Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/133/22
Справа № 711/400/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

слідчого: ОСОБА_5 ,

підозрюваного: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_5 , погоджене начальником відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 , внесене у кримінальному провадженні №0002304 від 25.08.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.135, ст.128 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, пенсіонера, освіта вища, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_5 , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням, погодженим начальником відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 , внесеним у кримінальному провадженні №0002304 від 25.08.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.135, ст.128 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 29.07.2021 перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де був переданий батьками на піклування бабусі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дідусю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на довгий період часу. Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час та день, через те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_6 нехтуючи своїми обов`язками, залишили без нагляду ОСОБА_9 , який, перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння та за невстановлених обставин, в результаті своїх необережних дій, не усвідомлюючи небезпеку через малолітній вік, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, субдуральної гематоми правої скронево-тім`яної ділянки, з ознаками зміщення серединних структур, що відповідно до наказу №6 від 17.01.1995 «Правила судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

В подальшому ОСОБА_10 , ОСОБА_6 виявивши малолітнього ОСОБА_9 з отриманими травмами, спостерігаючи поганий стан здоров`я, при наявності можливості та обов`язку сповістити працівників охорони здоров`я про спричинення дитині тілесних ушкоджень, нею не скористалися, не вжили жодних заходів для звернення за професійною допомогою до закладів охорони здоров`я та самовпевнено, немаючи спеціальних знань у галузі медицини, обмежились лише самостійним наданням допомоги, усвідомлюючи реальну небезпеку для життя дитини тим самим завідомо залишили без кваліфікованої медичної допомоги онука, який у зв`язку з малолітством перебував у безпорадному стані і не міг вжити заходів до самозбереження до 24 серпня 2021 року, поки останній не втратив свідомість та ОСОБА_10 було викликано швидку медичну допомогу.

Своїми діями ОСОБА_10 , ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.135 КК України - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, коли той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватись про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, що спричинило тяжкі наслідки.

25.08.2021 Черкаським районним управлінням поліції ГУНП в Черкаській області за повідомленням КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» про доставлення ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 0002304 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України.

27.08.2021 Черкаським районним управлінням поліції ГУНП в Черкаській області за фактом залишення ОСОБА_9 в небезпеці до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0002326 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

В подальшому матеріали указаних кримінальних проваджень №0002304 та №0002326 на підставі ст.217 КПК України об`єднано із присвоєнням №0002304.

03.09.2021 ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України.

04.09.2021 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 02.11.2021 включно.

07.09.2021 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002304 доручено слідчому підрозділу вищого рівня слідчому управлінню ГУНП в Черкаській області.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.10.2021 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено до 28.11.2021.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 18.10.2021 продовжено до трьох місяців, тобто до 28.11.2021.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.11.2021 строк досудового розслідування продовжено до 28.02.2022.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.11.2021 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено до 22.01.2022.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами огляду місця події від 24.08.2021, 25.08.2021;

- даними медичної довідки КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» від 24.08.2021;

- карткою виклику швидкої медичної допомоги та картою виїзду швидкої медичної допомоги від 24.08.2021 для надання медичної допомоги ОСОБА_9 , аудіозписом виклику швидкої медичної допомоги;

- показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Внаслідок особливої складності кримінального провадження завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновок експертизи аудіо, звукозапису, провести інші слідчі, процесуальні дії, в яких виникне необхідність, з урахуванням встановлених досудовим розслідуванням даних оголосити підозрюваним ОСОБА_10 та ОСОБА_6 кінцеву підозру, прийняти процесуальне рішення за ст.128 КК України, виконати вимоги параграфу 3 глави 24 КПК України.

Обставинами, які перешкоджали проведенню зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій раніше, є особлива складність кримінального провадження, що зумовлено значним обсягом слідчих, процесуальних дій, кількістю підозрюваних, тривалістю та складністю виконання експертиз, висновки яких мають істотне значення для з`ясування обставин кримінального провадження та є необхідними для прийняття об`єктивного рішення під час розгляду справи судом, а також неможливість призначення одних експертиз, без отримання висновків інших, що зумовлено методикою і певною послідовністю їх проведення.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 згідно з ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.11.2021 закінчується 22.01.2022, але на даний час, ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експертів, потерпілих в даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, відсутність міцних соціальних зв`язків, репутація ОСОБА_6 підтверджують існування наведених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вказані ризики виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою з наступних підстав

- ризик можливого переховування від органу досудового розслідування з підстав тяжкості покарання, що загрожує, також узгоджується і з позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування, обґрунтовується тим, що хоча ОСОБА_6 одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, міцними соціальними зв`язками не пов`язаний, тому в разі не обрання йому запобіжного заходу, останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, змінити місце проживання чи виїхати за кордон.

- ризик незаконного впливу на свідків та експертів, потерпілих в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим незавершеним, на даний час, з об`єктивних причин проведення призначеної у кримінальному провадженні експертизи, висновки якої мають істотне значення для з`ясування обставин кримінального провадження; частина свідків, які є сусідами підозрюваного ОСОБА_6 , та потерпіла підозрюваному ОСОБА_6 відомі, потерпілими також є його син та невістка, у зв`язку з чим, він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, експертів, потерпілих шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на її користь чи відмови від надання показань з метою уникнення нею кримінальної відповідальності;

- ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що відразу після вчинення злочину ОСОБА_6 не надав малолітньому потерпілому першу домедичну допомогу, не повідомив про дану подію поліцію;

- ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується репутацією ОСОБА_6 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, в зв`язку з чим підозрюваний ОСОБА_6 матиме змогу вчинити інше кримінальне правопорушення в разі не продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, відповідно до характеристики на ОСОБА_6 від голови КМСН мікрорайону «Центральний», даний громадянин характеризується виключно з негативного боку, грубий, неадекватний, часто агресивний. Постійно має конфлікти з сусідами. На даного громадянина постійно надходили скарги з приводу порушення тиші та антисанітарії на спільній території двору.

Таким чином, підстави для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 відсутні, а тому у відповідності до п.3 ч.1 ст.194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а її вік, стан здоров`я не перешкоджають перебувати під вартою.

Крім цього, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із залишенням без допомоги, стосовно малолітньої дитини, вважаю за необхідне застосувати положення ч. 4 ст. 183 КПК України та не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

А тому, орган досудового розслідування просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002304 від 25.08.2021 року, в межах строку досудового розслідування, до 28.02.2022.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали подане клопотання, просили його задовольнити. При цьому, вказали, що із часом продовження досудового розслідування ризики не зменшилися. Домашній арешт, враховуючи особливості провадження, не буде відповідати необхідності зменшення ризиків, зазначених в клопотанні.

Слідчий ОСОБА_5 навів інформацію, відповідно до якої підозрюваний постійно перебував за адресом вчинення кримінального правопорушення, відлучався на деякий час і знову повертався, що підтверджує відеозапис із камер сусіда та даними радіорозвідки щодо використання мобільного телефону, що вказує на неправдиві показання підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання, зіславшись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків. Адвокат ОСОБА_7 повідомив, що аргумент сторони обвинувачення безпідставний з приводу необхідності перебування ОСОБА_6 під вартою для забезпечення вчинення слідчих дій, так як залишилося тільки здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження та оголосити обвинувачення. Щодо тиску на свідків, такий ризик також не аргументований стороною обвинувачення, крім того, визнані потерпілі є дітьми підозрюваного, які самі стверджують, що батьки на них тиску ніколи не здійснювали і впевнені, що здійснювати не будуть, я діти найкраще знають своїх батьків. Також прохав врахувати стан здоров`я підозрюваного, так як йому 53 роки. Крім цього, він більше часу проживав за адресою реєстрації його матері та і здійснював догляд за нею, проводив ночі також там, а до дружини приходив при потребі скупити продукти і допомогти по господарству і одразу йшов до матері. Із цього слідує, що йому необхідно змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання матері.

Підозрюваний підтримав позицію, висловлену адвокатом, повідомив, що онука бачив, коли той приїхав, він погрався із ним поспілкувався, а потім повернувся до квартири матері, здійснив ще пару приходів, а потім почалося кримінальне провадження. Він дійсно здійснює догляд за матір`ю, ніхто інший цього не здійснює окрім нього, так вона рухається, але йому не хотілося б щоб чужі сусіди доглядали за нею, коли він міг би. Він на пенсії, проте здійснює дрібні підробітки. Просив застосувати до нього домашній арешт.

Слідчий суддя вислухавши прокурорів, слідчого, захисника та підозрюваного, вивчивши надані сторонами докази приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Аналіз змісту наданих органом досудового розслідування до матеріалів клопотання та досліджених в судовому засіданні доказів (протокол огляду місця події від 24.08.2021; медична довідка КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» від 24.08.2021; показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ін.) в їх сукупності та з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України перевірена та підтверджена ухвалами слідчих суддів Соснівського районного суду м. Черкаси, Придніпровського районного суду м. Черкаси та ухвалою Черкаського апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наявність вказаних ризиків була врахована при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ухвала слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.09.2021) та продовженні такого запобіжного заходу (ухвала слідчого судуд Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.11.2021), при цьому суддею були враховані ризики, які на час розгляду даного клопотання не зменшились та не змінились. Так, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованим доводи слідчого та прокурора щодо наявності таких ризиків, як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, та можливість незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 усвідомлює тяжкість можливого покарання і під тягарем відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі, може залишити місце свого проживання, та таким чином останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки на даний час досудове розслідування ще триває; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, органом досудового розслідування, в обґрунтування клопотання наведені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а зокрема це: отримання висновку експертизи аудіо, звукозапису, провести інші слідчі, процесуальні дії, в яких виникне необхідність при опрацюванні описаних доказів.

Вказані доводи є обґрунтованими і вони, у сукупності з існуючими ризиками, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

До того ж, враховуючи наявність достатніх доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу. При цьому, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності вже намагався довести суду, що він не проживав за місцем вчинення кримінального правопорушення, і в минулому судовому засіданні, при продовженні строку тримання під вартою, також давав пояснення, що він тільки періодично з`являвся в квартирі АДРЕСА_2 , а постійно мешкав за іншою адресою, тому не міг бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, однак дані пояснення спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_12 від 28.08.2021, який пояснював, що його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_10 проживали за адресою: АДРЕСА_1 , а також поясненнями інших свідків в даному кримінальному провадженні. А також доводами слідчого, які пояснив в ході судового розгляду поданого клопотання, з яких слідує, що слідчими діями встановлені тривалі часові проміжки перебування ОСОБА_6 саме за вказаною адресою, а не за місцем проживання матері, що свідчить, що більший проміжок часу доби він перебував, проживаючи разом із дружиною за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджено відеозаписами із оглядової камери на будинку сусіда. Хвідси також може слідувати ризик можливості впливу на сусіда з метою спростування доказу, на який посилається сторона обвинувачення.

Твердження сторони захисту, під час розгляду вказаного клопотання, щодо належної поведінки підозрюваного не може зменшити описані ризики, які необхідні для забезпечення відповідної процесуальної поведінки підозрюваного на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Стосовно доводів захисника ОСОБА_20 про те, що органом досудового розслідування не надано жодних доказів на підтвердження ризику незаконного впливу на свідків, так як в матеріалах справи відсутні скарги, заяви від свідків щодо тиску або погрози на них, є необґрунтованими, оскільки свідками є його рідний син, невістка та сусіди, і перебування підозрюваного під вартою, і є тим фактором, який не допускає це вчинити.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, є неможливим застосування до нього інших запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту.

Також, під час розгляду клопотання, судом враховані обставини, які зазначені стороною захисту, а саме що ОСОБА_6 має сталі соціальні зв`язки, одружений, має постійне місце проживання, здійснює догляд за матір`ю, може проживати за її адресою виконуючи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, але вони в порівняні з тими ризиками, які існують, не є такими, які дають підстави для застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_21 не відноситься до осіб, які потребують постійного стороннього догляду, а сам ОСОБА_6 хоч і має 53и річний вік підтверджених чи явновиражених вад здоров`я не має. Тобто не встановлено будь-яких обставин, щоб не давали можливість застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

За таких обставин, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінальних правопорушень (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), тяжкість вчиненого, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід має бути продовжений строком 40 діб в межах досудового розслідування, а саме: до 28.02.2022 включно. При цьому, слідчим суддею взято до уваги незначний проміжок часу, на який продовжується запобіжний захід, а саме 40 діб, в умовах необхідності забезпечення належного завершення досудового розслідування.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 177, 178, 193, 196-199, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави, строком на 40 діб, тобто до 28 лютого 2022 року, включно.

Строк дії ухвали визначити до 28 лютого 2022 року включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному, адвокату підозрюваного, слідчому в провадженні якого знаходиться справа, прокурору для відому, начальнику установи, в якій буде утримуватися підозрюваний.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали буде проголошено 24 січня 2022 о 15 годині 50 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1