Справа № 304/268/21 Провадження № 1-кп/304/211/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000006 від 04 січня 2021 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічево, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з обвинувального акту, 03 грудня 2020 року під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Перечинського районного суду у будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_4 , а саме в середині кімнати, розташованої над гаражним приміщенням, в присутності понятих було виявлено та вилучено насіння рослин коноплі, сухе корнестебло з гілками рослин «коноплі» та суху подрібнену речовину зеленого кольору, що відповідно до висновку експертизи є канабісом, який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено.

Також цього ж дня під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Перечинського районного суду в автомобілі марки «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , а саме у багажному відділенні, було виявлено та вилучено пристрій для куріння, на внутрішніх поверхнях якого згідно з висновком експертизи виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, екстракт канабісу.
Так, відповідно до висновків експертиз вказані речовини відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, що складають 11,4223 грам, які обвинувачений ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та протиправність своїх дій, з метою особистого вживання, зберігав за місцем свого проживання та у належному йому транспортному засобі до їх виявлення та вилучення працівниками поліції, тобто до 09 години 50 хвилин 03 грудня 2020 року.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, тобто у зв`язку з дійовим каяттям, при цьому посилаючись на подане захисником письмове клопотання. Також пояснив, що він повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому проступку за обставин, наведених в обвинувальному акті, щиро кається, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, давав правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, який йому інкримінується. Крім цього показав, що він добровільно і за власним бажанням пройшов стаціонарне лікування від наркотичної залежності на базі наркологічного відділення КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради у період 12 по 17 травня 2021 року. Незважаючи на те, що залежності від наркотичних засобів у нього немає, лікування пройшов, щоб довести суду та правоохоронним органам осуд своєї поведінки, а також підтвердити своє бажання виправити ситуацію, що склалася. Після роз`яснення судом обвинуваченому суті обвинувачення, а також його права заперечувати проти закриття кримінального провадження, наслідком чого є проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку, останній вказав, що не заперечує проти закриття кримінального провадження відповідно до ст. 45 КК України.
Адвокат ОСОБА_5 просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, тобто у зв`язку з дійовим каяттям.
У судовому засіданні прокурор щодо заявленого клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям заперечив, посилаючись на те, що у цій ситуації з боку обвинуваченого не було щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення. При цьому вказує, що в обвинувальному акті помилково вказано те, що обвинувачений щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення як обставини, що пом`якшують йому покарання. Також зазначив, що обвинувачений визнає вину у вчиненому злочині лише частково, оскільки про насіння рослин коноплі нічого не показав. Вважає, що наведені аргументи виключають можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.
Заслухавши думку учасників судового провадження, безпосередньо дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Таким чином звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям може мати місце за сукупності таких умов: 1) особа вчинила кримінальне правопорушення вперше; 2) діяння належить до кримінальних проступків або необережних нетяжких злочинів, не є корупційним або кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, та не відноситься до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 3) особа, яка вчинила злочин, щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення; 4) особа, яка вчинила злочин, повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. Передбачене у ст. 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Встановлено, що ОСОБА_4 вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, є відповідно до ст. 12 КК України кримінальним проступком та відповідно до примітки до ст. 45 КК України до корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, не належить.
Суд враховує, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (постанову Верховного Суду від 22 березня 2018 року по справі № 759/7784/15-к).
Суд враховує також і правову позицію Верховного Суду, що викладена у Постанові від 07.11.2018 №297/562/17, відповідно до якої щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винного до вчиненого злочину, яке полягає в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася.
Так, у даному випадку щире каяття обвинуваченого проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись. Крім цього встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно і за власним бажанням пройшов стаціонарне лікування від наркотичної залежності на базі наркологічного відділення КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради у період 12 по 17 травня 2021 року, про що свідчить довідка КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради № 18/02-12 від 17 травня 2021 року. Вказане суд розцінює як добровільне вживання обвинуваченим заходів щодо усунення власної небезпеки для суспільства, бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю злочину необхідно вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства добровільної допомоги будь-яким чином, зокрема, повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 11 квітня 2019 року в справі № 308/7582/17 (провадження № 51-4104км18).
Встановлено, що ОСОБА_4 послідовно надавав інформацію стосовно дати, часу, місця вчинення ним проступку, як на стадії дізнання (відповідно до пояснень, що надані 03.12.2020 та протоколу допиту підозрюваного від 29.01.2021), наслідком чого стало його швидке розкриття, так і під час судового провадження. Вказане суд розцінює як активне сприяння розкриттю злочину.
Більше того, судом враховано те, що безпосередньо стороною обвинувачення в обвинувальному акті визнано обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Разом із цим пред`явлене обвинувачення прокурором не змінювалось у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.
Разом із цим, встановлено, що внаслідок вчинення проступку ОСОБА_4 будь-якої шкоди чи збитків не заподіяно.
Отже, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягається вперше, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вчинив кримінальний проступок, що не є корупційним, та в результаті вчинення якого не заподіяно шкоду, суд вважає, що є всі передумови та підстави для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , які передбачені статтею 45 КК.
Будь-які обставини, які б перешкоджали звільненню ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, відсутні.
Щодо аргументів прокурора про те, що обвинувачений визнає вину лише частково, то суд зазначає таке.
Частина ч. 1 ст. 309 КК України передбачає відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту. Тобто вказана стаття не розмежовує які саме наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги не можна незаконно виробляти, виготовляти, придбувати, зберігати, перевозити чи пересилати.
Як вбачається з обвинувального акту, то у такому зазначено, що під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Перечинського районного суду було виявлено та вилучено, зокрема, і насіння рослин коноплі.
Суд констатує, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним правопорушення, вказані в обвинувальному акті. На запитання суду стосовно того, чи визнає він всі обставини, наведені прокурором в обвинувальному акті, обвинувачений суду повідомив, що визнає вину у пред`явленому йому обвинуваченні саме за обставин, викладених у обвинувальному акті.
Тому суд вважає, що аргументи прокурора про те, що обвинувачений визнає вину лише частково, ґрунтуються лише на припущеннях, оскільки ним не надано жодних належних та допустимих доказів, які б давали суду можливість зробити висновки лише про часткове визнання вини обвинуваченим.
На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям. Провадження у справі слід закрити.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання про процесуальні витрати необхідно вирішити в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст. 45 КК України, статтями 100, 124, 284, 286, 288, 370, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Речові докази:

- суху подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, ззовні схожу на «марихуану»; недопалок цигарки з невідомим вмістом рослинного походження; насіння, схоже на насіння рослин конопель; сухе корнестебло з гілками рослинного походження зеленого кольору, ззовні схоже на рослину «копоплі»; предмети, схожі на набої до малокаліберної гвинтівки без будь яких маркувань та позначень, частково покриті корозією, в кількості 17 штук; предмети, схожі на набої до малокаліберної гвинтівки без будь яких маркувань та позначень, частково покриті корозією, в кількості 11 штук; металеву банку з написом «Сокол, порох охотнічий бездимний», в середині якої знаходиться речовина, схожа на порох, та предмет, схожий на пристрій для куріння наркотичних речовин, в якому є залишки смоли та попелу речовини рослинного походження, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, знищити.

Процесуальні витрати за проведення експертиз матеріалів, речовин та виробів (наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) № 6/870 від 22 грудня 2020 року у розмірі 1 307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок та № 6/871 від 22 грудня 2020 року у розмірі 1 307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

На підставі ч. 2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали складено 30 серпня 2021 року о 15 годині 30 хвилин.

Головуюча: ОСОБА_1