ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1322/21 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 646/3806/21 (провадження 1-кс/646/1152/2021) Доповідач ОСОБА_2
Категорія: скарги на бездіяльність
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 червня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважений осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 08 червня 2021 року, -
В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 червня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважений осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 08 червня 2021 року.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 червня 2021 та постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб прокуратури Харківської області внести відомості до ЄРДР, які містяться в його заяві про вчинення злочину від 08.06.2021 виконавши норму ч. 1 ст. 214 КПК України.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 посилався на відсутність в оскаржуваній ухвалі конкретних фактичних даних, які відсутні в його заяві. Також вказав, що в ухвалі не вказано яким чином встановлено слідчим суддею відсутність фактичних даних, що на думку заявника можливо встановити лише під час проведення усестороннього та об`єктивного розслідування з проведенням комплексу віх необхідних слідчих дій, оскільки відомості повинні бути внесені на підставі ч. 1 ст. 214 КПК України.

Сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 135, 136 КПК України, будь-яких клопотань чи заяв від них не надходило.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки, регламентовані ч.2 ст.422 КПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 10.06.2021 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури внести відомості про вчиненні кримінального правопорушення за заявою від 08.06.2021. В обгрунтування скарги заявник посилався на те, що 08.06.2021 звернувся до Харківської обласної прокуратури з заявою про кримінальне правопорушення, яке протягом 24 годин внесено до ЄРДР не було, у зв`язку з чим він звернувся до слідчого судді.
Відмовляючи ОСОБА_6 у задоволенні його вимог, слідчий суддя керувався положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України, якими передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та вимогами ч.1 ст. 214 КПК України, якою передбачено підстави внесення відповідних відомостей слідчим, прокурором до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань. Слідчий суддя виходив з тих обставин, що підставою кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, вчинене суб`єктом кримінального правопорушення, а підставою внесення ЄРДР відповідно до вимог ч. 1 та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя керувався правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 в справі № 818/15/18, відповідно якої, за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім того, як зазначено слідчим суддею, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив на тому, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато, а якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин. Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Беручи до уваги, що доводи заяви ОСОБА_6 ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінальних правопорушень обставин, а заява не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування фактів, які б давали підстави для кваліфікації дій за статтями Кримінального кодексу України, слідчий суддя вважав, що заява ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, чи відомостей, що можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, невнесення посадовою особою Харківської обласної прокуратури, визначеної у встановленому законом порядку, відомостей за заявою від 08.06.2021 не є протиправним, а тому у задоволенні скарги відмовив.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставою кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як об`єктивно вбачається зі змісту заяви ОСОБА_6 (а.с. 2-3) та доводів його скарги, ОСОБА_6 посилається на безпідставність закриття слідчим СУ ТУ ДБР ОСОБА_7 кримінального провадження №00000047 від 02.11.2020, яке прокурор ОСОБА_8 , як процесуальний керівник, погодила, що на думку заявника свідчить про наявність в діях прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України, а саме зловживання службовим становищем та приховування злочину, оскільки ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12.04.2021 вказана постанова слідчого була скасована, що, на думку заявника вказує на незаконність постанови.

Виходячи з загального кола доводів та підстав, які зазначені ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає, що твердження про зловживання службовими особами своїми службовими повноваженнями або владою є суб`єктивними та не містять фактичних обставин щодо кваліфікуючих ознак. При цьому, доводи апеляційної скарги, пов`язані саме з процесуальним рішення щодо закриття кримінального провадження та подальшого його оскарження в суді. Однак, зі скарги не вбачається фактичних відомостей стосовно того, що ці службові особи продовжували якусь процесуальну діяльність після його закриття. Крім того, висновки суду, який скасовував постанову слідчого про закриття кримінального провадження не містять чіткого визначення обставин щодо незаконності процесуальних дій слідчого, пов`язаних із закриттям кримінального провадження.
За таких обставин, припущення, які робить апелянт, не є достатньою підставою стверджувати про наявність вчинених кримінальних правопорушень, які можуть бути підставою для внесення в ЄРДР. Разом з цим, фотокопія ухвали слідчого судді від 12.04.2021 щодо скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження є нечіткою з поганою якістю, що позбавляє процесуальної можливості врахувати підстави прийняття такого рішення слідчим суддею.
А тому, колегія суддів погоджується з обґрунтованими та вмотивованими висновками слідчого судді, які зазначені у мотивувальній частині ухвали слідчого судді, що обумовлює відмову в задоволенні апеляційної скарги.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 законним і обґрунтованим і підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
За таких обставин, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною, оскільки її постановлено у відповідності до норм чинного законодавства, а тому, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_6 без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 307, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 червня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді