Справа № 404/9807/21
Номер провадження 1-кс/404/3701/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2021 року м. Кропивницький
Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький клопотання старшого слідчого відділення злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0003317, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, вважається таким, що не має судимостей,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру у тому, що він, 25.12.2021 року близько 13 години 40 хвилин, знаходячись в м.Кропивницький в невстановленому досудовим розслідуванні місці, з метою завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, вчинене повторно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, вирішив розповсюдити неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що призвело б до порушень нормальної життєдіяльності людей, викликання паніки, тим самим порушив би безпеки суспільства.

Того ж дня, ОСОБА_6 о 13 год. 42 хв. за допомогою мобільного телефону, в якому знаходилась картка з абонентським номером НОМЕР_1 , здійснив дзвінок на лінію «102» та повідомив завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху на «Кущівському» мосту, що розташований за адресою: м.Кропивницький, на перехресті вулиць Кримської та Олександрійської, що призвело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

Виїздом слідчо-оперативної групи Кропивницького відділу поліції, із залученням сил та засобів Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та інших спеціальних служб небезпечних вибухових пристроїв та речовин не виявлено.

Вказаними діями ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, яке загрожує загибеллю людей чи іншим тяжкими наслідками, вичинене повторно.

25.12.2021 року о 15.30 год. ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

25.12.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

Прокурор під час розгляду клопотання зазначила про обґрунтованість підозри, наявність ризиків та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати ОСОБА_6 цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання, посилаючись на наявність в останнього на утриманні матері похилого віку, яка при цьому потребує постійного догляду, також обіцяв не перешкоджати органу досудового розслідування та з ним співпрацювати.

Заслухавши учасників, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшла до таких висновків.
Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 п.1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).
Відповідно до п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановила наявність обґрунтованої підозри за ч.2 ст.259 КК України, проте згідно ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 06.12.2021 року ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 30.11.2020 року за ч.1 ст.259 КК України, у зв`язку із закінченям іспитового строку, та причетність ОСОБА_6 до неї, що підтверджується наданими матеріалами клопотання, а саме: протоколом огляду місця події від 25.12.2021 року (а.к.5); актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 25.12.2021 року (а.к.6), рапортом (а.к.7), протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 25.12.2021 року (а.к.8-9); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 25.12.2021 року (а.с.15).

Крім того, під час розгляду, слідчий суддя також встановив наявність ризиків передбачених:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.

- п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на свідків, а також інших учасників кримінального провадження, які в судовому засіданні не допитувалися.
Разом з тим, прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п.5, оскільки доказів, що свідчать про можливість продовження злочинної діяльності та вчинення інших кримінальних правопорушень під час розгляду слідчому судді не надано.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність застосування по відношенню до ОСОБА_6 лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації та проживання.

За вказаних обставин, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1, 2 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід домашній арешт в межах строку досудового розслідування, при цьому заборонивши останньому залишати житло та поклавши на нього обов`язки передбачені ст.194 ч.5 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-199, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого відділення злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0003317, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тобто з 25.12.2021 року до 22.02.2022 року, із забороною останньому цілодобово залишати житло, що по АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та в подальшому до суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Кропивницький, у якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками за винятком участі в процесуальних діях під час досудового розслідування та у суді;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Дата закінчення дії ухвали слідчого судді визначити до 22.02.2022 року.
Ухвалу передати до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області для виконання.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч.4 ст.181 КПК України).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1