Справа № 182/841/22
Провадження № 1-кс/0182/186/2022
У Х В А Л А
Іменем України

10.02.2022 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2022 за № 0000214 про арешт майна, -
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
власника майна ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке було погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2022 за № 0000214 за ознаками ч.1 ст. 286 КК України про накладення арешту на автомобіль марки «Volvo FH12» д.н.з. НОМЕР_1 VIN-код № НОМЕР_2 , який належить гр. ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його, визначивши місцем зберігання тимчасовий майданчик зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів Нікопольського РУП ГУПН в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Станіславського, 1 з метою збереження речового доказу та забезпечення подальшого проведення досудового розслідування.

Клопотання обґрунтовано тим, що 08.02.2022 о 10:00, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи вантажним автомобілем «Volvo FH12»д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті пр. Трубників та вул. Героїв Чорнобиля в м. Нікополь, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вул. Героїв Чорнобиля по регульованому пішохідному переході з права на ліво по ходу руху автомобіля. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому стегнової кістки лівої ноги.

Під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної події за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, пр-т. Трубників, 37 на причетному до ДТП вантажному автомобілі «Volvo FH12» д.н.з. НОМЕР_1 на передній лівій частину кузову було виявлено сліди контактування та бруду.

Автомобіль марки «Volvo FH12» д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено та поміщено на майданчик для зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів Нікопольського РУП за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Станіславського, 1.

Автомобіль марки «Volvo FH12» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль марки «Volvo FH12» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням вищезазначеного, вилучений та приєднаний в якості речового доказу, автомобіль марки «Volvo FH12» д.н.з. НОМЕР_1 власником якого є гр. ОСОБА_5 має суттєве значення при розслідуванні даного кримінального правопорушення в якості речового доказу. Він буде використовуватися для дослідження під час проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, слідчого експерименту, для призначення транспортно-трасологічної експертизи, судово-автотехнічної експертизи, інших судових експертиз в яких виникне потреба за клопотаннями судових експертів, для проведення слідчих дій.

Повернення автомобіля ОСОБА_5 чи ОСОБА_6 не виключає ризиків його приховування, знищення, пошкодження, відчуження або інших наслідків, які перешкоджатимуть встановленню істини у кримінальному провадженні, і потягне за собою втрату доказів вчинення кримінального правопорушення в межах проведення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.
Власник майна проти накладення арешту на майно не заперечував, проте просив передати йому автомобіль на відповідальне зберігання.
Вислухавши сторони, вивчивши додані до клопотання копії матеріалів, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Із наданих слідчим матеріалів кримінального провадження вбачається, що 08.02.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України.
08.02.2022 року, було проведено огляд місця події, під час якого встановлено, що на місці ДТП за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, пр-т. Трубників, 37 на причетному до ДТП вантажному автомобілі «Volvo FH12» д.н.з. НОМЕР_1 на передній лівій частину кузову було виявлено сліди контактування та бруду.

Автомобіль марки «Volvo FH12» д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено та поміщено на майданчик для зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів Нікопольського РУП за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Станіславського, 1.

Автомобіль марки «Volvo FH12» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Відповідно до змісту ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна входить до видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст.170КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено, що вказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, існують розумні підозри вважати, що це майно є доказом злочину, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Автомобіль марки «Volvo FH12»д.н.з. НОМЕР_1 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Стороною обвинувачення доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться в клопотанні прокурора, ним доведено значення вказаного майна, для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання їх як доказів.
Проте, враховуючі вимоги п.5 ч.2 ст. 173, ч.4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вражає необхідним накласти арешт на автомобіль марки «Volvo FH12» д.н.з. НОМЕР_1 , заборонивши його відчуження, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачу у користування іншим особам, передавши на відповідальне зберігання власнику, оскільки суд не вбачає необхідності поміщення вказаного автомобіля на майданчик за адресою: м. Нікополь, вул. Станіславського 1.

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Керуючись ст. 170-173, 175 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке було погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2022 за № 0000214 за ознаками ч.1 ст. 286 КК України - задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки «Volvo FH12» д.н.з. НОМЕР_1 VIN-код № НОМЕР_2 , який належить гр. ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши його відчуження, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачу у користування іншим особам.

Вказаний автомобіль передати на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_5 .

Виконання даної ухвали доручити слідчому СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1