1Справа № 335/7666/21 1-кп/335/210/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2021 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.08.2021. Встановлено розмір застави ОСОБА_4 у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 45 400 гривень, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: отримувач коштів: ТУ ДСА України в Запорізькій області, номер розрахунку (IBAN) UA: 0001205, ДКСУ м. Київ, код отримувача , МФО 820172, призначення платежу застава ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2022 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 17 березня 2022 року включно, з утриманням у ДУ „Запорізький слідчий ізолятор, з можливістю внесення застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2021.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У зв`язку з викладеним, у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, враховуючи, що строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливають 17.03.2022, а в найближчий час (до 17.03.2022) призначити до розгляду та завершити розгляд вказаного кримінального провадження неможливо з об`єктивних причин, судом в порядку ст. 331 КПК України поставлене на обговорення учасників процесу питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Прокурор у судовому засіданні просила залишити без змін запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та продовжити строком на 60 днів, оскільки ризики, що слугували підставами для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого не змінились та продовжують існувати. Проти задоволення клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу заперечувала.

Потерпілі та їх представники у судове засідання не з`явилися. В матеріалах кримінального провадження наявна заява потерпілого ОСОБА_5 про розгляд справи у його відсутність.

Обвинувачений ОСОБА_4 , який приймав участь в режимі відеоконференції, заявив клопотання про зміну відносно нього запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, мотивуючи його тим, що на він має родину, трьох дітей, є особою працездатного віку, та враховуючи воєнний стан, може надавати будь-яку допомогу та здійснювати дії по захисту території м. Запоріжжя. При цьому, зазначив, що не заперечує проти вирішення вказаного питання без участі його захисника.

Захисник адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, щодо вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та щодо заявленого клопотання обвинуваченим про зміну запобіжного заходу, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В силу ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обумовлено тим, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за що відбував покарання у місцях позбавлення волі, раніше, у ході проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні, переховувався від органів досудового розслідування, та у цей період часу (06.12.2020 та 28.12.2020) вчинив неправомірні дії, за які обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, не має постійного джерела доходів.

Однак, на теперішній час, враховуючи зокрема введення на території України воєнного стану, вік та стан здоров`я ОСОБА_4 , наявність у нього родини (цивільна дружина та троє неповнолітніх дітей), постійного місця проживання, відсутність інших ризиків, дають суду підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід забезпечить його належну процесуальну поведінку і виконання покладених законом процесуальних обов`язків у подальшому, а обрання найбільш суворого запобіжного заходу не може бути зумовлене лише міркуваннями тяжкості інкримінованого діяння та суворістю припустимого покарання.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, враховуючи сукупність наведених обставин, зокрема ту обставину, що обвинувачений тримається під вартою тривалий час, те, що лише тяжкість інкримінованих злочинів не може бути підставою для застосування найбільш суворого виду запобіжного заходу - тримання під вартою, суд вважає за доцільне змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід.

При цьому вважаю, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків.

Також, слід зазначити, що прокурором не доведено, що саме на теперішній час, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на обвинуваченого відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки прибувати до прокурора, суду за кожним викликом та повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Отже, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 201, 331, 369, 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , строком два місяці, а саме до 08.05.2022 включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч. 2 ст. 179 КПК України, у відповідності до якої, у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1