Провадження № 1-кп/470/65/21
Справа № 485/547/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участі прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2021 року за № 0000073, стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Березнегувате, Березнегуватського району, Миколаївської області, громадянина України, офіційно не працюючого, має початкову загальну освіту, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
1) вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 27.05.2003 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
2) вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 22.10.2003 року за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 69, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; звільненого 15.05.2007 року на підставі ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07.05.2007 року умовно-достроково з невідбутим строком 5 місяців 28 днів;
3) вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 27.07.2011 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст 263 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
4) вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 14.11.2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільненого 02.03.2016 року на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Херсона умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 12 днів, обвинуваченого
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10 квітня 2021 року з 22 години по 04 годину 11 квітня 2021 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував в приміщенні літньої кухні будинку, який належить потерпілому ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно вживали спиртні напої. Скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 заснув, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки Xiaomi моделі Redmi 6A Blak, вартістю 960 грн., який лежав на столі.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 960 грн.
Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе винним повністю, у вчиненому розкаявся.
Суду пояснив, що 10 квітня 2021 року зустрів потерпілого ОСОБА_6 та останній запропонував йому випити горілку. Після спільного вживання алкогольних напоїв, потерпілий заснув на ліжку в літній кухні свого домоволодіння, а він вирішив викрасти мобільний телефон, який лежав на столі. Після цього він викинув сім карти та користувався телефоном, а через деякий час віддав своїй матері. Коли приїхали працівники поліції, його мати видала їм викрадений телефон.
Крім повного визнання своєї вини, винуватість обвинуваченого підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:
- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.04.2021 року та витягом з ЄРДР від 14.04.2001 року за № 0000073, згідно яких з 10 на 11 квітня 2021 року чоловік з яким ОСОБА_6 вживав алкогольні напої, викрав у нього мобільний телефон за місцем його проживання;
- протоколом огляду місця події від 13.04.2021 року та таблицею до нього, яким встановлено місце викрадення майна, яке збігається з показами обвинуваченого;
- заявою ОСОБА_7 від 20.04.2021 року, згідно якої вона добровільна видала працівникам поліції мобільний телефон моделі Redmi, який їй передав її син обвинувачений ОСОБА_4 ;
- протоколом огляду предмету від 30.04.2021 року та таблицею до нього, яким оглянуто викрадений телефон марки Redmi 6A;
- заявою ОСОБА_6 від 11.05.2021 року, до якої він долучив фото товарного чеку та коробки, в яких вказані основні характеристики та ціна мобільного телефону Redmi 6A Blak на момент придбання, які збігаються з вилученим телефоном;
- висновком судово-товарознавчої експертизи складеної 07.05.2021 року, згідно якої ринкова вартість мобільного телефону марки Redmi 6A складає 960 грн..
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що 10 квітня 2021 року вечірній час, він з ОСОБА_4 вживали алкогольні напої в літній кухні його домоволодіння. Коли він прокинувся на наступний день, то вияв, що мобільний телефон, який він залишив лежати на столі, зник. Через деякий час, вказаний телефон мати обвинуваченого видала працівникам поліції.
Таким чином, обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшло своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю досліджених доказів, а тому суд кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, мотиви та наслідки його вчинення, а також те, що він характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не має постійної роботи - працює по найму, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення майнових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а що обтяжують покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Враховуючи вище наведені обставини, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати меті покарання.
Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому діяннях, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, потерпілий просив призначати покарання не пов`язане з позбавленням волі, а також думку органу пробації про те, що виправлення обвинуваченого у громаді можливе за рахунок здійснення інтенсивного нагляду з боку пробації, із застосуванням соціально-виховних заходів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст.75 КК України, ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Крім цього, судом враховано позицію прокурора висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням певних обов`язків.
Запобіжний захід до обвинуваченого на момент розгляду кримінального провадження не був застосований.
Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати у кримінальному проваджені на залучення експерта для проведення експертизи у сумі 150 грн.
Речовий доказ: мобільний телефон марки Xiaomi моделі Redmi 6A Blak - залишити власнику ОСОБА_6 .
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1