Справа № 442/4375/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/70/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши дистанційно у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.01.2022 року у кримінальному провадженні № 0000600 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 307 КК України, щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ( перебував дистанційно),

встановила:

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.01.2022 року у кримінальному провадженні № 0000600, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 календарних днів, тобто до 11.03.2022.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить змінити ухвалу суду першої інстанції та визначити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Крім того повернути ОСОБА_9 заставу, внесену на виконання ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.04.2021 у справі № 442/397/2021 (провадження № 1-кс/442/599/2021).

Апелянт покликається, що у кримінальному провадженні № 0001363 від 27.10.2020 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст. 307 КК України слідчим суддею 15.04.201 було винесено ухвалу та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 181 600 грн. Дану заставу у квітня 2021 року ОСОБА_9 (мати) внесла і підозрюваного ОСОБА_10 було звільнено з під варти.

У подальшому 30.09.2021 року ОСОБА_7 оголошено підозру за ч.2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні № 0000600 і обрано ОСОБА_7 , ухвалою слідчого судді від 30.09.2021, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів доходів працездатних осіб що становить 227 000 грн. У листопаді та грудні 2021 року ОСОБА_9 двічі зверталася в суд першої інстанції з клопотанням повернення їй застави, оскільки син перебуває під вартою, але їй ухвалою від 28.12.2021 було відмовлено у поверненні застави.

Апелянт звертає увагу, що у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області надійшли для розгляду два кримінальні провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 та ч.2 ст. 307 КК України.

28.12.2021 в суді першої інстанції кримінальні провадження № 0000600, 0001363 були об`єднані в одне провадження.

Ухвалою судді суду першої інстанції 28.12.2021 року було відмовлено ОСОБА_9 у повернені застави мотивуючи тим, що правилами ч. 11 ст. 182 КПК України встановлено підстави і умови повернення застави. Вона повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, якщо не була звернена в дохід держави. Аналіз положень ст. 182,194,196,197,199,181,203 КПК України в їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені в ч. 5ст. 194 КПК України обмеження, діють певний, визначений ухвалою слідчого судді (суду) строк, а інші запобіжні заходи, в тому числі застава, обмеженого строку дії не мають і діють до їх скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження. Тобто, положеннями Кримінального процесуального кодексу України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави.

Апелянт зазначає, що ухвалою від 10.01.2022 продовжено обвинуваченому строк тримання під вартою, однак не враховано, що по одному кримінальному провадженню наявні два запобіжно заходи: застава і тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Апелянт вважає, що після об`єднання кримінальних проваджень та взяття обвинуваченого під варту попередній запобіжний захід, у вигляді застави, припинив свою дію, однак суддя суду першої інстанції безпідставно вважає, що до обвинуваченого може бути застосовна два види запобіжного заходу. Вважає, що таке рішення суперечить нормам українського та міжнародного права, а тому просить повернути ОСОБА_9 заставу у розмірі 181 600 грн., а заставу визначену ухвалою від 30.09.2021 - у 100 розмірів доходів для працездатних осіб зменшити до 40 розмірів доходів для працездатних осіб.
Суд першої інстанції мотивував свою ухвалу, про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тим, що при вирішенні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому, з моменту взяття його під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обстановка не змінилися і це дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доповідача, думку захисника адвоката ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали контрольного провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, суддя суду першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 дотрималася вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Питання повернення застави було предметом розгляду в суді першої інстанції і 28.12.2021 винесено ухвалу якою відмовлено у поверненні застави.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням злочинів, інкримінованих ОСОБА_7 та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з матеріалами контрольного провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор у вищевказаному кримінальному провадженні прокурор Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_8 10.01.2022 року звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який спливає 27.01.2022.

З врахуванням наведеного, є безпідставним доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про відсутність існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що прокурором не наведені нові ризики передбачені КПК, які б унеможливили застосування більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також вмотивовані висновки та наведено обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.01.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11.03.2022 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: