Справа № 512/92/19
Провадження № 1-кп/947/84/21
УХВАЛА
29.10.2021 м.Одеса

Колегія суддів Київського районного суду м.Одеси у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000325 від 22.10.2018 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Вільшанка Савранського району Одеської області, громадянин України, українець, з неповною базаво-середньою освітою, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Любашівської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого, оскільки строк дії ухвали суду закінчується, а завершити розгляд справи через великий обсяг доказів у двомісячний строк не представляється можливим.
Прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою. Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що щодо ОСОБА_5 є обґрунтоване обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, а також наявні ризики, які не зменшилися, не відпали і дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_5 , хоча і має постійне місце проживання в Одеській області, але офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні непрацездатних осіб, оспорює обвинувачення, батьки не змогли забезпечити його належну поведінку, який у нічний час на підпитку безконтрольно проводив час поза батьківським помешканням, допит свідків не завершено.
Захисник заперечив проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обвинувачений надто довго тримається під вартою без обвинувального вироку суду, висунуте йому обвинувачення безпідставне, бо не встановлено, хто заподіяв тілесні ушкодження у виді переламу чотирьох ребер покійному, труп якого взагалі не оглянутий і смерть була пов`язана із захворюванням покійного на гнійну пневмонію, висновки судово-медичних експертиз проведені поза межами досудового розслідування, суперечливі та не відповідають фактичним обставинам справи, за якими обвинувачений перебував у стані необхідної оборони, а тому просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Законний представник підтримала позицію захисника.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника і додав, що він вже відбув тривалий строк покарання у виді позбавлення волі, захищався від дій потерпілого, порушувати процесуальні обов`язки нема сенсу.
Прокурор заперечила проти зміни запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки дії обвинуваченого за спрямованістю його умислу кваліфіковані вірно, як умисне вбивство, що обвинувачений досі не покаявся, не приніс вибачення і наполягає на тому, що перебував у стані необхідної оборони, незважаючи на те, що безперервно наносив численні удари особі, яка не оказувала йому супротив у передсмертному рику і не зупинявся на прохання двох свідків.
Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження дійшов висновку про те, що необхідно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.
З обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що на обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, зібрані певні докази, які досліджуються судом.
Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини:
може здійснити дії на спроби переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він не має офіційного джерела прибутку, постійного місця роботи, постійного місця проживання в м.Одесі, оспорює кваліфікацію;
може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину;
може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки оспорює обвинувачення, проживає з ними в одному населеному пункті.
Враховуючи наявність ризиків, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Ічин та інші проти України». Саме через превентивні властивості запобіжного заходу у виді тримання під вартою наявні ризики не реалізуються. Крім того, як це встановлено в суді, батьки обвинуваченого не змогли забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 , який у нічний час у стані алкогольного сп`яніння безконтрольно перебував поза межами будинку, а досліджена частина доказів свідчать не на користь ОСОБА_5 .
Тому, законних підстав для зміни запобіжного заходу на даний час не вбачається.
Застава щодо обвинуваченого відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 , вчинений із застосуванням насильства.
Щодо допустимості і належності доказів досліджених судом, суд надасть оцінку у наступній стадії процесу стадії ухвалення судового рішення, яким закінчується провадження в суді першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-317, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.3, 5. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», на строк 60 днів. Ухвала втрачає силу 28.12.2021.
Відмовити в задоволенні клопотання стороні захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, з підстав, викладених у мотивувальній частині ухвали.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Копію ухвали щодо обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором, безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2
ОСОБА_3

ОСОБА_1