Справа № 183/6530/21
№ 1-кп/183/1304/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000037 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, проживаючого без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08.06.2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

04 серпня 2021 року приблизно о 12:00 годині ОСОБА_4 знаходився поблизу мосту через канал Дніпро-Донбас, що розташований поблизу магазину «АТБ», який знаходиться по вул. Шевченка, 2 в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, де на узбіччі побачив рюкзак з особистими речами ОСОБА_5 , та в цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення вказаного рюкзаку, в якому знаходився мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А 10s», що належить ОСОБА_5 .
Цього ж дня, а саме 04 серпня 2021 року приблизно о 12 годині 05 хвилин ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись поблизу мосту через канал Дніпро-Донбас, що розташований поблизу магазину «АТБ», який знаходиться по вул. Шевченка, 2 в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, будучи переконаним, що його дії ніким не будуть помічені, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, викрав рюкзак, який для потерпілого матеріальної цінності не становить, в якому знаходився мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10s», вартістю 2350,60 грн., що належить ОСОБА_5 , та місце вчинення кримінального правопорушення залишив.
В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 2 350 гривень 60 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також показав, що дійсно коли проходив повз мосту через канал побачив на землі рюкзак, який вирішив забрати собі. Прийшовши з ним додому в середині рюкзака виявив мобільний телефон марки Samsung, який вирішив віддати своїй матері у користування. Наступного дня до нього додому приїхали працівники поліції з приводу крадіжки телефону. Мобільний телефон віддали працівникам поліцейським для повернення потерпілому. У скоєному щиро кається, шкодує, що вчинив злочин, обіцяв, що більше подібного не повториться.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно кримінальне правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розміру процесуальних витрат, обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальне правопорушення.
Разом з тим, судом враховується, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Обставиною, якапом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, а також, що завдана шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі шляхом повернення майна.

Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення таобставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, та відсутності обставин, які обтяжують його, а також думки потерпілого, який в своїй заяві не наполягав на суворому покаранні обвинуваченому, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Крім того судом встановлено, що після постановлення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.06.2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді 200 годин громадський робіт, і яке ним не відбуте, останній засуджується за цим вироком, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 71, п. г) ч. 1 ст. 72 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.06.2021 року до покаранням, призначеного за цим вироком.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 343,22 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 4139-21 від 19.08.2021 року).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ч. 1 ст. 71, п. г) ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року, і визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки двадцять п`ять днів.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А 10s», який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 343 гривні 22 копійки.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1