Провадження №11-сс/824/5080/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
власника майна ОСОБА_7
адвоката, який діє в інтересах
ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах ОСОБА_7 ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000508 від 15.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :

30 червня 2021 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника цивільного позивача у кримінальному провадженні Благодійна організація «Всеукраїнський благодійний фонд «Наша мрія» ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000508 від 15.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, а саме на автомобіль марки «MERCEDES-BENZGLC 220 D», 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , земельну ділянку АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:004:5157 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:5226, із забороною будь-яким фізичним або юридичним особам укладати будь-які угоди, правочини, договори, здійснювати відчуження вказаних автомобіля та земельних ділянок, а також заборонити будь-яким державним органам та установам, державним реєстраторам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і щодо реєстрації речових прав та обтяжень щодо зазначених автомобіля та земельних ділянок, що на праві власності належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року вказане клопотання задоволено, та накладено арешт на майно, а саме на автомобіль марки «MERCEDES-BENZGLC 220 D», 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , земельну ділянку АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:004:5157 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:5226. Заборонено будь-яким фізичним або юридичним особам укладати будь-які угоди, правочини, договори, здійснювати відчуження вказаних автомобіля та земельних ділянок, а також заборонено будь-яким державним органам та установам, державним реєстраторам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і щодо реєстрації речових прав та обтяжень щодо зазначених автомобіля та земельних ділянок, що на праві власності належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя зазначив, що арешт майна застосовується з метою відшкодування шкоди (цивільний позов) завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також з метою збереження речових доказів, так як вказане майно відповідає вимогам ч.1 ст.98 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді, адвокат, який діє в інтересах ОСОБА_7 ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її передчасною та незаконною. Стверджує, що ОСОБА_7 хоча і працювала на посаді начальника управління, однак не була матеріально-відповідальною особою, а отже і не могла вчинити заволодіння чужим майном зловживаючи службовим становищем, а відповідно і не є суб`єктом кримінального правопорушення, факт перебування чеків на майно у ОСОБА_7 , при його передачі, не може свідчити про факт заволодіння ним. В межах проведення досудового розслідування ОСОБА_7 було допитано в якості свідка, при цьому її причетність до вчинення злочину не доведено. Також зазначає, що сума вартості майна, яке належить ОСОБА_7 та на яке накладено арешт, значно перевищує суму завданої кримінальним правопорушенням шкоди. Окрім цього, в оскаржувані ухвалі зазначено, що слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт на майно, хоча слідчий з відповідним клопотанням до суду не звертався, що вказує на поверхневість та формальність розгляду клопотання слідчим суддею, без дослідження належних доказів. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 .

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги;
власника майна ОСОБА_7 та її адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляційну скаргу та просили задовольнити її у повному обсязі;
ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливоїконфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Однак, постановляючи ухвалу, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, не з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Слідчим управлінням Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000508 від 15.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

Згідно ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

При цьому, положенням ч.3 ст.171 КПК України зазначено, що у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Таким чином, у клопотанні цивільного позивача має бути порушено питання щодо арешту майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди.

Між тим, як вбачається з матеріалів клопотання, а також підтверджено в судовому засіданні апеляційного суду, в рамках кримінального, внесеного до ЄРДР за №0000508 від 15.06.2021 року, жодній особі не повідомлялось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а відтак порушення питання щодо арешту будь-якого майна з боку цивільного позивача або його представника, є безпідставним та таким, що не ґрунтується на Законі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у слідчого судді були відсутні правові підстави для задоволення клопотання представника цивільного позивача.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на порушення слідчим суддею правил територіальної підсудності при розгляді клопотання представника цивільного позивача.

Правила підсудності ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених ст.129 Конституції України, засадах кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України, а також принципах побудови системи судів загальної юрисдикції.

Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя.

Відповідно до п.6 ч.1ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому випадку підлягає скасуванню, якщо порушені правила підсудності. Крім того, порушення слідчим суддею правил територіальної юрисдикції розгляду справи (клопотання) в подальшому може стати підставою для визнання доказу недопустимим.
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст.8 Загальної декларації прав людини та частина перша 1 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до частини першої «ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, як порушення вимог п.1 ст.6 Конвенції Європейський суд з прав людини розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (п.98 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України").

За положеннями ст.132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.2 ст.38 КПК України досудове слідство здійснюють: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Таким чином, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Отже, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 13.10.2020 року у справі N607/16332/20, від 15.09.2020 року у справі N554/5111/20, від 03.09.2020 року у справі N554/4830/20, від 22.04.2020 року у справі N487/7605/19.

Так, відповідно до інформації з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000508 від 15.06.2021 року, встановлено, що органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є Слідче управління Головного управління Національної поліції у м. Києві, юридичною адресою розташування якого є: м. Київ, вул. Володимирська, 15, що у Шевченківському районі м. Києва, а відповідно з клопотанням про арешт майна, представник цивільного позивача мав права звернутися до Шевченківського районного суду м. Києва, тобто за місцем розташування органу, що здійснює досудове розслідування.

Таким чином, слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва, прийнявши до розгляду та розглянувши клопотання представника цивільного позивача в межах кримінального провадження №0000508 від 15.06.2021 року, вийшов за межі своєї юрисдикції, чим порушив вимоги Закону.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката, який діє в інтересах ОСОБА_7 ОСОБА_8 , підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_9 ,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах ОСОБА_7 ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000508 від 15.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, а саме на автомобіль марки «MERCEDES-BENZGLC 220 D», 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , земельну ділянку АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:004:5157 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:5226, із забороною будь-яким фізичним або юридичним особам укладати будь-які угоди, правочини, договори, здійснювати відчуження вказаних автомобіля та земельних ділянок, а також із забороною будь-яким державним органам та установам, державним реєстраторам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і щодо реєстрації речових прав та обтяжень щодо зазначених автомобіля та земельних ділянок, що на праві власності належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання представника цивільного позивача у кримінальному провадженні Благодійна організація «Всеукраїнський благодійний фонд «Наша мрія» ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000508 від 15.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, а саме на автомобіль марки «MERCEDES-BENZGLC 220 D», 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , земельну ділянку АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:004:5157 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:5226, із забороною будь-яким фізичним або юридичним особам укладати будь-які угоди, правочини, договори, здійснювати відчуження вказаних автомобіля та земельних ділянок, а також заборонити будь-яким державним органам та установам, державним реєстраторам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і щодо реєстрації речових прав та обтяжень щодо зазначених автомобіля та земельних ділянок, що на праві власності належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4