Справа № 305/1413/20
Номер провадження 1-кп/305/203/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2021. Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2020 за №0000526 про обвинувачення

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_10 , 05 липня 2020 року, близько 18 години, знаходячись у будинку за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин із своєю дружиною ОСОБА_11 , будучи у кімнаті зазначеного будинку, з метою знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом внесення стороннього джерела запалювання у вигляді відкритого полум`я, здійснив підпал двох кухонних столів.

Внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_10 , вогнем пошкоджено поверхні стін та частково знищено меблі, які належать ОСОБА_11 , що знаходились у даній кімнаті, чим спричинено їй матеріальних збитків на суму 2000 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_10 , 05 липня 2020 року, близько 18 години 10 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, на грунті особистих неприязних відносин із своїм пасинком ОСОБА_12 , з метою знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом внесення стороннього джерела запалювання у вигляді відкритого полум`я, здійснив підпал підсобного приміщення за вказаною адресою.

Внаслідок дій ОСОБА_10 вогнем знищено підсобне приміщення і речі, які у ньому знаходились, чим спричинено ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 40000 гривень.

Таким чином ОСОБА_10 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.194 КК України, тобто умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Обвинувачений ОСОБА_10 , будучи допитаним у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих дій визнав частково, зокрема у частині підпалу підсобного приміщення, належного ОСОБА_12 . Окрім цього, ОСОБА_10 пояснив, що у той день він до обіду косив сіно. Після того як покосив сіно йшов додому. У хату не заходив. Хата горіла. Посварився з жінкою, після чого пішов і запалив сіно, яке належить ОСОБА_13 . Потім приїхали працівники поліції і забрали його.

Окрім часткового визнання ОСОБА_10 своєї вини в умисному знищенні майна, належного ОСОБА_12 , така, у тому числі і щодо умисного пошкодження майна належного ОСОБА_11 , доводиться дослідженими в ході судового слідства доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що її чоловік ОСОБА_10 , косив сіно 03.07.2020. Так, як вона не принесла йому їсти, між ними виник конфлікт. У неділю, 05.07.2020 вона пішла обертати сіно. Тоді прийшов у п`яному вигляді ОСОБА_10 , вона викликала поліцію і пішла додому. ОСОБА_10 пішов за нею, вона злякалась і втекла до сестри, яка проживає по сусідству. Потім подивилася у вікно і побачила, що з вікна її будинку йде полум`я. Вона знову подзвонила у поліцію і повідомила, що ОСОБА_14 підпалив її хату. Коли побачила, що ОСОБА_14 пішов геть, з сусідами погасили вогонь. Коли зайшла у хату, побачила, що обгоріла кухня та стіл. Як потерпіла цивільного позову не заявляла, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає. Міру покарання необхідну для обвинуваченого залишає на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_12 у судовому засіданні зазначив, що обвинувачений є його вітчимом. ОСОБА_14 коли вживає алкоголь не контролює свої дії. У день події йому зателефонували і повідомили, що ОСОБА_14 підпалив сарай. Спочатку почало горіти вдома у ОСОБА_14 , де він проживає. Після цього, ОСОБА_14 сказав, що йде палити сіно на вулиці. Все, що було у сараї згоріло.

Потерпілий ОСОБА_12 також зазначив, що ніяких претензій до ОСОБА_10 не має.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показала, що обвинуваченого ОСОБА_10 вона знає як сусіда. У той день, вона поралася по господарству, коли її сусідка ОСОБА_11 крикнула щоб вона вийшла на вулицю. Вийшовши на двір, побачила, що щось горить. Сусіди погасили пожежу. Після цього вийшла на вулицю, хвилин через 10-15 із поля повертався ОСОБА_10 , а там вже горіло. ОСОБА_14 хотів зайти до них у двір, але його не пустили. На це приїхали працівники поліції. Зазначила також, що особисто не бачила, що саме ОСОБА_14 здійснив підпал, але ніхто крім нього не міг це зробити, так як це вже не перший раз він підпалює.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що у той день ішла гуляти з внуками. Зустрілася з ОСОБА_14 , який сказав, що далі йде палити. Коли повернулася, побачила, що як горить хата ОСОБА_14 . Після цього, прийшов голова сільради. ОСОБА_14 не був п`яний, але був неадекватний.

Окрім цього, за ініціативою прокурора у судовому засіданні досліджено документи, які характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_10 .

Так, з досудової доповіді, складеної старшим інспектором Рахівського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Закарпатській області ОСОБА_17 , стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 вбачається, що згідно зібраної інформації на обвинуваченого, історії правопорушень, а також середньої оцінки ризику ймовірного вчинення повторного правопорушення, його виправлення можливе без позбавлення волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих громадян. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів у межах визначених законодавством.

Згідно характеристики, виданої сільським головою ОСОБА_18 , ОСОБА_10 є постійним мешканцем с. Ділове. На даний час ніде працює, в центрі зайнятості не зареєстрований. Одружений. Дружина ОСОБА_11 , 1959 року народження, пенсіонерка. Часто зловживає спритними напоями. У стані алкогольного сп`яніння дебоширить. До кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Діловецькою сільською радою, до складу сім`ї ОСОБА_10 входить дружина ОСОБА_11 , 1959 року народження.

Згідно вимоги ВОІ УМВС України ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

З довідок Рахівської районної лікарні слідує, що ОСОБА_10 на диспансерних обліках у психіатричному, фтизіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 за обставин, зазначених органом досудового розслідування, в обвинувальному акті.

Дії ОСОБА_10 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.194 КК України, як умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд зазначає наступне.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Окрім цього, відповідно до п. 4 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, дослідивши матеріали справи, суд, на підставі вимог ст.66 КК України, визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які у відповідності до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_10 суд визнає вчинення злочину особою повторно, вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Суд також враховує те, що ОСОБА_10 на спеціальних обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

При цьому, з досудової доповідь слідує, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_10 оцінюється як середній, а ризик небезпеки для суспільства та окремих громадян не становить високої небезпеки.

Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, віднесеного законом до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі, що прямо передбачене санкцією ч.2 ст.194 КК України, із застосуванням положень ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 п.1 п.2 ст.76 КК України буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання, на думку суду, буде відповідати тяжкості вчиненого правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 обраний відповідно до ухвали слідчого судді Рахівського районного суду від 10.08.2020 у вигляді домашнього арешту у нічний період доби закінчився. Клопотань про обрання запобіжного заходу прокурором у ході судового розгляду не заявлялось.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку в канцелярії суду.

Головуюча: ОСОБА_1