Справа № 331/4117/21
Провадження № 1-і/331/3/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2021 р. м.Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000472 від 30.06.2021 р., з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюю-

чого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше

засудженого,

- за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження (провадження № 1-кп/331/517/2021, ЄУН 331/4117/21) з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 за ст.186 ч.2 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 01.07.2021 р. обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ухвалою підготовчого судового засідання Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 04.08.2021 р. до обвинуваченого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого встановлений до 03.10.2021 р.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний

розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячно-

го строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивова-

ною ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на

строк, що не може перевищувати двох місяців.

До Жовтневого районного суду м.Запоріжжя клопотання прокурора Вознесенівської окружної проку-
ратури міста Запоріжжя ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою відносно ОСОБА_7 .
Відповідно до пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання ощиренню на території України корона вірусної хвороби (COVID-19) встановлено особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.
Згідно з абзацем п`ятим зазначеного пункту, в разі неможливості у визначений цим Кодексом строк
суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.
У зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_9 ,
у провадженні якої знаходиться кримінальне провадження (провадження № 1-кп/331/517/2021, ЄУН 331/4117/21)

з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 за ст.186 ч.2 КК України, на підставі розпорядження керівника апарату Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 27.09.2021 р. автоматизованою системою документообігу суду визначено іншого суддю для розгляду зазначеного клопотання, а саме ОСОБА_10 .

У судовому засіданні прокурор підтримала доводи клопотання, вважає за доцільне продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, в теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували і під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_7 проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою не заперечували.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення вико-

нання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.

Суд враховує вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, висновків, викладених в рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 р. (справа «Харченко проти України»), кожні два місяці переглядає питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, якою передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запо- біжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухва- лою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом до свободи особистості.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Також, суд приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо вівернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_7 , суд виходить із того, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, він може переховуватись від суду, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, судом здійснюється судовий розгляд, визначений обсяг доказів, які підлягають дослідженню, порядок їх дослідження, але докази в даному кримінальному провадженні на теперішній час не досліджені, не допитані потерпілі, свідки, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам незаконно впливати на потерпілих, свідків та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченому обраного запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на 2 місяці до 29 листопада 2021 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.177, 178, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці до 29 листопада 2021 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_7 , надіслати прокурору та Запорізькому слідчому ізолятору УДПС України в Запорізькій області за місцем утримання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_10