У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/7195/20

№ 1-кп/183/830/21

28 вересня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000021 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Новомосковськ,Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

встановив:

04 липня 2020 року приблизно о 17 год. 45 хв., неповнолітній ОСОБА_3 знаходився на міському пляжі річки Самара, розташованого на острові поблизу адміністративної будівлі ДНЗ №10 «Дюймовочка», який розташований за адресою вул. Паланочна, 39, м. Новомосковська, Дніпропетровської області. Проходячи повз дерев`яну гатку неповнолітній ОСОБА_3 побачив, що на гатці лежали речі, з під яких було видно мобільний телефон марки «ХіаоmiRedmi 3/32Gb». У вказаний час у неповнолітнього ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення вказаного мобільного телефону, який належить ОСОБА_7 , яким користувався її син ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_3 , 04 липня 2020 року, приблизно о 17 годині 46 хвилин перебуваючи біля дерев`яної гатки, розташованої на міському пляжі річки Самара, розташованого на острові поблизу адміністративної будівлі ДНЗ №10 «Дюймовочка», за адресою вул. Паланочна, 39, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з дерев`яної гатки таємно викрав мобільний телефон марки «ХіаоmiRedmi 3/32Gb» синього кольору, вартістю 2 490 грн. Після чого неповнолітній ОСОБА_3 , з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального проступку, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 2 490 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, яктаємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 заявила клопотання про передачу сина під її нагляд, що буде належним для нього покаранням. Він кається в тому, що вчинив та розуміє, що вчинив злочин. У неї є можливість впливати на нього і він її слухається.

ОСОБА_9 пояснив, що розуміє, що вчинив злочин і в скоєному щиро кається.

Захисник ОСОБА_6 вважає, що клопотання підлягає задоволенню та є всі законні підстави.

Прокурор ОСОБА_4 вважає, що клопотання підлягає задоволенню, так як ОСОБА_3 вперше вчинив злочин, після вчинення правопорушення щиро розкаявся, є всі підстави для передачі його на поруки його матері.

Дослідивши клопотання, заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд, приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусового заходу виховного характеру.

Як передбачено ч. 1 ст. 497 КПК України, якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, необережного нетяжкого злочину без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

Згідно ч. 3 вказаної статті під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефетивним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують: у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України до неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КПК України доведена в повному обсязі.

Суд враховує, що ОСОБА_3 свою винувизнав та щиро розкаюється у вчиненому, до кримінальної відповідальності не притягувався, задовільно характеризуються за місцем проживання. ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином вчинив суспільно-небезпечне діяння у неповнолітньому віці,отже він,на підставі ст. 97 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Згідно ч. 1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: передача неповнолітнього під нагляд батьків.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що неповнолітній проживає разом з матір`ю, яка згодна на передачу сина під її нагляд та має можливість і здатна забезпечити виконання вказаного нагляду за своїм сином.

При призначенні примусових заходів виховного характеру, суд, враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітнього, характеристики неповнолітнього, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення неповнолітнім суспільно-небезпечного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 97, 105 КК України, ст. ст. 497, 501 КПК України, суд, -

ухвалив:

застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 захід виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , за її згодою.

Строк застосування заходів виховного характеру, визначити терміном на 1 рік.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1