Справа № 459/617/20
Провадження № 1-кп/459/188/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області
в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження №0000149 від 21.02.2020 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сокаля Львівської області, громадянина України, з освітою середньою спеціальною, пенсіонера, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 19.02.2020 близько 18.20 год., перебуваючи в приміщенні ВП «Шахта Межирічанська» ДП «Львіввугілля» по вул.Львівська,68 в м.Червонограді Львівської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин між ним та потерпілою ОСОБА_6 , умисно штовхнув її декілька разів в область грудей, чим спричинив останній легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на грудях справа, на правій молочній залозі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому не визнав. Вказав, що 19.02.2020 близько 18.00 год. він зайшов у приміщення шахти «Межирічанська», де передав товар жінкам, який привіз з Польщі. Коли виходив через лампову, побачив потерпілу, з якою вже не підтримував відносин. Став з нею з`ясовувати питання з приводу зникнення документів на квартиру. В процесі сварки вона стала штовхати його. Він відвертався. Можливо, від цього вона впала на стіл. Потім потерпіла схопила швабру і почала махати нею, била по руках. Він намагався її схопити. В цей час прибігли інші працівниці і припинили штовханину. Тілесних ушкоджень потерпілій не спричиняв.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненому підтверджується належними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що з обвинуваченим були у близьких стосунках тривалий час, зустрічались. На даний час вони припинили спілкування. 19 лютого 2020 року вона була на роботі на шахті «Межирічанська» ДП «Львіввугілля». ОСОБА_4 зайшов у приміщення лампової, а потім пішов до респіраторної, де вона переодягалась із ОСОБА_7 .. Він почав кричати, звинувачувати її, а потім, штовхаючи вдарив у груди кілька разів. Вона взяла швабру, щоб захищатись. Потім прийшла ОСОБА_8 і вмовила обвинуваченого піти. Пізніше їй стало погано. В кімнаті була присутня ОСОБА_9 . Після конфлікту в неї на шрудях з`явились синці.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що з обвинуваченим знайома. Їй було відомо, що обвинувачений із потерпілою перебували у стосунках близько 13 років. Потім розійшлись. 19 лютого 2020 року вона разом із ОСОБА_4 була в автомобілі, коли він привіз на шахту польські продукти. Вона бачила через вікно на відстані 50-100 метрів як обвинувачений спілкувався із потерпілою і як вона махала перед ним предметом схожим на швабру. Моменту бійки вона не бачила. Потім він повернувся в машину і вони разом їхали додому. Вона помітила у нього почервоніння на руках, а на наступний день були синяки. В лікарню він не звертався.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що з потерпілою є колегами по роботі, з обвинуваченим знайома. Їй відомо, що в минулому у них були близькі стосунки. 19 лютого 2020 року вона разом із потерпілої були на роботі у ВП «Шахта Межирічанська» ДП «Львіввугілля». Після робочої зміни вона разом із ОСОБА_6 переодягались у респіраторній. Туди забіг ОСОБА_4 і почав сваритись із потерпілою, а потім штовхнув її груди, почав шарпатись. ОСОБА_6 взяла швабру, щоб захищатись. Вона почала кричати, щоб ОСОБА_4 припинив свої дії. Після того на її крик прибігла ОСОБА_11 ..

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що з потерпілою разом працюють, з обвинуваченим знайома. 19 лютого 2020 року він приїхав до них на шахту у вечірній час, привіз польські товари. Потім він пішов в респіраторну кімнату, де була потерпіла. Через деякий час вона почула крики. Коли прибігла, суперечка закінчилась і вони розійшлись. Моменту ударів не бачила. ОСОБА_6 тримала в руках швабру. Наступного дня вона дізнались, що під час конфлікту обвинувачений штовхнув потерпілу і в неї на грудях був синяк.

З висновку експерта №23/2020 від 21.02.2020 встановлено, що у потерпілої ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на грудях справа, на правій молочній залозі, які утворилися від контакту з тупими предметами, могли виникнути 19.02.2020 та відносяться до легкого тілесного ушкодження.(а.с.82 т.1).

З проколу проведення слідчого експерименту від 24.02.2020 та відеозапису до нього встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 у присутності понятих на місці події в приміщенні ВП «Шахта Межирічанська» ДП «Львіввугілля» показала, як ОСОБА_4 19 лютого 2020 року заподіяв їй тілесні ушкодження (а.с.83-84 т.1).

Посилання обвинуваченого на те, що він не наносив потерпілій тілесних ушкоджень, суд до уваги прийняти не може, так як такі дані ним з метою уникнення відповідальності. Крім того вони об`єктивно спростовуються показами потерпілої, свідка ОСОБА_7 , які вказали, що обвинувачений завдав потерпілій тілесні ушкодження, та висновком експерта, яким підтверджується ступінь спричинених тілесних ушкоджень потерпілій. Підстав не довіряти поясненням потерпілої в суду немає, так як її пояснення щодо місця та обставин події об`єктивно підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ..

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи наведені вище докази в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Вина обвинуваченого в тому, що він умисно спричинив потерпілій легке тілесне ушкодження.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Разом з тим суд враховує і особу обвинуваченого, що є людиною старшого віку, вперше судиться, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З врахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження учинення нових злочинів можливе при призначенні покарання у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, що є письмовими документами та цифровими дисками, відповідно до ст.100 КПК України залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1