крім того, суд вбачає суперечливість показів обвинуваченого щодо незастосування ним ніколи насильства ані до своєї матері (загиблої ОСОБА_8 ), ані до своєї дружини ОСОБА_9 , оскільки ці показання обвинуваченого спростовано показаннями свідків, при цьому суд бере до уваги, що саме застосування насильства ОСОБА_5 стало причиною переїзду його матері для проживання за іншою адресою, а також виїзду його дружини до рідних у Волноваху, про що та зазначила в записці обвинуваченому, наявність якої не заперечувалося ним у суді.
Також обвинуваченим стверджувалося, що він не вживає взагалі алкогольних напоїв, лише слабоалкогольні напої, що суперечить показанням потерпілої та свідків, а також висновку судово-психіатричного експерта від 18.11.2020 р. № 485 щодо наявності в обвинуваченого алкогольної залежності.
Отже, показання обвинуваченого ОСОБА_5 , надані під час допиту, на переконання суду, не були послідовними, логічними, в його показаннях мали місце суперечності, в тому числі щодо обставин, які мають істотне значення для вирішення справи.
Разом з тим, оцінюючи показання, надані суду потерпілою та свідками, суд виходить з відсутності, на переконання суду, підстав сумніватися в їх показаннях, оскільки ці показання були послідовними, логічними й узгоджувалися як між собою, так і з іншими дослідженими доказами, в тому числі з висновками експертів. Щодо посилання свідків на слова загиблої ОСОБА_8 суд вбачає можливим взяти до уваги такі показання, оскільки допит останньої є неможливим внаслідок її смерті (пункт 7 частини другої, пункт 1 частини третьої статті 97 КПК України).
Зважаючи на наведене, суд не погоджується з твердженнями сторони захисту про відсутність доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 та вважає, що докази у даному кримінальному провадженні у своїй сукупності беззаперечно, на думку суду, свідчать про вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину. При цьому суд виходить з того, що КПК України не містить виключної вимоги щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі лише прямих доказів, у КПК України відсутня заборона щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності, зокрема й непрямих доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку. Так, норми статті 94 КПК України визначають, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Як засвідчує судова практика, доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) винуватості особи (зокрема, постанова Верховного Суду від 06.04.2021 р. у справі № 364/439/18).
Відтак, невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 суд розцінює як його намагання уникнути покарання за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки його вина доведена сукупністю наведених вище доказів.
Таким чином, зважаючи на усе наведене та даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, і кваліфікує такі дії за частиною другою статті 121 КК України.

Питання про призначення обвинуваченому покарання суд вирішує, керуючись вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого,судом встановлено, що він є громадянином України, народився ІНФОРМАЦІЯ_11 (т. 2, а.п. 103), дошлюбне прізвище « ОСОБА_31 » (т.2, а.п. 105), 12.10.2018 р. зареєстровано його шлюб із ОСОБА_9 , змінив прізвище на « ОСОБА_32 » (т. 2, а.п. 108, 109), у шлюбі виховує двох дітей дружини, а саме: ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , та ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , батьком яких згідно із копіями свідоцтв про народження є ОСОБА_35 (т. 2, а.п. 110, 111), наведений склад сім`ї та місце їх проживання у належному обвинуваченому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджено відомостями органу місцевого самоврядування (т. 2, а.п. 116, 117, 119), також обвинуваченим повідомлено про народження спільного сина ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ; на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває (т. 2, а.п. 112), не є військовозобов`язаним (т. 2, а.п. 113); за місцем проживання обвинувачений ОСОБА_5 характеризується негативно як особа, яка повернулася з місць позбавлення волі, зловживає спиртними напоями, підтримує стосунки з людьми, які ведуть аморальний спосіб життя, не працює (т. 2, а.п. 115); раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме: вироком Володарського районного суду Київської області від 26.05.2006 р. за частиною першою статті 309, частиною третьою статті 185 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, який скасовано постановою названого суду від 06.12.2006 р. та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі; вироком Володарського районного суду Київської області від 30.01.2007 р. за частиною другою статті 309 КК України із застосуванням статті 71 КК України до 5 років позбавлення волі; вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2010 р. за частиною першою статті 187, частиною першою статті 152 КК України із застосуванням статей 70, 71 КК України до 7 років позбавлення волі, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29.02.2016 р. зараховано строк попереднього ув`язнення, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25.07.2016 р. звільнено на виправні роботи на 8 місяців 22 дні з відрахуванням 20 % місячного заробітку в дохід держави. Крім того, як вбачається з вимоги про судимість (т. 2, а.п. 104), відносно ОСОБА_5 було також подано до суду обвинувальний акт за частиною першою статті 125 КК України («Умисне легке тілесне ушкодження»), про що зазначала у своїх показаннях свідок ОСОБА_9 , вказавши про закриття справи в суді через її пробачення чоловіка.

Крім того, стосовно засудження ОСОБА_5 названим вище вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2010 р. за частиною першою статті 187 («Розбій»), частиною першою статті 152 («Зґвалтування») КК України, копія якого долучена до матеріалів судового провадження (т. 2, а.п. 120-122), суд вбачає необхідним звернути увагу на обставини вчинення зазначених злочинів як на характеризуючі відомості щодо особи обвинуваченого. Так, цим вироком суду ОСОБА_5 було засуджено за вчинення двох злочинів відносно жінки похилого віку (зґвалтування, розбій), під час скоєння яких ним застосовано фізичну силу до потерпілої і завдано тілесні ушкодження шляхом нанесення ударів руками і дерев`яною палицею по голові, руках і ногах потерпілої.

На переконання суду, наведені вище обставини щодо кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 , свідчать про такі притаманні йому властивості як агресія і жорстокість, спрямовані насамперед на жінок (зокрема, дружина) та жінок похилого віку (його загибла мати ОСОБА_8 , потерпіла за попереднім вироком суду), такі індивідуальні особливості в свою чергу підтверджено і дослідженим висновком судово-психіатричного експерта від 18.11.2020 р. № 485, де також вказано на схильність ОСОБА_5 до агресивних форм поведінки.

Крім того, суд бере до уваги процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , який під час судового розгляду даного кримінального провадження висловлювався нецензурно, образливо, з погрозами на адресу потерпілої ОСОБА_7 (своєї сестри) та свідків, зокрема, дружини ОСОБА_9 , а також слідчої ОСОБА_27 , на зауваження суду не реагував.

Надані захисником обвинуваченого під час вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу документи з місцевого відділення поліції щодо результатів здійснення за обвинуваченим адміністративного нагляду протягом 2016-2020 років, з яких вбачається належна поведінка обвинуваченого в ці роки та невчинення ним адміністративних правопорушень тощо (т. 2, а.п. 31-78), суд не бере до уваги, оскільки правомірність поведінки обвинуваченого у названий період часу, на переконання суду, є сумнівною з огляду на показання свідків щодо вчинення ним насильства в сім`ї, характеристику за місцем проживання щодо зловживання алкоголем, відомості вимоги про судимість щодо подання до суду у 2019 році обвинувального акту щодо нього за частиною першою статті 125 КК України. До того ж, як вбачається з наданих стороною захисту матеріалів, обвинувачений тривалий час (2016-2020 роки) перебував під адміністративним наглядом, що застосовується до особи за наявності відповідних визначених законом ризиків (підстав), які вимагають здійснення такого нагляду.

Обставин, що згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, досудовим розслідуванням і судом не встановлено.

До обставин, які згідно із статтею 67 КК України обтяжують йому покарання, суд відносить рецидив злочинів (стаття 34, пункт 1 частини першої статті 67 КК України).

Щодо зазначення в обвинувальному акті перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння як обставини, яка обтяжує йому покарання, то суд виходить з того, що ця обставина під час судового розгляду не знайшла свого підтвердження належними і допустимими доказами, оскільки матеріали справи містять лише посилання на його зловживання алкоголем взагалі, наявність алкогольної залежності згідно з висновком судово-психіатричної експертизи, його агресивну поведінку під час перебування в стані алкогольного сп`яніння тощо. Тому суд за таких обставин погоджується з доводами захисника та вважає наявними підстави для виключення наведеної обставини як з числа обставин, що обтяжують обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, так і з формулювання обвинувачення (т. 1, а.п. 2, 3, 4).

Також суд не бере до уваги вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, та вчинення злочину з особливою жорстокістю з огляду на приписи частини першої статті 337 КПК України, оскільки наведені обставини не входять в межі пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення згідно з обвинувальним актом (т. 1, а.п. 4).

Складення досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не доручалося, зважаючи на санкцію частини другої статті 121 КК України (ухвала суду від 19.04.2021 р., т. 1, а.п. 55-57).

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує вчинення ним тяжкого злочину за визначенням статті 12 КК України, наявність обставин, що обтяжують покарання рецидив злочинів, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, бере до уваги особу винного, який свою вину не визнав, його позиція в суді, на переконання суду, не була щирою, ОСОБА_5 не усвідомлюється тяжкість вчиненого ним злочину, його наслідки, у ході судового розгляду обвинуваченим жодного разу не висловлено жалю з приводу смерті його матері, натомість висловлювалися, як наводилося вище, образи, погрози, приниження, на адресу потерпілої (його сестри), свідків, у тому числі дружини (матері його дитини), також суд враховує, що ОСОБА_5 неодноразово судимий, у тому числі за насильницькі злочини або із застосуванням насильства, завданням тілесних ушкоджень потерпілим, якими є жінки та жінки похилого віку, також суд бере до уваги відомості, викладені у висновку судово-психіатричної експертизи та у згаданому попередньому вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, які свідчать про жорстокість та притаманні обвинуваченому агресивні форми поведінки, імпульсивність реагування на конфлікті ситуації, низький морально-етичний рівень обвинуваченого, проблемність міжособистісного спілкування, що, на думку суду та судово-психіатричного експерта, знайшли своє відображення в досліджуваній ситуації, тобто впливають на його протиправну поведінку.

Тому встановлені судом обставини дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 в умовах суспільства неможливе.

Зважаючи на усе наведене вище та погоджуючись з позицією сторони обвинувачення, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк, передбачений санкцією частини другої статті 121 КК України, беручи до уваги його неодноразові судимості, починаючи з 2006 року, включаючи останню судимість за насильницькі злочини та дії, що свідчить про його стійку неправомірну поведінку протягом тривалого часу, а також потенційну небезпечність обвинуваченого з огляду на його схильність до агресивних форм поведінки, неусвідомлення ним наслідків такої поведінки, в тому числі зважаючи і на його процесуальну поведінку під час судових засідань.

На переконання суду, таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 статей 69, 75 КК України судом не вбачається з огляду на наведені вище обставини.

Водночас на підставі частини п`ятої статті 72 КК України в строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід зарахувати час перебування його під вартою в період з дня затримання 11.11.2020 р. о 16 год. 10 хв. (т. 1, а.п. 139).

Крім того, зважаючи, що питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили перед судом учасниками судового провадження не порушувалося, навпаки прокурором зазначено про залишення без змін застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, беручи до уваги вид і міру призначеного покарання, потенційну небезпечність обвинуваченого з огляду на його судимості та агресивну поведінку, в тому числі під час судового розгляду, погрози і цькування потерпілої та свідків, тому суд за таких обставин вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний обвинуваченому під час досудового розслідування та продовжений Володарським районним судом Київської області, в останнє ухвалою суду від 29.07.2021 р. (т. 2, а.п. 84-86), слід залишити без змін.

Вчиненням кримінального правопорушення матеріальної шкоди не завдано; цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує за вимогами статей 100, 124 КПК України.

Крім того, керуючись приписами частини четвертої статті 174 КПК України щодо вирішення одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, питання про скасування арешту майна, зокрема, у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, суд вбачає наявними підстави для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 12.11.2020 р. (т. 1, а.п. 151-153).

Керуючись частиною другою статті 121 КК України, статтями 100, 124, 174, 337, 369-371, 373, 374, 392-395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати на підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11.11.2020 р., виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно обчислюючи строк відбування призначеного йому покарання з часу затримання 11.11.2020 р.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення семи судових молекулярно-генетичних експертиз у розмірі 1 019,97 грн., 2 337,92 грн., 850,76 грн., 4 550,04 грн., 4 557,70 грн., 4 630,35 грн., 2 420,84 грн., загальний розмір до стягнення 20 367 (двадцять тисяч триста шістдесят сім) грн. 58 (п`ятдесят вісім) коп.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 12.11.2020 р. (справа № 364/1083/20, провадження № 1-кс/364/289/20), а саме: на перелічене в цій ухвалі майно, тимчасово вилучене під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 .

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 11.11.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179, а саме:

оптичний носій-диск, на якому міститься відеозапис з допитом підозрюваного ОСОБА_5 , що зберігається при матеріалах названого кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження;

зразки крові трупа ОСОБА_8 , які отримані за допомогою марлевого тампона, який після проведення експертизи поміщено до спецпакету № 2298284, зразки змивів з пальців правої та лівої руки підозрюваного ОСОБА_5 , які після експертизи поміщено до спецпакету № 2298253, зразки букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 , які отримані за допомогою ватної палички та після проведення експертизи поміщено до спецпакету № 2298280, змиви з плямами речовини бурого кольору з підлоги у приміщенні веранди, які зроблено за допомогою марлевого бинта та після експертизи поміщено до спецпакету № 0013526, змиви з плямами речовини бурого кольору на стіні у приміщенні коридору, які зроблені за допомогою марлевого бинта та після експертизи поміщено до спецпакету № 0013528, змиви з плямами речовини бурого кольору на стіні у приміщенні кухні, які зроблено за допомогою марлевого бинта та після експертизи поміщено до спецпакета № 0013527, змиви з плямами речовини бурого кольору на електрокабелі електроплити у приміщенні кухні, які зроблено за допомогою марлевого бинта та після екпертизи поміщено до спецпакету № 0013529, відрізок килиму з плямами речовини бурого кольору, вилучений у приміщенні веранди з будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який після експертизи поміщено до спецпакету № 2298237, відрізок занавіски, вилучений з дверей коридору будинку, який розташовано за названою адресою, з наявними плямами речовини бурого кольору, який після експертизи поміщено до спецпакету № 2298238, відрізок килиму з плямами речовини бурого кольору у приміщенні кімнати будинку, який розташований за названою адресою, де виявлено труп ОСОБА_8 , який після експертизи поміщено до спецпакету № 2298239, зразки зрізів нігтьових пластин з лівої і правої руки трупа ОСОБА_8 , які після експертизи поміщено до спецпакетів № 2298244 та № 2298245, частину металевої труби з плямами речовини бурого кольору, поміщеної до паперового конверту з відповідними написами та підписами, що після експертизи поміщено до спецпакету № 2298236, залишки горілої тканини з попелом, дві металеві собачки, що знаходяться в спецпакеті № INZ 3005899, які зберігаються в камері схову речових доказів Відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, знищити.

Копії цього вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , його захиснику ОСОБА_6 , прокурору ОСОБА_4 та надіслати потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1