Справа №639/999/22
Провадження №1-кс/639/298/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, видача якої запитується ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Харкові клопотання начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується компетентним органом Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 33, ч. 3 ст. 30, п. «з» ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації, -

ВСТАНОВИВ:
21.02.2022 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника відділу міжнародного співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 .

З огляду на закінчення двомісячного строку, встановленого п.11 ч.2 ст.584 КПК України для перевірки наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою або його звільнення, прокурор просить суд визнати наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою та продовжити застосування до нього екстрадиційного арешту, до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, посилаючись на наявність визначених ст. 584 КПК України правових підстав для подальшого утримання під вартою ОСОБА_4 .

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 не ухилявся від правоохоронних органів Російської Федерації, йому не було відомо про пред`явлення обвинувачення у вчиненні інкримінованого злочину, до моменту його затримання на території України в серпні 2021 року, що свідчить про те, що він не мав наміру переховуватись від правоохоронних органів Російської Федерації.
Сторона захисту зазначає, що ОСОБА_4 приймав участь у волонтерській діяльності в зоні проведення АТО та Операції об`єднаних сил. На території України він звернувся із заявою до ГУ ДМС України в Харківській області про визнання його біженцем. Крім цього, ОСОБА_4 має на території України нерухомість, постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.
Особа, видача якої запитується ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та оцінивши наявні докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що до Харківської обласної прокуратури з Київської окружної прокуратури міста Харкова надійшло повідомлення про затримання 03.08.2021 працівниками УКР ГУНП в Харківській області спільно з УКП ГУНП в Харківській області та ППОП ГУ НП в Харківській області у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентним органом Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 33, ч. 3 ст. 30, п. «з» ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації (організація замаху на вбивство, тобто умисне спричинення смерті іншій особі, за наймом).

Постановою Ленінського районного суду м. Ульянівськ, Російської Федерації від 30.04.2021 ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку з ухиленням ОСОБА_4 від правоохоронних органів 16.07.2021 відповідно до постанови від 14.04.2021 його оголошено у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.08.2021 до ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт на 40 діб.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.09.2021 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) строком на 12 місяців.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28.09.2021 ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.09.2021 залишено без змін. Застосований запобіжний захід ухвалою Жовтневого районного суду від 04.11.2021 та 30.12.2021 продовжений.

Офісом Генерального прокурора на підставі Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року та Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вищевказаний злочин. Також у запиті зазначено про необхідність тримання особи під вартою.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_4 . Офісом Генерального прокурора відповідно до ст. 587 КПК України доручено Харківській обласній прокуратурі. Постановою Офісу Генерального прокурора від 18.11.2021 прийнято рішення про видачу ОСОБА_4 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності. Вказана постанова вручена ОСОБА_4 23.11.2021. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.01.2022 скарги сторони захисту на зазначену постанову Офісу Генерального прокурора залишені без задоволення.

Інкриміноване ОСОБА_4 правопорушення за законодавством України є екстрадиційним і відповідає ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція за вчинення вказаного кримінального злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна (тобто позбавлення волі більше одного року). Враховуючи положення ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Строки давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вчинений ним злочин відповідно до ст. 49 КК України не закінчилися.

Злочин, передбачений п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України не належить до військових злочинів і не носить політичного характеру.

Відповідно до інформації ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 на території України до кримінальної відповідальності не притягується. Проте, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень на території України. Так, постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.04.2017 (справа 641/1802/17, провадження № 3/641/1025/2017) ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП (несвоєчасне подання платіжного доручення), постановою Московського районного суду м. Харкова від 02.05.2018 (справа № 643/3527/18, провадження № 3/643/1705/18) ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху).

Згідно з інформацією ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_4 до прийняття рішення про його видачу із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався. Рішення про надання йому статусу не приймалось.

За наявними обліками ДМС України ОСОБА_4 статусу біженця не має.

Відповідно до інформації ДМС України ОСОБА_4 не є громадянином України, паспортом громадянина України не документувався.

Згідно з даними Реєстру волонтерів антитерористичної операції, які вільно розміщені на офіційному вебпорталі Державної податкової служби України, ОСОБА_4 не включено до Реєстру волонтерів антитерористичної операції на сході України.

Міністерство внутрішніх справ України, Міністерство оборони України, Служба безпеки України не володіють даними щодо перебування ОСОБА_4 у складі добровольчих батальйонів, які брали участь у проведенні антитерористичної операції на Сході України.
Стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний, етапом слідувати може.

Запити інших держав про видачу ОСОБА_4 не надходили.

Компетентні органи України не проголошували остаточне рішення стосовно ОСОБА_4 у зв`язку з правопорушенням, за яке вимагається його видача, та не ухвалювали рішення не порушувати чи припиняти переслідування у зв`язку з цим самим правопорушенням.
Компетентні органи Російської Федерації гарантують, що запит про видачу не має на меті переслідування особи за політичними мотивами, у зв?язку із расовою належністю, віросповіданням, національністю або політичними поглядами. ОСОБА_4 у Російській Федерації будуть надані всі можливості для захисту, у тому числі допомога адвоката, він не буде піддаватися катуванням, жорстоким, нелюдським, принижуючим гідність видам поводження або покарання.

Також компетентні органи Російської Федерації відповідно до ч. 2.1 ст. 59 КК Російської Федерації гарантують, що смертна кара не призначається особі, яка видана до Російської Федерації іноземною державою для кримінального переслідування у відповідності до міжнародних договорів Російської Федерації або на підставі принципу взаємності, якщо відповідно із законодавством іноземної держави, яка видала особу, смертна кара за вчинення вказаною особою злочину не передбачена або незастосування смертної кари є умовою видачі особи, або смертна кара не може бути призначена особі за іншими підставами. Крім того, покарання у виді смертної кари за замах на злочин не призначається.

Відповідно до протоколу від 03.08.2021 ОСОБА_4 затриманий біля будинку 82-Б по вул. Старова у м. Харкові, де фактично мешкав без наявності реєстрації.

Вивченням отриманих документів іноземної держави встановлено, що ОСОБА_4 ухиляється від правоохоронних органів іноземної держави, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти особи, санкція за вчинення вказаного злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі більше ніж на 1 рік, відсутні відомості про неможливість перебування особи під вартою, раніше притягувався до адміністративної і кримінальної відповідальності.
Крім того, відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2019 (справа № 640/11401/19 провадження № 2/635/2904/2019) з ОСОБА_4 стягнуто вартість не облікованого об?єму природного газу на суму 184 689 грн. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 20.08.2020 (справа № 953/412/20, провадження № 2/635/1815/2020) з ОСОБА_4 стягнуто заборгованість за використання природного газу на суму 44 209 грн. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2021 (справа № 635/6935/21, провадження № 2/635/3525/2021) з ОСОБА_4 стягнуто заборгованість за кредитним договором на суму 22 058 грн.
Також ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.02.2019 (справа № 640/22921/18, провадження н/п 2-д/640/1/19) встановлено, що ОСОБА_4 не з?являється у судові засідання на неодноразові виклики та не встановлено його місцезнаходження.
Таким чином, зазначеними рішеннями суду неодноразово констатований факт неявки ОСОБА_4 у судові засідання, що свідчить про ухилення особи.
Слідчий суддя зазначає, що згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційним арештом є застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Згідно з ч. 10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 584 КПК України слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Вимогами ч. 1 ст. 585 КПК України визначено, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 585 КПК України при вирішенні питання про можливість застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчим суддею враховується:

- наявність відомостей про те, що у зв`язку з ухиленням ОСОБА_4 від правоохоронних органів 16.07.2021 відповідно до постанови від 14.04.2021 його оголошено у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол, та постановою Ленінського районного суду м. Ульянівськ, Російської Федерації від 30.04.2021 ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

- тяжкість покарання, що загрожує особі у разі засудження, оскільки інкриміноване ОСОБА_4 правопорушення за законодавством України є екстрадиційним і відповідає ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція за вчинення вказаного кримінального злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна (тобто позбавлення волі більше одного року). Враховуючи положення ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином ;

- вік та стан здоров`я ОСОБА_4 , щодо якого відсутня інформація про наявність тяжких захворювань чи інвалідності;

- відсутністю у ОСОБА_4 на території України постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, зокрема, стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження наявності в ОСОБА_4 будь-яких утриманців.

Вказані обставини свідчать про неможливість застосування до особи запобіжного заходу, який не пов?язаний із триманням під вартою з урахуванням вимог ст. 585 КПК України.

Будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених стороною захисту під час судового засідання, які можуть бути підставою для звільнення особи з-під варти, до суду не надано.

Посилання захисника на той факт, що ОСОБА_4 звернувся до ГУ ДМС України в Харківській області із заявою про отримання статусу біженця, не є підставою для обрання щодо особи запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, оскільки на теперішній час ГУ ДМС України в Харківській області не приймало рішення про визнання ОСОБА_4 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Застосування запобіжного заходу не пов?язаного із триманням під вартою не зможе запобігти ризикам втечі особи та може призвести до порушення Україною погоджених зобов`язань, передбачених Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року.

Таким чином, з огляду на закінчення двомісячного строку, передбаченого ч. 11 ст. 584 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для подальшого тримання особи під вартою та необхідність продовження застосування до ОСОБА_4 екстрадиційного арешту, що є необхідним для забезпечення видачі особи (екстрадиції), у зв`язку з чим клопотання прокурора є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ст.ст. 573 587 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав для подальшого утримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 - задовольнити.
Визнати наявність підстав для подальшого тримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою та продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 квітня 2022 року включно до прийняття рішення Офісом Генерального прокурора про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

Упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_4 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1