Справа № 724/1325/20
Провадження № 1-кп/724/19/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин кримінальне провадження № 0000001 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малинці, Хотинського району, Чернівецької області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, одруженого, маючого на своєму утриманні троє малолітніх дітей, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 01 січня 2020 року приблизно о 17:10 годині, він, керуючи автомобілем марки «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 , Молавської Республіки, рухався в темну пору доби по вул. Маковійчука, с. Шилівці, Хотинського району, Чернівецької області, зі сторони с. Малинці, Хотинського району, в напрямку м. Чернівці, на швидкості більше 50 км/год., що перевищує допустиму швидкість в межах населеного пункту.
Наближаючись до будинку № 58 вказаної вулиці, яка частково освітлювалася вуличним електроосвітленням з правої сторони, по напрямку руху автомобіля, водій ОСОБА_4 проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався в попутньому напрямку вздовж краю дороги.
В подальшому, усвідомлюючи те, що після вчинення дорожньо-транспортної пригоди внаслідок травмування автомобілем марки «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 , Молдавської Республіки, поставив своїми діями потерпілого ОСОБА_7 в небезпечний для життя стан, не здійснив повної зупинки автомобіля, не вжив заходів, направлених для надання допомоги ОСОБА_7 , який був позбавлений можливості вчинення дій до самозбереження внаслідок безпорадного стану, не викликав бригаду швидкої медичної допомоги, не відвіз його до найближчого лікувального закладу, а з місця події втік, чим завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_7 в небезпечному для його життя стані, маючи змогу надати йому допомогу.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 1-н від 10.02.2020 року спричинено смерть, яка настала від набряку та набухання речовини головного мозку, як ускладнення наявного при житті відкритого перелому кісток основи та склепіння черепа із забоєм речовини головного мозку та розвитком підоболонкових крововиливів, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із фактом настання смерті.
Так, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 135 КК України, а саме у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той хто залишив без допомоги мав змогу надати їй допомогу та сам поставив потерпілого в небезпечній для життя стан, що спричинили ОСОБА_7 смерть.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні даного злочину визнав частково, при цьому пояснив суду, що 01 січня 2020 року близько 17 години він прямував на власному автомобілі, разом із малолітнім сином, який знаходився в дитячому кріслі, прикріпленому на задньому сидінні, в напрямку м. Чернівці. При цьому зазначив, що дорога в той час була дуже поганою, після снігопаду, на дворі була мряка та туман, а також вже темніло. Проїжджаючи по головній дорозі с. Шилівці, йому на зустріч їхав автомобіль, із яким вони враховуючи такі погодні умови важко розминулися. Крім того, наголосив на тому, що час від часу малолітній син, який був на задньому сидінні плакав, тому він до нього відвертався, в тому числі щоб дати йому пляшку з молоком. В той час по краю дороги йшов чоловік в темному одязі, в результаті зіткнення з його автомобілем даний пішохід впав на спину, а в момент зіткнення нахилився у сторону машини. При цьому, зазначив, що рухався тоді на автомобілі із швидкістю не більше 50 км./год. Побачивши, що від удару із автомобілем впав чоловік, він не зупинився та продовжував рух, оскільки налякався, а також в автомобілі сильно плакала дитина. Також, зауважив, що на той час він не перебував за кермом у стані сп`яніння. Після ДТП він поїхав у Молдову, так як його жінка є громадянкою цієї країни й він вирішив залишити її та дітей на деякий час там. Крім того, навіть би зупинившись на місці пригоди, не зміг би нічим допомогти ОСОБА_7 . При цьому, готовий відшкодувати завдані збитки потерпілому, який є сином покійного. Однак останній відмовляється від отримання грошових коштів, оскільки наполягає, що він заплатив йому 50 000 доларів США, що є непідйомною сумою для нього. Так підтвердив, що добровільно перераховував грошові кошти потерпілому, однак останній їх не отримав і кошти повернулися без вручення. Враховуючи те, що він не зміг би надати потерпілому кваліфіковану медичну допомогу, просить перекваліфікувати його дії з ч. 3 на ч.1 ст. 135 КК України.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив суду, що він живе по головній вулиці с. Шилівці, неподалік місця пригоди. Зазначив, що по тій вулиці дійсно є спуск, де зазвичай водії швидко їздять. При цьому, він бачив відео із камер спостереження, які розміщені по вказаній дорозі, де було видно, що ОСОБА_4 втік із місця пригоди. В той день не було ніякого туману, видимість була хорошою, тим більше на тому відрізку дороги є вуличне освітлення. Також, його покійний батько ввесь час працював далекобійником, і є вимогливим до дотримання ПДР, тому не міг йти посеред дороги. Того дня, а саме 01 січня 2020 року до нього зателефонував знайомий і покликав його, щоб він вийшов на дорогу. Вийшовши на дорогу, він побачив, що недалеко від нього є багато людей і щось там трапилося, підійшовши ближче, він побачив, що в «кармані» біля магазину лежить його батько. Дівчина, яка бачила ДТП розповіла, що його збив чорний джип. Під час того, як він перевозив батька в морг у м. Новоселиця, йому подзвонили знайомі й розповіли, що батька збив якийсь ОСОБА_8 , який згодом виїхав у Молдавію. Через декілька місяців, а саме 01 квітня 2020 року до нього зателефонував ОСОБА_4 та попросив вибачення, при цьому сказав, що бажає якимось чином відшкодувати дану трагедію, однак станом на сьогодні жодних коштів не надав. Просить суд за даний злочин призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що близько 17 години 01.01.2020 року, перебуваючи в магазині с. Шилівці, Хотинського району, до нього підійшла місцева дівчина та повідомила, що щойно машина збила людину. Підійшовши на місце пригоди, він помітив тіло людини та покликав власника господарства, який проживає поруч із місцем пригоди, разом із яким зателефонували до сина чоловіка, що лежить. Зазначив, що він особисто викликав поліцію та швидку допомогу. При цьому не пам`ятає чи освітлювалася проїжджа частина, там де відбулося ДТП. Обвинуваченого, тобто водія автомобіля, який збив людину на той час вже не було.
Експерт ОСОБА_10 пояснив суду, що згідно наданих йому вихідних даних, необхідних для проведення експертизи, було встановлено, що покійний ОСОБА_7 міг вижити, якщо б його було доставлено до спеціалізованої медичної установи, а саме нейрохірургічного відділення, але дуже швидко, то він мав би ще шанс на виживання. Крім того, враховуючи високий вміст алкоголю в крові ОСОБА_7 , якщо би він був знайдений без тілесних ушкоджень, то експерт міг би підозрювати, що його смерть могла б настати у результаті алкогольного отруєння. Крім того, уточнив, що потерпілому було потрібно не швидкий приїзд швидкої допомоги, а саме швидке операційне втручання у спеціалізованому відділенні, тобто на операційному столі. Також, вказав, що таке важке алкогольне отруєння могло пришвидшити смерть ОСОБА_7 , так і навпаки полегшати перенесення черепно-мозкової травми.
Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.01.2020 року, вказана ДТП мала місце в АДРЕСА_2 , із план схемою та фото таблицею до нього (том 1 а.с. 27-52).
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , 1966 року народження, жителя с. Шилівці, Хотинського району, Чернівецької області, смерть останнього настала від набряку та набухання речовин головного мозку, як ускладнення наявного при житті відкритого перелому кісток основи та склепіння черепа із забоєм речовини головного мозку та розривом підоболонкових крововиливів (том1 а.с. 61-63).
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 41-А від 28.01.2020 року та фото таблицею до нього, робоча гальмівна система, рульове керування, а також ходова частина автомобіля Lexus NX300h, номерний знак НОМЕР_1 Молдавської Республіки, на момент огляду перебувають у працездатному стані, несправностей, які могли би спричинити ДТП не виявлено. При цьому, зовнішні світлові прилади даного автомобіля, на момент огляду, перебувають в стані часткової відмови, однак несправностей, в зовнішніх світлових приладах автомобіля, які могли б спричинити ДТП не виявлено (том 1 а.с. 101-107).
Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 02.01.2020 року, вилучені 01.01.2020 року під час огляду місця події, пластикові деталі кузова полімерного походження, які упаковані в сейф пакет ГУНП в Чернівецькій області № 3498248 були визнані речовим доказом в кримінальному провадженні (Т1 а.с. 108).
Згідно висновку експерта № 42-А від 06.02.2020 року з фототаблицями до нього, пошкодження на автомобілі Lexus NX300H, номерний знак НОМЕР_1 , від наїзду на пішохода зосереджені в передній правій частині. Їх форма, характер та місце розташування, докладно описано у дослідницькій частині. Приймаючи до уваги параметри проїзної частини дороги в місці пригоди, слідові інформацію зафіксовану на місці пригоди, а також виходячи з вище описаних ознак місця наїзду, наїзд автомобіля Lexus NX300H, номерний знак НОМЕР_1 , на пішохода міг відбутись на правій смузі руху, однак вказати експертним шляхом де саме відбувся наїзд відносно довжини проїзної частини дороги не має можливості, із-за мало інформативності зафіксованої слідової інформації (том1 а.с. 121-125).
Відповідно до висновку експерта № 156-К від 27.02.2020 року з фототаблицями до нього, чотири уламки, які були вилучені під час огляду місця дорожньо-транспортної події 01.01.2020 року, на місці ДТП с. Шилівці, Хотинського району, Чернівецької області, при суміщенні утворили частину бампера автомобіля найбільшими розмірами 310х285 мм., до розділення складали єдине ціле з переднім бампером автомобіля марки «Lexus», номерний знак Республіки Молдова НОМЕР_1 . Відповісти на запитання стосовно решти дванадцяти об`єктів, які вилучені під час цього ж огляду місця події не виявляється можливим, у зв`язку з тим, що спільних ліній розділення зазначених об`єктів з пошкодженими деталями автомобіля марки «Lexus», номерний знак Республіки Молдова НОМЕР_1 не виявлено (том 1 а.с. 134-152).
Згідно постанови про визнання речовим доказом від 14.01.2020 року, видані 14.01.2020 року одяг та взуття, в якому був одягнутий потерпілий ОСОБА_7 на момент дорожньо-транспортної пригоди визнано речовим доказом по матеріалам кримінального провадження (том 1 а.с. 166).
Відповідно до висновку експерта № 022 від 27 лютого 2020 року, вбачається, що в момент первинного контакту з виступаючими частинами транспортного засобу тіло підкспертного ( ОСОБА_7 ) перебувало у вертикальному положенні (напівстоячи) і було обернене до наїжджаючого транспортного засобу тильного поверхнею тіла. Враховуючи механізм виникнення ушкоджень на тілі гр. ОСОБА_7 , послідовність виникнення ушкоджень виглядає наступним чином: першочергового на тілі гр. ОСОБА_7 виникли ушкодження у вигляді синця та садна в проекції підколінної ямки зліва від первинного контакту з виступаючими частинами передньої (фронтальної) поверхні автомобіля. Не слід виключати можливість виживання ОСОБА_7 у разі надання йому своєчасної (невідкладної) кваліфікованої спеціалізованої медичної допомоги (том 1 а.с. 170-178).
Згідно висновку експерта № 053-Д від 27 лютого 2020 року, вбачається, що концентрація алкоголю в крові гр. ОСОБА_7 (етиловий спирт в крові в концентрації 3,46 %, що стосовно до живих осіб відповідає важкому отруєнню алкоголем) впливала на координацію та стабільність його ходьби (том 1 а.с. 183-193).
Відповідно до відповіді в.о. генерального директора ОКНП «Чернівецький обласний центр ЕМД та МК» від 23.01.2020 року та завіреної картки виїзду швидкої медичної допомоги № 4 та карти виклику екстреної (швидкої) медичної допомоги № 4, вбачається, що 01.01.2020 року о 17:12 годині в ОКНП «Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» було зареєстровано виклик, який поступив від свідків з приводу ДТП у с. Шилівці, Хотинського району, Чернівецької області. О 17:23 годині швидка медична допомога була на місці події, а о 17:30 годині було констатовано смерть ОСОБА_7 (том 1 а.с. 210-212).
Згідно постанови про визнання речовим доказом від 13.01.2020 року, вилучені відео, які перекопійовані на жорсткий диск «Drive Parameters» із серійним номером LBA 488397168, були оглянуті та визнані речовим доказом по матеріалам кримінального провадження (том 2 а.с. 1-2).
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження механізму і обставин ДТП» від 11.08.2020 року, небезпека для руху водія ОСОБА_4 наступає в момент зміни напрямку руху пішохода ОСОБА_7 із попутного на справа наліво, з причин описаних у дослідницькій частині. У даній дорожній ситуації водію ОСОБА_4 необхідно було діяти у відповідності до вимог п. 12.2 і п. 12.3 ПДР України, а при умові руху даного транспортного засобу із швидкістю більше 50,0 км./год., водію ОСОБА_4 необхідно було дотримуватись і вимог п. 12.4 ПДР України. Крім того, боковий інтервал між автомобілем «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 та пішоходом ОСОБА_7 , обраний водієм ОСОБА_4 був безпечним, з причин зазначених у дослідницькій частині цього висновку (том 2 а.с. 201-209).
Також, згідно висновку експерта за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження механізму і обставин ДТП» від 21.08.2020 року, відповідно до якого при заданих параметрах зближення учасників даної ДТП, у цій дорожній ситуації, в момент появи в поле зору водія ОСОБА_4 на відстані 32,0 м., згідно показів зазначеного водія та 36 м. згідно наданих вихідних даних, пішохід ОСОБА_7 , з технічної точки зору, не був «небезпекою для руху», а підпадав під термін «перешкода для руху», з причин описаних у дослідницькій частині висновку. Крім того, у даній ситуації, момент при заданому механізмі розвитку події, зазначених у редакції питання в умовах скоєння ДТП, водій ОСОБА_4 не мав технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до місця виявлення пішохода ОСОБА_7 з причин описаних у дослідницькій частині (том 2 а.с. 217-221).
Як зазначалося вище, органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 135 КК України, а саме у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той хто залишив без допомоги мав змогу надати їй допомогу та сам поставив потерпілого в небезпечній для життя стан, що спричинили ОСОБА_7 смерть.
Однак, з таким обвинуваченням суд погодитися не може.
Відповідальність за ч. 3 ст. 135 КК України настає лише в тому разі, якщо між залишенням у небезпеці та настанням смерті особи або іншими тяжкими наслідками встановлено причинний зв`язок.

Як убачається із матеріалів справи смерть ОСОБА_7 настала внаслідок отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди ушкоджень.

Так, у п. 7 до висновку експерта № 022 комісійної судово-медичної експертизи від 27 лютого 2020 року, який було поставлено стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, зазначено, що в контексті уможливлення формування відповіді на питання про можливе виживання гр. ОСОБА_7 , за умови надання своєчасної спеціалізованої медичної допомоги, комісія експертів приходить до висновку, що приймаючи до уваги відсутність генерелізованого ураження головного мозку та його оболонок, дислокаційних процесів зі зміщенням серединних структур, локування ураженої ділянки мозку на чітко обмеженій незначній частині, не слід виключати можливість виживання гр. ОСОБА_7 у разі надання йому своєчасної (невідкладної) кваліфікованої спеціалізованої медичної допомоги.
Вказаний висновок містить факт імовірності, а не констатації.
Зазначений висновок експерта не містить відомостей про причинний зв`язок між залишенням ОСОБА_7 у небезпеці і настанням його смерті, а містить лише посилання на можливість того, що після зіткнення він міг би вижити у разі надання йому невідкладної кваліфікованої спеціалізованої допомоги, а не першої медичної допомоги.

Кваліфікована медична допомога це комплекс хірургічних і терапевтичних заходів, які виконуються лікарями відповідного профілю у лікувальних закладах і направлені на ліквідацію наслідків уражень, в першу чергу, тих, що загрожують життю постраждалих, на попередження виникнення ускладнень та лікування до кінцевих наслідків.

В судовому засіданні не встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 має медичну освіту, а тому мав змогу надати покійному ОСОБА_7 кваліфіковану медичну допомогу.

Також встановлено, що дана дорожня подія мала місце приблизно о 17:10 годині, виклик швидкої поступив о 17:12 годині, швидка медична допомога була на місці ДТП о 17:23 годині, а о 17:31 була констатована смерть ОСОБА_7 .

Крім того, будучи допитаним у судовому засіданні експерт ОСОБА_10 на запитання сторони обвинувачення уточнив, що потерпілому ОСОБА_7 за необхідне було якнайшвидше, в дуже стислі строки, а саме 10-15 хвилин, після настання ДТП, надати саме кваліфіковану медичному допомогу у спеціалізованій медичній установі, для прикладу в м. Чернівці, яке знаходиться на відстані понад 30 км. від с. Шилівці, Хотинського району, де відбулося ДТП, тоді в нього ймовірно був би шанс, щоб вижити.

За ч. 3 ст. 135 КК України передбачена кримінальна відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або другою цієї статті (у тому числі завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, тим, хто сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан), за умови, що саме вони (ці діяння), а не інші фактори, спричинили смерть особи або інші тяжкі наслідки. В даному ж випадку смерть потерпілого була спричинена внаслідок отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди ушкоджень, а не внаслідок залишення його в небезпечному для життя стані. Тобто, немає підстав вважати, що залишення потерпілого в небезпеці спричинило його смерть.
Таким чином матеріали справи не містять доказів того, що настання смерті потерпілого ОСОБА_7 перебувало у причинному зв`язку із залишенням його в небезпеці, що виключає кримінальну відповідальність ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 135 КК України.

З урахуванням наведеного, дії обвинуваченого ОСОБА_4 утворюють склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, оскільки він завідомо залишив у небезпеці потерпілого ОСОБА_7 , який, від отриманих тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, помер.

Відповідно до ч.3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У зв`язку з цим, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, дії обвинуваченого ОСОБА_4 із ч. 3 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, та що потягло смерть потерпілого, слід перекваліфікувати на ч. 1 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши, досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим поза розумним сумнівом, що ОСОБА_4 01.01.2020 року о 17 год. 10 хв. завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_7 , який перебував в небезпечному для життя стані внаслідок отриманих травм під час дорожньо-транспортної пригоди і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, а тому ці його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 135 КК України.
Мотиви призначеного покарання.
Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Норми закону України про кримінальну відповідальність наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії нетяжкого злочину.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше не судимий, на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має на своєму утриманні троє малолітніх дітей 2016, 2018 та 2019 років народження, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 .
Так, із досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого, а саме Хотинським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області від 06 листопада 2020 року, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 проживає у власному будинку із дружиною та трьома неповнолітніми дітьми, умовами проживання задоволений. Має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштований, в даний час працює по найму, проживає за рахунок таких заробітків, матеріальне становище задовільне. За місцем проживання характеризується позитивно. При цьому, відповідно довідки Хотинської багатопрофільної лікарні, на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Із його слів, алкогольні напої та наркотичні засоби не вживає. Кримінальних зв`язків не підтримує. Із рідними та близькими відносини нормальні та стабільні. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, крім того, ризик небезпеки для суспільства є також середнім. Виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку Хотинського РС філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування спеціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
З урахуванням усього вищевикладеного, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, характер дій обвинуваченого (завідомо залишив без допомоги потерпілого), а також наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення у виді смерті потерпілого ОСОБА_7 , суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі.
Однак враховуючи пом`якшуючі обставини, наявність на своєму утриманні малолітніх дітей, а також факт визнання вчинення ним кримінального правопорушення, дійсно, відверто, а не уявно, своєї провини, щирий жаль із приводу цього та осуд своєї поведінки, застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме такий вид покарання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, цілям виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експертів на загальну суму 18102,29 грн., у звґязку із проведенням експертиз, а саме:

- судової транспортно-трасологічної експертизи № 2-А від 17.01.2020 року на суму 157,01 грн.;

- судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 41-А від 28.01.2020 року на суму 1256,08 грн.;

- судової транспортно-трасологічної експертизи № 42-А від 06.02.2020 року на суму 1256,08 грн.;

- судової трасологічної експертизи № 156-К від 27.02.2020 року на суму 6280,40 грн.;

- автотехнічної експертизи № 240-А від 30.06.2020 року на суму 1307,60 грн.;

- інженерно-транспортної експертизи № 90/20-29 від 11.08.2020 року на суму 5230,08 грн.;

- інженерно-транспортної експертизи № 105/20-29 від 21.08.2020 року на суму 2615,04 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, що підтверджується документально.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Крім того, у відповідності до ст. 174 КПК України, 05 липня 2021 року ухвалою суду було задоволено клопотання захисника ОСОБА_5 та скасовано арешт із обмеженням права користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене майно, автомобіль марки «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 Молдавської Республіки, володільцем якого являється ОСОБА_4 , який знаходиться на території тимчасового утримування транспортних засобів ГУНП в Чернівецькій області та повернуто його володільцю ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він в період іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення, і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей органи про зміну свого місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній заставу, а після набрання вироком законної сили і звернення його до виконання грошову заставу в сумі 105100,00 (сто п`ять тисяч сто) гривень, яка була внесена ОСОБА_11 згідно квитанції від 20.05.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.05.2020 року про застосування запобіжного заходу повернути ОСОБА_11 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз на загальну суму 18102,29 (вісімнадцять тисяч сто дві гривні двадцять дев`ять копійок) грн.
Речові докази по даному кримінальному провадженню № 0000001, а саме:
- автомобіль марки «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 Молдавської Республіки, залишити у користуванні володільцю ОСОБА_4 ;
- пластикові деталі кузова полімерного походження, вилучені 01.01.2020 року під час огляду місця події, які упаковані в сейф пакет ГУНП в Чернівецькій області № 3498248, повернути володільцю автомобіля ОСОБА_4 ;
- одяг та взуття, в якому був одягнутий потерпілий ОСОБА_7 на момент дорожньо-транспортної пригоди, які відповідно до розписки були повернуті на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити потерпілому;
- жорсткий диск «Drive Parameters» із серійним номером LBA 488397168 із відео взятих з камер відеоспостереження, який був долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000001.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1