Справа №753/401/22 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/1229/2022 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000074 від 09.01.2022 року, за апеляційною скаргою прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 11 січня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 09.03.2022 року, включно,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Переяслов-Хмельницький Київської області, українці, громадянці України, із середньою спеціальною освітою, не заміжній, не працюючій, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимій,

підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :

Слідчим відділом Дарницького УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000074 від 09.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

09 січня 2022 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

10 січня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

11 січня 2022 року слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання наявністю вагомих доказів, обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 тяжкого злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років з конфіскацію майна, а також наявністю ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 11 січня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 09.03.2022 року, включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя послався на практику Європейського суду з прав людини, на доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості врученої ОСОБА_7 підозри, даних, що характеризують особу підозрюваної, а також на часткове доведення актуальності ризиків, передбачених ст.177 КПК України та недоведеність того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

На вказану ухвалу слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою слідчого судді, вважає її незаконною у зв`язку з неповнотою судового розгляду та винесеною без врахування обставин, що мають значення у кримінальному провадженні. Стверджує, що слідчим суддею не оцінено ризики, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, або вчинити інше кримінальне правопорушення, та на даний час відсутні обставини, які б вказували на зменшення цих ризиків та надавали б підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Також, слідчим суддею не враховано тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_7 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Впевнений, що тільки тримання під вартою буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі;
підозрювану та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді просили залишити без змін, як законну та обґрунтовану;
ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст.178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За змістом положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визначення особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною і достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунуте звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року та Фокс, Кемпбелл і Гратлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990 року.

Як вбачається з матеріалів клопотання, причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України підтверджується зібраними доказами, зокрема рапортом працівників ППОП №1 від 09.01.2022 року; висновком експерта №СЕ-19/111-22/633-НЗПРАП від 10.01.2022 року; протоколами допиту свідків від 09.01.2022 року, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколом огляду мобільного телефону, а також іншими доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, є достатньо мотивованою і ці обставини доведені слідчим суду та свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Отже, при оцінці ризику переховування від правосуддя, поряд з іншими обставинами, може братися до уваги і загроза відносно суворого покарання, як це відображено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25.04.2000 року.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» від 04.05.2006 року, Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.

Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповненні конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Як встановлено колегією суддів, прокурором у судовому засіданні, всупереч твердженням сторони захисту, доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави для застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, зокрема можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, існує ризик незаконного впливу підозрюваної на свідків, оскільки ОСОБА_7 відомо про існування ряду свідків у кримінальному провадженні, показання яких можуть мати вирішальне значення для доведеності її винуватості.

Також наявний ризик можливого вчинення нових злочинів, з метою отримання доходу, враховуючи що підозрювана на даний час не працевлаштована та постійного джерела доходів не має.

Тому, доводи апеляційної скарги прокурора про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає слушними та достатньо обґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 11 січня 2022 року, скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 11 січня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 09.03.2022 року включно, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 погоджене з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 09.03.2022 року, включно, без визначення розміру застави, взявши під варту в залі суду негайно.

Доставити підозрювану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор», де утримувати її під вартою.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4