ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2856/22
провадження № 1-кп/753/1124/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000472 від 08.02.2022 р., за обвинуваченням

ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше судимого за ч. 3 ст. 185 КК України вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.08.2017 до покарання у виді 4 років позбавлення волі, 19.06.2020 звільнений по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,
встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 11 лютого 2022 року в порядку ст. 302 КПК України надійшов вказаний обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Відповідно до висунутого обвинувачення органом досудового розслідування, ОСОБА_2 05.02.2022 близько 01 год. 00 хв., знаходячись біля земельної ділянки АДРЕСА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел на вчинення кримінального проступку, пов`язаного з незаконним проникненням до житла, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, проник через паркан до земельної ділянки котра належить ОСОБА_3 за вказаною адресою.
В подальшому ОСОБА_2 , переконавшись, що на подвір`ї нікого немає, не маючи на це дозволу власника, за допомогою заздалегідь підготовленого предмету схожим на викрутку шляхом віджиму металопластикового вікна в будинку котрий розташований за адресою: АДРЕСА_4 та незаконно проник до приміщення садово (дачного) будинку, який належить ОСОБА_3 де в подальшому почав проживати.
Після чого, 07.02.2022 приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи на території вищевказаної земельної ділянки був помічений свідками даної події котрі припинили протиправні дії ОСОБА_2 .
Таким чином, ОСОБА_2 , обвинувачується у незаконному проникненні до житла, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Обставини вчинення ОСОБА_2 05.02.2022 року кримінального проступку, а саме незаконного проникнення до житла, останнім не оспорювалися та беззаперечно визнавалися.
Водночас підстави розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, викладені в згаданому клопотанні прокурора, були ретельно перевірені судом під час призначення обвинувального акту до розгляду у спрощеному порядку.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_2 незаконного проникнення до житла, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, з чим останній беззастережно погодився.
Щодо призначення ОСОБА_2 виду й розміру покарання за вказаний кримінальний проступок, то суд виходить з такого.
Суд, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, призначення покарання у межах, установлених у санкції частини статті, відповідно до положень Загальної частини КК України, із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначає покарання, що буде необхідним й достатнім для виправлення винного та попередження нових кримінальних правопорушень.
Так, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття, оскільки обвинувачений під час допиту в якості підозрюваного добровільно показував обставини та зізнавався у вчиненні кримінального проступку (а.с. 85-86).
Зазначена в обвинувальному акті обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 67 КК України - рецедив кримінальних правопорушень, не може бути врахована судом з огляду на таке. Приписами ст. 34 КК України встановлено, що рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення. Водночас, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив саме злочинів, а не кримінальних правопорушень. Враховуючи наведене, не погашена судимість ОСОБА_2 за вчинення умисного злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та вчинення умисного кримінального проступку не утворюють рецидиву злочинів. Відтак, обставин які б обтяжували покарання обвинуваченому згідно з ст. 67 КК України судом не встановлено.
При обранні виду покарання обвинуваченому, як заходу примусу, що застосовується від імені держави суд враховує, що законодавча конструкція санкції ч. 1 ст. 162 КК України передбачає можливість суду призначити покарання за вчинення діянь встановлених у частині першій даної статті у виді штрафу, виправних робіт або обмеження волі.
Обрання покарання ОСОБА_2 у виді штрафу і випраних робіт не можливе, оскільки обвинувачений офіційно не працює, а у матеріалах кримінального провадження відсутні необхідні відомості. Крім цього, за встановлених обставин та даних про його особу, такі покарання не відповідатимуть меті покарання, яка визначена ч. 2 ст. 50 КК України.

Разом з цим, враховуючи вчинення умисного кримінального правопорушення проти особистих прав і свобод людини і громадянина, яке кримінальний закон, а саме ст. 12 КК України відносить до кримінальних проступків, даних про особу обвинуваченого, який має непогашену судимість за вчинення злочину проти власності, вчинив кримінальний проступок через півтора роки після звільнення з місць позбавлення волі, за цей час притягувався до адміністративної відповідальності (а.с. 92-115), офіційно не працює, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 89,91) наявність обставини, яка пом`якшує, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі, однак в мінімальних межах санкції.

Таке покарання, на думку суду, забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, пропорційним і адекватним.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 302, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 відраховувати з дня прибуття і постановки його на облік у виправному центрі.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні: три сліди папілярних узорів, один слід віджиму з вікна, який поміщено до спеціального пакету «Національна поліція» № 7018366, що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУ НП у м. Києві; предмет схожий на викрутку та чек з ломбарду «Скарбниця» знищити; оптичний носій інформації «НР» DVD-R 4/7 GB/120 min залишити при матеріалах цього кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його оголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1