Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/66/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2022 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 09 вересня 2021 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Петрівського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про зарахування в строк відбуття покарання, строк його попереднього ув`язнення, а саме з 26 серпня 2018 року по 26 січня 2021 року, за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14 травня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2021 року в задоволенні клопотання ОСОБА_7 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України 25 серпня 2018 року, тобто вже після 21 червня 2017 року, коли вже втратив чинність Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII, який передбачав зарахування у строк покарання у виді позбавлення волі за правилами ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у зв`язку з цим в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу місцевого суду вказуючи на неправильне зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання призначеного за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14 травня 2020 року та зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення починаючи з 26.08.2018 року по 28.10.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У судове засідання апеляційного суду захисник-адвокат ОСОБА_8 не з`явився, до канцелярії суду подав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі, у зв`язку з чим, колегія суддів, з урахуванням ч. 4 ст.405 КПК України, вважає за можливе провести судове засідання без участі захисника-адвоката ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року визначено, що він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким невідбуто повністю та застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою.
Із змісту ст. 539 КПК України вбачається, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішується судом за клопотанням передбачених цією нормою закону осіб, а клопотання, пов`язане з виконанням вироку щодо особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Згідно з роз`ясненнями Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі за №22320/00/416 від 11 січня 2016 року, незалежно від процесуального порядку ( КПК чи КПК 1960 р.) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

У зв`язку з цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбування покарання.

За правилами абз. 1 ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, ч.5 ст.72 КК України викладена в іншій редакції, згідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день. Зазначений закон набрав чинності 21.06.2017 року.
Згідно з ч.2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Статтею 58 Конституції України також передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17, якщо особа вчинила злочин, до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону №2046-VIII).

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 14 травня 2020 року ОСОБА_7 засуджений Дзержинським районним судом м. Кривого Рога за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.

В строк відбуття покарання ОСОБА_7 зарахувано час його попереднього ув`язнення з 26.08.2018 року до набрання вироком суду законної сили.

Даний вирок вступив в законну силу 28 жовтня 2020 року.

Так, як вбачається з вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14 травня 2020 року ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України - 25.08.2018 року, тобто вже після 21.06.2017 року, коли втратив свою чинність Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838- VIII.

З урахуванням вищевикладеного, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 не підлягає зарахуванню у строк покарання у виді позбавлення волі за правилами ч.5ст.72 КК України в редакції закону № 838- VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а тому підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4