ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА

м.Фастів Київська область 05 листопада 2021 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув клопотання прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001882 від 27.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2021 року до слідчого судді звернувся прокурор Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0001882 від 27.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Як зазначено в клопотанні в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 26.10.2021 року близько 15 год. 40 хв., за адресою: Київська область, Фастівський район, м. Боярка, Михайлівська площа, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав працівникам поліції неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1000 грн, за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

26.10.2021 року у період часу з 16 год. 28 хв. по 16 год. 46 хв., у службовому автомобілі, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення огляду було виявлено та виявлено грошові кошти в сумі 1000 грн, у кількості десяти купюр номіналом по 100 грн, кожна, які поміщено до спеціального пакету SUD2025040 та котрі належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.10.2021 року проведено огляд вилучених грошових коштів, в ході якого встановлено грошові кошти в сумі 1000 грн у кількості 10 купюр, номіналом по 100 грн, а саме купюри: УЕ9668731, УР1281321, УК 9163180, УП 3517459, УГ 3127714, УЧ 5854492, АГ 3041764, УН 9020037, УГ 4787107, АГ 2361078.

Постановою слідчого про визнання речовим доказом від 27.10.2021 року вилучені грошові кошти в сумі 1000 грн у кількості десяти купюр номіналом по 100 грн визнано речовими доказами.

Положеннями ст. 2,7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Положеннями п.1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачене обов`язкове зазначення у клопотанні слідчого, прокурора підстави та мети відповідно положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування арешту майна.

Також в клопотанні повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Як зазначив в клопотанні прокурор, що зазначені речі визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні на підставі постанови слідчого. При цьому прокурор послався на ч.4 ст.70 КПК України, та зазначив, що арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках КК України та на ч. 6 ст. 170 КПК України, зазначивши, що арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим, прокурором до клопотання доказів, про те, що в даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру особі не надано, як і не було надано їх в судовому засіданні.

Також, прокурор в клопотанні послався на ч. 7 ст. 170 КПК України, де зазначив, що арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Однак, до клопотання додано Постанова слідчого СВ Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про визнання речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження, і дана Постанова не є іншим актом законодавства в розумінні КПК України, норми якого не містять положення щодо надання дозволу слідчому права накладення арешту на майно.

Також, прокурором в клопотанні зазначено, що вказані грошові кошти були вилучені 26.10.2021 року у період часу з 16 год. 28 хв. по 16 год. 46 хв., у службовому автомобілі, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення огляду, а 28.10.2021 року проведено огляд вилучених грошових коштів в ході якого встановлено грошові кошти в сумі 1000 грн.

Відомості за фактом, а саме що 26.10.2021 року близько 15 год. 40 хв., за адресою: Київська область, Фастівський район, м. Боярка, Михайлівська площа, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав працівникам поліції неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1000 грн, за не притягнення його до адміністративної відповідальності, слідчим СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області було внесено до ЄРДР 13.10.2021 року (зазначено в клопотанні) за № 0001882, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.369 КК України. При цьому не зазначено чи відноситься дане майно до тимчасово вилученого майна, що позбавляє слідчого суддю перевірити порядок вилучення та порядок звернення з клопотанням про його арешт.

Згідно ч. 2 ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Таким чином, Огляд це слідча дія, що полягає у безпосередньому сприйнятті зовнішніх ознак матеріальних об`єктів з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення, які знаходяться у володінні особи (частина друга статті 233 Кодексу).
Згідно ч. 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Звертаючись з даним клопотанням прокурором не зазначено та не надано доказів про те, що огляд автомобіля було проведено на підставі ухвали слідчого судді або що після проведення огляду автомобіля та вилучення речей, які прокурор передбачає арештувати він звертався до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на обшук.

В матеріалах клопотання міститься Ухвала слідчого судді Фастівського міськрайонного суду від 29 жовтня 2021 року, згідно якої клопотання слідчого, який звертався з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0001882 від 27.10.2021 року, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.369 КК України було повернуто прокурору для усунення недоліків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 167 та ч. 3 ст. 168 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.

Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (ч.5 ст.171 КК України).
Як зазначив прокурор в клопотанні, що відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої було вилучено, однак не навів мотивів чи є майно на яке просить накласти арешт тимчасово вилучене та не надав обґрунтування щодо пропуску строку на звернення з даним клопотанням.

Аналізуючи клопотання, вбачається, що прокурором зазначено перелік статті КПК України, без обгрунтування їх відповідності та необхідності застосування при подачі даного клопотання про арешт майна.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене клопотання прокурора про арешт даного майна є необґрунтованим та безпідставним, а тому в його задоволені слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.170-172 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001882 від 27.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня проголошення повного тексту ухвали до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 09.11.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1