Справа № 544/227/21
Номер рядка звіту 11
В И Р О К
іменем України

01 лютого 2022 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000296 від 22.10.2020, за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пирятин Полтавської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, розлученого, такого, що має на утриманні неповнолітнього сина, перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним
22 жовтня 2020 року, близько 08 години 00 хвилин, в кухні будинку АДРЕСА_2 , за місцем спільного проживання між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла сварка. На грунті висловлених з боку потерпілої ОСОБА_10 образ у ОСОБА_4 раптово виник умисел на заподіяння смерті потерпілої. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_4 шляхом захвату потерпілої під руки та підсікання її ніг повалив на її підлогу. Скориставшись тим, що ОСОБА_10 перебуває в положенні лежачі на спині на підлозі обличчям до гори, ОСОБА_4 з метою подолання опору потерпілої сів на нею зверху та в цьому положенні схопив її долонями обох рук за шию, тим самим, перекривши останній дихальні шляхи, став здавлювати пальцями рук шию ОСОБА_10 до настання смерті останньої. Відповідно до висновків судово-медичних експертиз №083 від 07.12.2020 та №083-Д від 07.12.2020 ОСОБА_4 своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді ланцюжка саден передньо-бокових поверхонь шиї у верхній третині, що зливаються та переходять одне в одне, складаючи переривчасту нерівномірно виражену странгуляційну борозну, що півколом охоплює шию і синцями цієї ділянки, та синця проекції кута нижньої щелепи справа та крововиливу зовнішньої стінки стравоходу на рівні лівого ріжка щитовидного хряща, що утворилися від дії тупих твердих предметів, в тому числі з жорсткою поверхнею, якими могли бути пальці рук та фрагменти одягу, защемленими між ними та поверхнею шкіри шиї, і знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті, а також синця проекції другого ребра справа та синця правого передпліччя і синця правого плеча, та синця правого ліктьового суглобу і правого передпліччя та першого пальця правої кисті, що утворилися від дії твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, ймовірно пальців рук людини та частин долонь, і синця п`ятки правої долоні, що утворився при ударі об тупу тверду переважаючу площину чи тупий предмет, а також синця підйому лівої ступні та правої ступні і правої гомілки та правого стегна, що утворилися від дії тупих твердих предметів чи при ударі об такі в процесі сварки, а також осадження в проекції куприку, що утворився при ударі об тупу жорстку переважаючу поверхню при падінні в строк нетривало передуючий настанню смерті, а також синця проекції тіла грудини у верхній третині буровато-зеленуватого та подібного синця орбіти лівого ока та синця правої сідниці і подібних синців лівого стегна та кульшового суглобу та лівої гомілки, що утворилися в строк декілька діб до моменту смерті від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі і за ступенем тяжкості відносно живої особи відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень.

ІІ. Доводи учасників кримінального провадження
2.1. Показання обвинуваченого у судовому засіданні
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав, щиро розкаявся у вчиненому, що виразилось у тому, що останній жалкуєпро вчинене, надав негативну оцінку скоєному ним злочину, співчуває потерпілому та неодноразово у судових засіданнях просив у нього пробачення, демонструє готовність понести заслужене покарання. Цивільний позов визнає повністю, просив призначити покарання згідно із законом. Не зважаючи на те, що ОСОБА_4 свою вину визнав, однак при цьому правдивих та послідовних показів щодо вчиненого ним кримінального правопорушення суду не надав. Так, ОСОБА_4 пояснив, що з 21 на 22 жовтня 2020 року він був удома і не спав всю ніч. Юлія в цей час спала на дивані. Зранку Юлія пішла готувати сніданок на кухню. Він ходив по будинку, потім почав робити розетку в коридорі, однак в нього не вийшло. Потім він знайшов горілку в пластиковій пляшці, яку вилив у ванну. У нього з ОСОБА_11 виникла сварка через горілку. Він просив ОСОБА_12 не пити алкоголь, коли він на роботі. Чи бив він ОСОБА_11 , він не пам`ятає, але було сильне бажання зробити це. Потім він пригадує, що ОСОБА_13 лежала на підлозі, а він сидів зліва від неї навприсядки. Юлії було погано, вона важко дихала. Він почав робити їй штучне дихання та викликати швидку допомогу, телефонував на 103, але йому відповідав автовідповідач. Він телефонував кілька разів, але так і не зміг дозвонитися. Через деякий час ОСОБА_11 почала дихати і він відніс її в зал, поклав на диван та накрив простирадлом. Потім він запитав у ОСОБА_14 , чи викликати швидку допомогу, але вона відмовилася та заснула. Через певний час прийшла сусідка ОСОБА_15 . Він поговорив у дверях з нею кілька хвилин, про що, не пам`ятає. Після розмови з сусідкою він повернувся до ОСОБА_14 та почав говорити з нею. Потім він пішов в поле гасити пожежу, а згодом приїхала поліція і його забрала. Раніше через сварки в нього було безсоння. Сварки з ОСОБА_16 виникали через алкоголь. Він все прощав ОСОБА_14 . Під час сварок погроз від ОСОБА_14 не звучало, як і погроз в її сторону він не вживав. Були випадки у 2018 та 2019 роках, що він наносив ОСОБА_14 тілесні ушкодження.Одного разу він повернувся пізно вночі з роботи, а в будинку був невідомий чоловік. На наступний день в них виникла сварка, під час якої ОСОБА_13 схопила ніж і вдарила себе ножем. Він відразу викликав швидку. Чуткова викликала поліцію лише один раз, коли вона подумала, що він зник. Алкогольні напої він вживав періодично. Він розкаюється в тому, що зробив - у вбивстві ОСОБА_14 , однак він зробив це не розуміючи та не пам`ятаючи, що робить.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив врахувати позитивну характеристику ОСОБА_4 , пом`якшуючі обставини це визнання вини, часткове відшкодування шкоди, активне сприяння розкриттю злочину та призначити покарання з урахуванням положень ст.69 КК України.

2.2. Показання потерпілих
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що являється сином ОСОБА_10 . Коли ще був живий його батько, то він перейшов жити до бабусі, оскільки батько бив його за погані оцінки. Будинок бабусі, в якому він проживає, знаходиться недалеко від дому матері. Після смерті батька мати стала жити з ОСОБА_17 . Вони почали зловживати алкогольними напоями, сваритися та битися. В такі моменти він приходив до матері, щоб її захистити. До матері ходив рідко, жив у бабусі. Часто бачив синці на тілі матері. Однак вона заперечувала, що це зробив ОСОБА_17 . Коли мати з ОСОБА_17 випивали, то завжди сварились. Одного разу мати прийшла до нього, щоб сховатися від побоїв ОСОБА_17 , а обвинувачений її розшукував. Доценко сильно ревнував її. Він та інші говорили матері, щоб вона покинула ОСОБА_17 , а вона цього не робила. Доценко раніше часто бував у роз`їздах і постійно телефонував до нього, щоб він проконтролював матір. Матір часто брехала. Забирала його соціальну допомогу по втраті годувальника. До смерті матері він не бачив і не розмовляв з нею кілька місяців. Одного разу ОСОБА_17 намагався його вдарити, але він ухилився від удару. Конфлікт виник через те, що ОСОБА_17 вдарив матір, а він хотів її захистити. Мати відразу кинулася захищати ОСОБА_17 . ОСОБА_18 поводився нормально, а п`яним - агресивно. У обвинуваченого є син, який приїздив в гості. Доценко час від часу працював водієм, розвозив товар на газелі.

Потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 просили призначити ОСОБА_4 покарання на розсуд суду та задовольнити цивільний позов.

Потерпілий ОСОБА_8 , який являється рідним братом ОСОБА_10 , у судовому засіданні пояснив, що з сестрою майже не спілкувався, оскільки вона з ОСОБА_17 зловживали спиртними напоями. Інколи ОСОБА_17 п`яний погрожував йому по телефону, говорив, що приїде та поб`є. Останній раз приїжджав до сестри в гості близько року тому. В гостях у них був 5 хвилин та поїхав, оскільки вони були в нетверезому стані. Сестра просила грошей. Одного разу сестра просила грошей, щоб забрати батька з іншого району до себе в будинок. Він переказав через свою дружину кошти, однак ОСОБА_19 батька так і не забрала і гроші не повернула. Про смерть ОСОБА_20 узнав від родичів.

Представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просив цивільний позов задовольнити повністю, а покарання ОСОБА_4 призначити на розсуд суду.

III. Докази на підтвердження встановлених судом обставин та їх оцінка судом
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

В силу ст.337 КПК України cудовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Не зважаючи на визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, досліджених безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

- витягом з ЄРДР, в якому вказані: номер кримінального провадження 0000296; дата та час його внесення - 22.10.2020 о 14-30год; короткий виклад обставин 22.10.2020 до Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області по спец лінії «102» від ОСОБА_21 , жительки АДРЕСА_3 , надійшло повідомлення, що сусід ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_3 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння та веде себе неадекватно. При перевірці даного повідомлення за місцем проживання ОСОБА_4 виявлено труп співмешканки останнього ОСОБА_10 , на тілі якої маються тілесні ушкодження у вигляді синців на шиї (т.2 а.с.34, 35);

- рапортом ст.інспектора-чергового Пирятинського ВП ОСОБА_22 від 22.10.2020, в якому зафіксовано, що 22.10.2020 о 11-28год надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.10.2020 о 11-28год за адресою: АДРЕСА_3 , сусід у стані алкогольного сп`яніння агресивно себе поводить, чіпляється до людей, близько 30 хвилин тому з лопатою бігав по вулиці. Заявник ОСОБА_21 . Даний рапорт зареєстрований в ЖЄО 22.10.2020 за №3808 (т.2 а.с.44);

- рапортом ст.інспектора-чергового Пирятинського ВП ОСОБА_22 від 22.10.2020, в якому зафіксовано, що 22.10.2020 о 13-59год при виїзді ГРПП на повідомлення 3808 за адресою АДРЕСА_3 , було виявлено тіло ОСОБА_10 без ознак життя із синцями на шиї. Даний рапорт зареєстрований в ЖЄО 22.10.2020 за №3809 (т.2 а.с.45);

- протоколом огляду місця події від 22.10.2020 (зазначений протокол має назву "протокол обшуку") з відеозаписом та фототаблицею до нього, з яких видно, що місцем події є житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Тіло знаходиться у тупиковій задній кінцевій кімнаті на розкладеному дивані, лежачи на спині. У протоколі описані тілесні ушкодження, виявлені на трупі, та одяг, в який був одягнений труп. Також у протоколі описане місце події, зазначені виявлені предмети, речі та об`єкти, що були вилучені в ході огляду місця події (т.2 а.с.46-64).

Оцінюючи вказаний доказ на предмет його належності та допустимості суд керувався наступним.

У частині третій статті 214 КПК України зазначено, що здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду). Для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути: 1) відібрано пояснення; 2) проведено медичне освідування; 3) отримано висновок спеціаліста і знято показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) вилучено знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей.

У разі виявлення ознак кримінального правопорушення на морському чи річковому судні, що перебуває за межами України, досудове розслідування розпочинається негайно, відомості про нього вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань за першої можливості.

Відповідно до ч.1, 2 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів.

Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду.

При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце огляду до його закінчення та вчинювати будь-які дії, що заважають проведенню огляду. Невиконання цих вимог тягне за собою передбачену законом відповідальність.

При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, огляд місця події це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів.

За змістом статей 214, 223, 237 КПК огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження встановлено, що підставою для проведення огляду місця події (житла) стало повідомлення сусідки обвинуваченого ОСОБА_21 , яке було зафіксовано в рапорті ст.інспектора-чергового Пирятинського ВП ОСОБА_22 . Після виїзду на дане повідомлення працівників поліції на місці події було виявлено труп ОСОБА_10 (т.2 а.с.44, 45). Вказаний факт беззаперечно встановлений під час судового розгляду даного кримінального провадження та підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів.

Місце виявлення трупа завжди вважається місцем події.

З метою перевірки вказаної інформації та з`ясування обставин події, що відбулася, 22.10.2020 в період часу з 17-00год до 18-23год було здійснено огляд житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в процесі якого виявлено труп потерпілої з ознаками насильницької смерті. Вказана слідча дія зафіксована в протоколі від 22.10.2020, який має назву протокол обшуку. Непроведення чи зволікання з проведенням в даному конкретному випадку огляду місця події мало можливість у кінцевому результаті втратити таку нагоду та своєчасно зафіксувати сліди злочину.

Отже, зазначена слідча дія була невідкладною, здійснювалася з метою перевірки отриманої інформації та не потребувала попереднього дозволу слідчого судді.

Враховуючи те, що огляд місця події був проведений у відповідності до вимог процесуального закону (214, 223, 237 КПК України), під час проведення вказаної слідчої дії з дотриманням вимог вказаних положень цього закону було виявлено та вилучено труп ОСОБА_10 , тому підстав для визнання протоколу огляду, який має назву протокол обшуку, недопустимим доказом суд не вбачає.

- протоколом огляду від 23.10.2020 за участю судово-медичного експерта ОСОБА_23 , в ході якого вилучено одяг з трупа ОСОБА_10 , зрізи нігтів з пальців лівої та правої руки та зразки волосся з голови трупа ОСОБА_10 (т.2 а.с.110-115);

- протоколом отримання зразків для експертизи від 17.12.2020, відповідно до якого у ОСОБА_4 відібрано зразки крові (т.2 а.с.119);

- висновком експерта №1509 від 23.12.2020, за підсумками якого кров підозрюваного ОСОБА_4 належить до А (ІІ) групи, якій властивий антиген А та ізогемаглютинін анти-В (т.2 а.с.125-126);

- висновком експерта №5/398 від 23.12.2020-14.01.2021, за підсумками якого згідно з актом судово-медичного дослідження №1350 від 11.11.2020, виконаним у відділенні судово-медичної імунології Обласного бюро СМЕ Департаменту охорони здоров`я Полтавської ОДА експертом-імунологом судовим ОСОБА_24 : «Кров трупа ОСОБА_10 (висновок експерта №083 від 23.10.2020) належить до А (ІІ) групи, якій властивий антиген А та ізогемаглютинін анти-В». Згідно з висновком експерта №1509 від 23.12.2020, виконаним у відділенні судово-медичної імунології Обласного бюро СМЕ Департаменту охорони здоров`я Полтавської ОДА лікарем судово-медичним експертом-імунологом ОСОБА_25 ; «Кров підозрюваного ОСОБА_4 належить до А (ІІ) групи, якій властивий антиген А та ізогемаглютинін анти-В». При судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластин правої та лівої кистей рук ОСОБА_10 виявлена кров людини; знайдені поодинокі епітеліальні клітини, не придатні для цитологічного дослідження. Статеву належність крові та клітин установити не представилось можливим у зв`язку з деструктивними змінами їх ядер. При серологічному дослідженні слідів крові в об.1, 2 виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО. Отже, сліди крові в об.1, 2 можуть походити від особи (осіб), крові якої (яких) властивий антиген А, в тому числі як від ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_4 (т.2 а.с.129-133);

- висновком експерта №1320 від 13.11.2020-25.11.2020, за підсумками якого кров трупа ОСОБА_10 належить до А (ІІ) групи, якій властиві антиген А та ізогемаглютинін анти- ОСОБА_26 її крові виявлений супутній антиген Н. На рушнику білого кольору зі слідами РБК, виявленому при обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , та наданому на дослідження, знайдена кров людини, де виявлені антигени А і Н. Ця кров може походити від особи (осіб), крові якої (яких) властиві виявлені антигени, в тому числі і від ОСОБА_10 (т.2 а.с.137-139);

- висновком експерта №1321 від 13.11.2020-25.11.2020, за підсумками якого кров трупа ОСОБА_10 належить до А (ІІ) групи, якій властиві антиген А та ізогемаглютинін анти- ОСОБА_26 її крові виявлений супутній антиген Н. На вирізі з підодіяльника зі слідами крапель РБК та вирізі з підодіяльника зі слідами помарок РБК, виявлених при обшуку приватного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , та наданих на дослідження, знайдена кров людини, де виявлені антигени А і Н. Ця кров може походити від особи (осіб), крові якої (яких) властиві виявлені антигени, в тому числі і від ОСОБА_10 (т.2 а.с.143-144);

- лікарським свідоцтвом про смерть №086 від 23.10.2020, виданим судово-медичним експертом ОСОБА_23 , в якій зазначена причина смерті ОСОБА_10 : напад з повішенням, удавленням та задушенням з метою вбивства чи нанесення ушкодження. Лікарем засвідчено, що на підставі розтину визначена послідовність патологічних процесів, які призвели до смерті, та встановлена безпосередня причина смерті: асфіксія, напад з повішенням, удавленням та задушенням з метою вбивства чи нанесення ушкодження (т.2 а.с.149-150);

- висновком експерта №083 від 23.10.2020-07.12.2020, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_27 виявлено тілесні ушкодження у вигляді ланцюжка саден передньо-бокових поверхонь шиї у верхній третині, що зливаються та переходять одне в одне, складаючи переривчасту нерівномірно виражену странгуляційну борозну, що півколом охоплює шию і синцями цієї ділянки, та синця проекції кута нижньої щелепи справа та крововиливу зовнішньої стінки стравоходу на рівні лівого ріжка щитовидного хряща, що утворилися від дії тупих твердих предметів, в тому числі з жорсткою поверхнею, якими могли бути пальці рук та фрагменти одягу, защемленими між ними та поверхнею шкіри шиї, і знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті, а також синця проекції другого ребра справа та синця правого передпліччя і синця правого плеча, та синця правого ліктьового суглобу і правого передпліччя та першого пальця правої кисті, що утворилися від дії твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, ймовірно пальців рук людини та частин долонь, і синця п`ятки правої долоні, що утворився при ударі об тупу тверду переважаючу площину чи тупий предмет, а також синця підйому лівої ступні та правої ступні і правої гомілки та правого стегна, що утворилися від дії тупих твердих предметів чи при ударі об такі в процесі сварки, а також осадження в проекції куприку, що утворився при ударі об тупу жорстку переважаючу поверхню при падінні в строк нетривало передуючий настанню смерті, а також синця проекції тіла грудини у верхній третині буровато-зеленуватого та подібного синця орбіти лівого ока та синця правої сідниці і подібних синців лівого стегна та кульшового суглобу та лівої гомілки, що утворилися в строк декілька діб до моменту смерті від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі і за ступенем тяжкості відносно живої особи відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень (т.2 а.с.151-153);

- висновком експерта №083-Д від 03.11.2020-07.12.2020, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_27 виявлено тілесні ушкодження у вигляді ланцюжка саден передньо-бокових поверхонь шиї у верхній третині, що зливаються та переходять одне в одне, складаючи переривчасту нерівномірно виражену странгуляційну борозну, що півколом охоплює шию і синцями цієї ділянки, та синця проекції кута нижньої щелепи справа та крововиливу зовнішньої стінки стравоходу на рівні лівого ріжка щитовидного хряща, що утворилися від дії тупих твердих предметів, в тому числі з жорсткою поверхнею, якими могли бути пальці рук та фрагменти одягу, защемленими між ними та поверхнею шкіри шиї, і знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті, а також синця проекції другого ребра справа та синця правого передпліччя і синця правого плеча, та синця правого ліктьового суглобу і правого передпліччя та першого пальця правої кисті, що утворилися від дії твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, ймовірно пальців рук людини та частин долонь, і синця п`ятки правої долоні, що утворився при ударі об тупу тверду переважаючу площину чи тупий предмет, а також синця підйому лівої ступні та правої ступні і правої гомілки та правого стегна, що утворилися від дії тупих твердих предметів чи при ударі об такі в процесі сварки, а також осадження в проекції куприку, що утворився при ударі об тупу жорстку переважаючу поверхню при падінні в строк нетривало передуючий настанню смерті, а також синця проекції тіла грудини у верхній третині буровато-зеленуватого та подібного синця орбіти лівого ока та синця правої сідниці і подібних синців лівого стегна та кульшового суглобу та лівої гомілки, що утворилися в строк декілька діб до моменту смерті від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі з помірно незначною силою і за ступенем тяжкості відносно живої особи відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень. Виявлені при судово-медичному дослідженні ушкодження діляться умовно на дві групи, одна з яких спричинена безпосередньо перед настанням смерті, а друга за декілька діб до її настання. Усі тілесні ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_10 , носять прижиттєвий характер. Як наслідки боротьби та самозахисту можуть розцінюватися ушкодження у вигляді осадження куприку від контакту з підлогою та синці рік заоваленої форми, характерні для здавлення пальцями та утримання руками. ОСОБА_10 сама собі могла заподіяти лише незначну частину тілесних ушкоджень у вигляді саден та кровопідтіків виступаючих частин тулуба та кінцівок, що відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень відносно живої особи. ОСОБА_10 в момент отримання тілесних ушкоджень особливо нестерпного болю чи страждань не відчувала. Смерть ОСОБА_10 настала від нападу з удавленням та задушенням з метою вбивства чи нанесення ушкодження. Безпосередньою причиною смерті явилась механічна асфіксія. Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 близько восьмої години ранку. Смерть ОСОБА_10 настала одразу після отримання тілесних ушкоджень в ділянці шиї, що спричинили механічну асфіксію. При судово-токсикологічному дослідженні в крові ОСОБА_10 спирти не виявлені (т.2 а.с.157-158);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів №340 від 22.10.2020, відповідно до якого ОСОБА_4 22.10.2020 о 17-30год був тверезий (т.2 а.с.161);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.10.2020 та фототаблицей до нього, відповідно до якого ОСОБА_4 показав на статистові, як він 22.10.2020 близько 08-00 годин за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у кухні, під час сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 обхопив останню, після чого зробив їй підніжку лівою ногою, таким чином поваливши на підлогу у кухні, потім ОСОБА_4 став на коліно ліворуч від статиста та поклав руки на шию статиста, таким чином показав як руками душив ОСОБА_10 (т.2 а.с.174-185).

Протокол проведення слідчого експерименту відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема статей 104, 105 КПК, а саму слідчу дію, під час якої ОСОБА_4 було відтворено дії, обстановку та обставини події, яка сталась 22.10.2020 близько 08-00 години за адресою: АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 та його співмешканкою ОСОБА_10 , проведено за правилами, передбаченими ст. 240 КПК. Слідчий експеримент проведено з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того слідчий експеримент проведено з підозрюваним ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_28 , що також свідчить про легітимність слідчого експерименту.

При цьому зазначення у протоколі слідчого експерименту часу його проведення 23.10.2020 з 16-00год до 16-45год (т.2 а.с.174-185), який частково співпадає з часом судового засідання, яке проводилось 23.10.2020 з 16-23год до 17-50год слідчим суддею Пирятинського районного суду Полтавської області по розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 (т.3 а.с.68-69), не свідчить про недопустимість протоколу слідчого експерименту як доказу та розцінюється судом як технічна помилка при зазначені часу складання протоколу слідчого експерименту. Фіксування слідчого експерименту 23.10.2020 за допомогою фотографування і фіксування судового засідання 23.10.2020 за допомогою технічних засобів, а також участь підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_28 як у слідчому експерименті 23.10.2020 так і в судовому засіданні 23.10.2020, виключає одночасне проведення вказаних процесуальних дій, а тому суд констатує, що слідчий експеримент 23.10.2020 і судове засідання 23.10.2020 проводились у різні часові проміжки;

- висновком експерта №083-ДД від 03.11.2020-09.11.2020, відповідно до якого на основі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 та приймаючи до уваги попередні відомості, викладені у постановах і отримані в ході слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 , покази підозрюваного ОСОБА_4 , дані ним в ході слідчого експерименту, загалом не протирічать та значною мірою відповідають судово-медичним даним, отриманим в ході експертизи трупа ОСОБА_10 , а саме, відповідають повністю в частині утворення ушкоджень в ділянці шиї, що привели до смерті, та утворення синця м`яких покровів голови правої скроневої ділянки при ударі об підлогу після кидка при падінні і утворення ушкоджень у вигляді синців правого плеча та кута нижньої щелепи справа та правої долоні і лівої ступні, а також садна куприка в процесі супротиву задушенню та зчеплення тіл в процесі бійки (т.2 а.с.188-189);

- висновком судово-психіатричного експерта №12 від 04.02.2021, в якому зазначено, що ОСОБА_4 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад душевної діяльності, недоумство або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше й виявляє в цей час психічні й поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. За своїм психічним станом в той період часу він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових медичних заходів не потребує (т.2 а.с.216-220).

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_29 , яка в числі складу комісії проводила судово-психіатричну експертизу, пояснила, що була проведена стаціонарна психіатрична експертиза, оскільки з 01 серпня 2020 року психологічні експертизи вони не проводять, так як в штаті відсутній психолог, тому відповісти на ряд питань, поставлених у постанові про призначення експертизи, не було можливості. Доценко на комісії виклав свою розповідь на трьох аркушах паперу, однак він пізніше повідомив, що все написане видумка. На комісії обвинуваченого запитували про його психічний стан і ОСОБА_17 вказав, що все написане ним вигадка. Всі пояснення ОСОБА_17 на комісії були внесені в акт і всі члени комісії розписалися. Акт Полтавських психіатрів досліджувався на комісії і ці факти були обговорені в рамках проведеної експертизи. На засіданні комісії ОСОБА_17 повідомив, що всі факти та обставини, які він озвучував Полтавським експертам, були ним видумані. Перед комісією ОСОБА_17 були роз`яснені можливі рішення комісії, оскільки пацієнт повинен знати наслідки своїх слів, але йому ніхто не погрожував та не шантажував його. При проведенні експертизи ніяких приступів, психозу у ОСОБА_17 не спостерігалося. Обвинувачений розумів ціль експертизи та поводився нормально. Якби у ОСОБА_17 було психічне захворювання на момент затримання, то воно могло пройти до моменту проведення експертизи. Вбивство могло спричинити у Доценка дивну поведінку, тобто психічні порушення. Наявність алкогольного психозу під час вчинення злочину робить особу неосудною. Дивна поведінка тверезої особи може бути викликана «білою гарячкою» чи якимось психозом, причин багато. Вони в складі комісії не підтвердили наявність у Доценка психозу;
- показаннями свідка ОСОБА_21 , яка являється сусідкою обвинуваченого, відповідно до яких вранці 22 жовтня 2020 року, близько 10 години, ОСОБА_4 прибігав до її чоловіка, щось йому говорив, після чого повернувся до свого будинку. Потім він бігав з лопатою на вулиці, говорив, що потрібно щось копати. Обвинувачений кілька разів вибігав з будинку, метався, потім повертався в будинок. Через певний час він побіг у поле збирати квіти. Після цього вона вирішила викликати поліцію, оскільки ОСОБА_17 неадекватно себе вів. Після приїзду поліцейські зайшли в будинок і виявили тіло ОСОБА_14 . Також зазначила, що будинок належав ОСОБА_11 . Доценко проживав з ОСОБА_11 близько трьох років. Вони вели замкнений та аморальний спосіб життя, зловживали спиртними напоями, билися. Юлія часто ходила в синцях. ОСОБА_18 вів себе адекватно, а як вип`є, то поводився агресивно. В переддень вбивства ОСОБА_17 пропонували випити алкоголь, але він відмовився, що дивно. Він хоч і був тверезий, але поводився дивно. Чуткову востаннє бачила ввечері 21 жовтня 2020 року. 22 жовтня 2020 року, близько 9 години ранку до неї прийшов ОСОБА_30 , який говорив, що до нього о 8 годині ранку телефонувала ОСОБА_13 та просила відвести її у центр міста, він погодився це зробити, але пізніше. Доценко ревнував ОСОБА_12 . Одного разу обвинувачений зателефонував до її кума і в агресивній формі запитав, де ОСОБА_11 і чи вона не з ним. Ця розмова була при ній. Доценко часто ображав ОСОБА_11 , однак вона завжди захищала його. Одного разу син ОСОБА_11 заступився за неї і ОСОБА_17 вдарив його по голові, тому довелося викликати швидку. Це було за пів року до цього. Тоді ОСОБА_11 забрала заяву з поліції;

- показаннями свідка ОСОБА_30 , який являється сусідом обвинуваченого та проживає за 200м від будинку ОСОБА_11 , згідно яких знає ОСОБА_17 близько двох років. Юлію часто підвозив на роботу, оскільки йому було по дорозі. Бачив в неї синці, однак звідки вони, не питав. Юля була потайлива, про своє життя нічого не розповідала. Доценка майже ніколи не бачив. З ними не спілкувався. Вони жили усамітнено. Інколи заходив до ОСОБА_17 з приводу ремонту техніки. О 7 годині ранку 22.10.2020 прийшло ОСОБА_31 від ОСОБА_14 , що їй треба на роботу їхати. Він одягнувся і під`їхав до її двору. Вона не виходила і він до неї зателефонував, але вона не відповіла. О 08-10год з її номера зателефонував ОСОБА_17 та повідомив, що ОСОБА_11 поїхала в місто на таксі. Він здивувався, що ОСОБА_11 поїхала на таксі, оскільки він міг відвести її безкоштовно. Під час телефонного дзвінка голос у ОСОБА_17 був спокійний. Після цього він поїхав на роботу. О 10 годині ранку він повернувся додому, оскільки роботи не було, та до нього зателефонувала ОСОБА_21 і запитала, що їй робити, так як ОСОБА_17 неадекватно себе поводить. Він запропонував викликати поліцію. Коли він підійшов до будинку ОСОБА_11 , то бачив, як ОСОБА_17 бродив по болоту за 300м від свого будинку. Поліція спіймала ОСОБА_17 на болоті. В будинок він заходив разом з поліцією. Чуткова лежала на дивані на спині і накрита ковдрою. Безпорядку в хаті не було. Напередодні вбивства ОСОБА_11 не бачив;

- показаннями свідка ОСОБА_32 , сусіда обвинуваченого, який пояснив, що знає ОСОБА_17 та ОСОБА_11 близько трьох років, вони інколи приходили до нього. Його дружина товаришувала з ОСОБА_11 . За день до смерті ОСОБА_11 він приходив до них додому, щоб ОСОБА_17 відремонтував пульт від телевізора, який зламався. Чуткова відкрила двері та повідомила, що ОСОБА_17 немає вдома. Він попросив, щоб обвинувачений зайшов до нього і подивився на пульт від телевізора, але він не прийшов. Загибла ніколи не скаржилася йому на ОСОБА_17 . В його присутності ОСОБА_11 та ОСОБА_17 не сварилися. Обвинувачений ревнував ОСОБА_33 . Випивав з ОСОБА_17 , але дуже рідко. Після вживання горілки ОСОБА_17 ставав веселим. В нього ніколи не було конфліктів з обвинуваченим. Вдень загибелі ОСОБА_11 сусіди йому сказали, що ОСОБА_17 підозрюють у вбивстві ОСОБА_14 , тому коли він на вулиці підійшов до ОСОБА_17 , який сидів навприсідки біля свого двору та біля нього стоять поліцейські, то подумав, що він під охороною. Запитав у поліцейського чи можна ОСОБА_17 дати сигарету, поліцейський дозволив. Він дав у руки ОСОБА_17 самокрутку, при цьому кайданок у нього на руках не було. Доценка ніхто не тримав, поліцейський стояв за два метри від нього. У нього не було бажання спілкуватися з ОСОБА_17 , тому він побув на вулиці ще п`ять хвилин і пішов. ОСОБА_34 потім подівся, не знає;

- показаннями свідка ОСОБА_35 , який являється працівником поліції, відповідно до яких 22 жовтня 2020 року він заступив на добове чергування. Близько 11 год. 30 хв. надійшло повідомлення, що по вул. Голобородька бігає чоловік в неадекватному стані. Прибувши на виклик, місцева жителька ОСОБА_21 повідомила, що її сусід ОСОБА_17 бігав по вулиці в неадекватному стані, а потім він направився в сторону болота. Також жінка повідомила, що напередодні чула сварку ОСОБА_17 та ОСОБА_11 . Доценко в цей час ходив по болоту. Вони почали шукати ОСОБА_17 по болоту, ходили за ним близько години. Потім запитали в обвинуваченого про місцезнаходження дружини. В цей час підійшов сусід та повідомив про можливе вбивство ОСОБА_11 , оскільки вона не виходить з хати, хоча вона знаходиться там. Виникла підозра, що ОСОБА_11 вбита, тому він викликав слідчо-оперативну групу. Доценко по болоту переміщався, а оскільки там були великі хащі, спіймати його не вдавалося. В обвинуваченого була неадекватна поведінка, він щось кричав з болота, потім переміщався в інше місце, ховався. Обвинувачений розповідав про якусь пожежу, однак слідів пожежі ніде не було. В ОСОБА_17 запитували про дружину, а він відповідав, що вона, то поїхала, то пішла, то її немає. Поведінка ОСОБА_17 була схожою на «білу гарячку». Перед цим викликом він був у ОСОБА_17 лише один раз, в 2019 році. Тоді вони приїхали і ОСОБА_11 повідомила, що даремно їх викликала, оскільки вони помирилися. Наручники ОСОБА_17 не вдягали, оскільки він не чинив опору і не проявляв агресію. Фізичну силу до обвинуваченого не застосовували;

- показаннями свідка ОСОБА_36 , який являється двоюрідним братом колишнього чоловіка ОСОБА_10 , відповідно до яких його батьки живуть поруч з будинком ОСОБА_11 , а тому він знає, що ОСОБА_11 та ОСОБА_17 жили погано, зловживали алкоголем, вчиняли сварки та бійки. Про обставини події 22.10.2020 знає лише зі слів сусідів;

- показаннями свідка ОСОБА_37 , який являється працівником поліції, відповідно до яких під час чергування йому на службовий планшет надійшов виклик від сусідів ОСОБА_17 . Прибувши на місце події сусіди пояснили, що ОСОБА_17 побіг десь в болото, а самі сусіди хвилювалися через неадекватну поведінку ОСОБА_17 . Також сусіди пояснили, що з вечора минулого дня не бачили співмешканку ОСОБА_17 - ОСОБА_11 , хоча домовлялися 22.10.2020 їхати з нею на ринок. Також сусідка, що живе навпроти, повідомила, що телефонувала до загиблої, але трубку брав ОСОБА_17 . Сусіди зробили припущення, що ОСОБА_11 мертва. Він з напарником вирішили викликати слідчо-оперативну групу. Потім він пішов у болото, щоб знайти ОСОБА_17 , а ОСОБА_38 залишився біля службового автомобіля. Знайшовши ОСОБА_17 він певний час з ним поговорив, а потім він разом з ОСОБА_17 пішли до будинку ОСОБА_11 . При цьому обвинувачений говорив не зрозуміло, з кимось прощався, але поводився спокійно. Також обвинувачений говорив про якусь пожежу, однак ніяких слідів вогню навколо не було. Про співмешканку обвинувачений не говорив. Доценко йшов з болота добровільно та комусь говорив, що скоро прийде, однак навколо нікого не було. Ці слова він говорив в сторону очерету. Біля будинку він передав ОСОБА_17 слідчо-оперативній групі, після чого він з ОСОБА_38 поїхали на чергування. Фізичну силу та спецзасоби до ОСОБА_17 не застосовував, оскільки обвинувачений поводився спокійно. Коли він йшов з болота разом з ОСОБА_17 , то останній запитував, чи це ОСОБА_11 викликала поліцію, а також говорив, що на експертизу стану сп`яніння поїде разом з ОСОБА_11 . Також ОСОБА_17 говорив, що в нього був якийсь конфлікт із співмешканкою, що вони посварилися;

- показаннями свідка ОСОБА_39 , який проживає на одній вулиці з обвинуваченим, згідно яких вранці 22 жовтня 2020 року до нього зателефонувала сусідка ОСОБА_21 та повідомила, що ОСОБА_17 вбив співмешканку. Після дзвінка сусідки спустився вниз по вулиці до будинку ОСОБА_11 . Біля будинку вже було багато поліцейських автомобілів. Доценко сидів біля забору, а потім його посадили в поліцейський автомобіль. Він стояв за 15 чи 20 метрів від ОСОБА_17 . Кайданок на руках ОСОБА_17 він не бачив. Також розказав, що 21 жовтня 2020 року ОСОБА_17 прийшов до нього близько 17 години. Обвинувачений був тверезий, але поведінка була в нього дивна. Доценко говорив, що в дворі знаходяться якісь діти, однак у дворі нікого не було. Окрім цього, він пропонував ОСОБА_17 випити алкоголь, але він відмовився. Доценко говорив дивні речі, запитував, чи немає дітей на горищі. Доценка та ОСОБА_11 характеризує як нормальних людей. Однак, як обвинувачений перестав офіційно працювати, то став випивати. Одного разу обвинувачений скаржився на ОСОБА_11 , а він відповів, що не хочеш жити - не живи з нею. Доценко ревнував ОСОБА_12 ;

- показаннями свідка ОСОБА_40 сусіда обвинуваченого, відповідно до яких 22.10.2020він почув шум з вулиці, вийшов і сусіди йому розповіли, що в ОСОБА_17 «біла гарячка», тому вони викликали поліцію. Бачив, що ОСОБА_17 сидить у поліцейському автомобілі, тому вирішив, що його затримали. Кайданків на ОСОБА_17 не бачив. Неодноразово бачив ОСОБА_11 та ОСОБА_17 п`яними, чув між ними лайки, але бійок не бачив;

- показаннями свідка ОСОБА_41 , яка являється сусідкою обвинуваченого, відповідно до яких обвинувачений інколи приходив до неї для настроювання цифрового телебачення. Напередодні її чоловік ходив до ОСОБА_17 , щоб останній прийшов і налаштував їм телебачення, однак ОСОБА_13 повідомила, що ОСОБА_42 не було вдома. В той день ОСОБА_17 так і не прийшов до них. На наступний день, зранку 22 жовтня 2020 року вона сама пішла до будинку обвинуваченого. Підійшовши до будинку почала стукати і гукати ОСОБА_17 . Він відчинив двері не відразу, а через певний час. До хати її не запросив. Обвинувачений відчинив двері так, що не було видно, що відбувається в хаті. Доценко тоді був не такий, як раніше, він виглядав агресивним та роздратованим. Відповів, що прийде подивитися на пульт пізніше. Доценко хотів, щоб вона скоріше пішла з двору. Вона думала, що обвинувачений був роздратованим через її постійні прохання про допомогу в налаштуванні телевізора. Вона чекала вдома ОСОБА_17 , але згодом побачила, що приїхала поліція. Вона вийшла на вулицю та побачила сусідку ОСОБА_21 , яка повідомила, що в ОСОБА_17 «біла гарячка» і він бігає по полю. А потім сусіди почали говорити, що обвинувачений задушив ОСОБА_11 . Також свідок додала, що на даній вулиці вона проживає давно. Чуткова проживала з попереднім чоловіком 10 років, а після його смерті стала проживати з ОСОБА_17 . ОСОБА_11 і ОСОБА_43 бачила кілька разів в стані алкогольного сп`яніння. Її чоловік розповідав, що ОСОБА_11 була в реанімації, оскільки ОСОБА_17 вдарив її ножом, однак ОСОБА_11 говорила, що вона сама винна у пораненні ножем. Інколи бачила ОСОБА_11 в синцях. Одного разу, влітку 2020 року, вона прибігла сильно побита і говорила, що її побив ОСОБА_17 . ОСОБА_11 говорила, що обвинувачений її дуже ревнує. Обвинуваченого може охарактеризувати як хорошу людину, яка завжди всім допомагає;

- показаннями свідка ОСОБА_44 , який був понятим на слідчому експерименті та в судовому засіданні пояснив, що йому повідомили, що відбулося вбивство в с. Заріччя, а саме чоловік задушив жінку. Також на слідчому експерименті був ОСОБА_45 в якості статиста. Доценко розповідав, що посварився із жінкою, кинув її на підлогу біля стола, а потім почав її душити. Під час слідчого експерименту проводилося фотографування. Обвинувачений все показував сам, слідчий нічого не підказував. Слідча дія відбувалася у вестибюлі райвідділу, на третьому поверсі. Доценко зайшов до вестибюлю самостійно, без наручників. Як ОСОБА_17 потрапив до поліції, не бачив. Обвинувачений погано пам`ятав, як все сталося, але показував, як він задушив жінку. Доценко розповідав та показував, що душив жінку обома руками, вона лежала на спині, на підлозі. У ОСОБА_17 запитували, як він збив з ніг жінку, і він показував, потім запитували, як він душив її, і він показував. Обвинувачений сам не розумів, що накоїв, він говорив, що ОСОБА_11 жива. Також обвинувачений говорив, що робив штучне дихання жінці;

- показаннями свідка ОСОБА_46 , який був статистом на слідчому експерименті, який пояснив що ОСОБА_17 показував на ньому, як він штовхав та душив жінку. Слідчий експеримент проводився у вестибюлі на третьому чи на другому поверсі поліції. Слідчий розповів, що буде відбуватися на слідчій дії, а саме, що на ньому будуть показувати все, а понятим говорив, щоб вони уважно дивилися. Доценко розповідав, що він полаявся із співмешканкою, потім він розповів, як задушив жінку. Обвинуваченому ніхто нічого не підказував. Доценко спочатку розповів, що відбувалося, а потім сам показав на ньому, як душив жінку, а поліцейський фотографував. Доценко розповів, що посварився із жінкою, потім він штовхнув її та почав душити. Доценко сам все показував, ніхто йому нічого не підказував. Обвинувачений розповідав, що душив жінку голими руками, але на слідчому експерименті не міг згадати з якого боку він її душив. Також ОСОБА_17 розповів, що душив жінку недовго, він побачив, що загибла не рухається і він зрозумів, що накоїв. Доценко все розповідав без підказок та примусу. Після закінчення слідчого експерименту він підписав протокол та вийшов з вестибюлю першим. Доценко дивно себе поводив під час слідчого експерименту, а саме він сидів та говорив по уявному телефону. Синців чи інших ушкоджень на ОСОБА_17 не було. Була невелика стара подряпина на бороді. Наручників на ОСОБА_17 не було;

- показаннями свідка ОСОБА_47 , який являється лікарем, що проводив освідування обвинуваченого та який у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_17 доставили до нього працівники поліції. Спочатку обвинувачений поводився адекватно, але потім почав виявляти ознаки психічного захворювання. В нього склалося суб`єктивне враження про агравацію психічного стану Доценка, тобто, що обвинувачений вдавав психічне захворювання. Після цього він зателефонував до психіатра, яка повідомила, що огляд не потрібний, якщо слідству буде потрібно, то нехай призначають судово-психіатричну експертизу. Додатково пояснив, що запідозрив симуляцію порушення психічного здоров`я у Доценка, оскільки обвинувачений спочатку поводився цілком нормально, а через 10 хвилин він почав поводитися неадекватно. Чи був ОСОБА_17 в кайданках, він не пам`ятає. Він суб`єктивно вважає, що ОСОБА_17 симулює свій психічний розлад, щоб уникнути покарання;

- показаннями свідка ОСОБА_48 , яка являється дружиною брата ОСОБА_10 , та яка в судовому засіданні пояснила, що бачила ОСОБА_17 лише два рази. Одного разу навесні 2020 року вона з чоловіком приїхали до ОСОБА_11 та ОСОБА_17 . У Юлії був під оком синець, а ОСОБА_17 був в алкогольному сп`янінні. Іншим разом, в кінці літа 2020 року, вони приїздили до них у справах і ОСОБА_13 знову була із синцем та п`яною, обвинувачений також був п`яним. Потім до її чоловіка кілька разів телефонував ОСОБА_17 та просив грошей. Першого разу вони дали кошти, щоб ОСОБА_11 забрала батька до себе. Однак вони не забрали батька і грошей не повернули. Доценко в нетверезому стані погрожував її чоловікові по телефону. Чуткова та обвинувачений зловживали алкоголем, вчиняли бійки. Знає, що ОСОБА_12 порізав ножем обвинувачений і вона перебувала в реанімації, але ОСОБА_19 забрала тоді заяву з поліції.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Також суд зазначає, що під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження всі слідчі дії проведені на підставі постанов слідчих, які входили до складу групи слідчих та яким було доручено проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, а також постанов прокурора, який входив до складу групи прокурорів та здійснював процесуальне керівництво та підтримання публічного обвинувачення, про що в матеріалах провадження маються відповідні постанови.

При цьому слід зауважити, що відповідно до ч.4 ст.213 КПК України, уповноважена особа начальник слідчого відділення ОСОБА_49 (який входив до складу групи слідчих, що здійснювала досудове розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_4 ), 23.10.2020 залучив ОСОБА_4 захисника з Центру надання правової допомоги, що підтверджено постановою слідчого від 23.10.2020 (т.2 а.с.163-167). Та як убачається з доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 23.10.2020 № 016-0003012 захист підозрюваного ОСОБА_4 здійснював адвокат ОСОБА_50 з 23.10.2020, а з 16.01.2021 захист здійснює адвокат ОСОБА_5 (т.2 а.с.227).

Також з матеріалів кримінального провадження слідує, що під час проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 23.10.2020 його захисник ОСОБА_50 був присутнім, який будь-яких зауважень чи заперечень щодо проведення слідчого експерименту не висловив.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що право ОСОБА_4 на захист під час проведення досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, не було порушено.

Отже, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, проаналізувавши перераховані вище докази на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, та враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів сторонами не пропонується, і аналіз цих доказів привів до того, що вони є такими, що доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, тому суд вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку.

IV. Мотиви суду щодо неналежності доказів
Відповідно до ч.1 ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Суд відповідно до положень ст. 85 КПК України визнає неналежним доказом показання свідка ОСОБА_51 , який є колишнім другом обвинуваченого, ОСОБА_52 , яка є рідною сестрою обвинуваченого, та сусіда обвинуваченого - ОСОБА_53 , тому щоїх показання не мають жодного доказового значення для даного кримінального провадження, оскільки не містять інформації щодо існування обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.

V. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за вищезазначене кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
Таким чином, ретельно проаналізувавши безпосередньо дослідженні у судовому засіданні докази, суд поза розумним сумнівом уважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 22.10.2020 близько 08:00год., перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив вбивство своєї співмешканки ОСОБА_10 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, та його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

VI. Мотиви суду щодо доводів сторони захисту
Суд не погоджується з твердженням захисника про те, що ОСОБА_4 міг діяти в стані фізіологічного афектучи іншого сильного душевного хвилювання, оскільки останній напередодні подій чув якісь сторонні голоси, які йому погрожували, а також він не може детально повідомити про обставини та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, та уважає їх безпідставними у зв`язку з тим, що будь-яких об`єктивних даних про те, що ОСОБА_4 вчинив умисне вбивство в стані сильного душевного хвилювання, яке зумовлене жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілої ОСОБА_10 , матеріали кримінального провадження не містять, а також таких доказів суду не надано і в судовому засіданні не здобуто. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №12 (т.2 а.с.216-220) ОСОБА_4 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад душевної діяльності, недоумство або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше й виявляє в цей час психічні й поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. За своїм психічним станом в той період часу він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових медичних заходів не потребує. Крім того під час проведення стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_4 категорично заперечував про чутні ним голоси, про те, що бачив дівчину навку, якусь пожежу, казав, що набалакав зайвого та насправді такого з ним не було.

Аргументи обвинуваченого ОСОБА_4 щодо незаконності його затримання 22.10.2020 та неправомірних дій працівників поліції під час проведення досудового розслідування були перевірені судом в порядку ст.11, 206, 214 КПК.

Так, у судових засіданнях обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово зазначав, що фактично його було затримано працівниками поліції вдень 22.10.2020, йому були одягнуті на руки кайданки. Після огляду місця події 22.10.2020 його посадили у службовий поліцейський автомобіль та увезли у поліцію, потім всю ніч поліцейські Смородин та Ветушко тримали його на задньому сидінні службового автомобіля Мітсубісі Оутлендер пристебнутим кайданками до ременя безпеки та возили із собою, бо вони несли службу в цей час. Вдень його тримали в поліції, але в якому кабінеті та на якому поверсі, не пам`ятає.

З метою перевірки таких показань обвинуваченого та забезпечення захисту прав обвинуваченого, ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 08.07.2021, в порядку ст.11, 206, 214 КПК України, було доручено слідчим ТУ ДБР в м.Полтаві провести перевірку фактів, повідомлених обвинуваченим ОСОБА_4 щодо його затримання 22.10.2020, а також щодо дій поліцейських Пирятинського відділення поліції Гребінківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (нині - відділення №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області) під час проведення досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України т.3 а.с.93-94).

На виконання вказаної ухвали суду слідчими ТУ ДБР в м.Полтаві 29.07.2021 були внесені відомості до ЄРДР за №0000196 за ч.1 ст.365 КК України (перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу).

За результатами досудового розслідування була встановлена відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000196 від 29.07.2021, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, про що слідчим першого слідчого відділу ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_54 04.01.2022 було прийнято відповідне рішення у формі постанови (т.4 а.с.138-141). Вказана постанова від 04.01.2022 не скасована, є чинною та стороною захисту не оспорювалась.

Отже, з наведеного слідує, що в ході перевірки компетентними та уповноваженими на те особами доводи обвинуваченого ОСОБА_4 щодо незаконності його затримання 22.10.2020 та неправомірних дій працівників поліції під час проведення досудового розслідування не знайшли свого підтвердження та спростовуються доказами, здобутими в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000196 від 29.07.2021 за ч.1 ст.365 КК України.

Також ні під час слідчого експерименту 23.10.2020 за участю захисника ОСОБА_28 , ні під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 не повідомляв ні своєму захиснику, ні слідчим, ні слідчому судді про те, що його було незаконно затримано.

А тому такі доводи обвинуваченого щодо незаконності його затримання 22.10.2020 та неправомірних дій працівників поліції під час проведення досудового розслідування суд уважає способом захисту в суді та намаганням ухилитися від кримінальної відповідальності за скоєний ним злочин.

VII. Мотиви призначення покарання
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, оскільки ОСОБА_4 свою вину визнав, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому та неодноразово просив у нього пробачення, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, який свою вину визнав, у скоєному щиро розкаявся, просив пробачення у потерпілого ОСОБА_6 ; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т.3 а.с.7), є осудним; має на утриманні неповнолітню дитину; притягувався до адміністративної відповідальності, в силу ст.89 КК України не судимий.

За сукупності наведених вище обставин, враховуючи думку прокурора та потерпілих, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.115 КК України. Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не вбачає.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

VIII. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
8.1. Цивільний позов (т.1 а.с.161-162)
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).
Положення частин 2 та 3 статті 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до частини 2 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках.

При визначенні розміру шкоди враховуються вимоги розумності та справедливості.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких останній зазнав у зв`язку зі смертю його матері ОСОБА_10 , оскільки сам факт загибелі матері є безумовним свідченням глибини та тривалості моральних страждань ОСОБА_6 , враховуючи те, що, згідно з частиною першою статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

З огляду на характер та тривалість фізичних та моральних страждань потерпілого, який внаслідок протиправних дій обвинуваченого залишився дитиною-сиротою, враховуючи конкретні обставини справи, а також принцип розумності, виваженості і справедливості, суд уважає, що позов про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі у розмірі 48000грн. Дана сума, на думку суду, не є пропорційною та адекватною тим стражданням, яких зазнав неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 , але з урахуванням положень статті 13 ЦПК України суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог. Тому з огляду на викладене цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

8.2. Судові витрати у справі відсутні.
8.3. Речові докази
Долю речових доказів (т.2 а.с.107-109, 116-117, 120) необхідно вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

8.4. Запобіжний захід
Ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 23.10.2020 застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, який кожній два місяці продовжувався ухвалами Пирятинського районного суду Полтавської області.

З метою забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання, яке слід відбувати реально в місцях позбавлення волі, виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням вироку та уникнення ризиків щодо ухилення від виконання вироку суду, суд уважає за необхідне запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

8.5. Початок строку відбування покарання
Вирішуючи питання про початок строку відбування покарання ОСОБА_4 суд, враховуючи свій висновок, зроблений вище у розділі VI даного вироку при наданні оцінки доводам обвинуваченого щодо незаконності його затримання, вважає, що до строку відбування покарання ОСОБА_4 слід зарахування строк його попереднього ув`язнення, який обраховується з 23.10.2020. Тому початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 слід рахувати з 23 жовтня 2020 року.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і призначити покарання за даним законом у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Зарахувати ОСОБА_4 до строку відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 23 жовтня 2020 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 23 жовтня 2020 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 залишити без змін тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_7 , поданий в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 48000 (сорок вісім тисяч) гривень.

Речові докази: два мобільні телефони ZTE та Nokia, що зберігаються в кімнаті речових доказів ВП №1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області - з набранням вироком законної сили повернути їх власникам; електронний носій інформації (флеш карта «Kingstoon») з відеозаписом обшуку - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання; виріз з підодіяльника зі слідами крапель речовини бурого кольору, виріз з підодіяльника зі слідами помарок речовини бурого кольору, рушник зі слідами речовини бурого кольору, зрізи нігтьових пластин та зразки волосся ОСОБА_10 , зразки крові ОСОБА_4 , одяг з трупа ОСОБА_10 , а саме: жилет, светр, футболку, труси, шкарпетки, резинку для волосся, що зберігаються в кімнаті речових доказів ВП №1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області з набранням вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1