Справа № 484/5389/19
Провадження № 1-кп/484/44/22 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області в м. Первомайську кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, не працює, має повну середню освіту, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.04.2020 року ОСОБА_4 був засуджений за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, був визнаний винним у вчиненні крадіжки поєднаної з проникненням у житло, яка була вчинена 24.08.2019 року, йому було призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України та було звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, на час ухвалення даного вироку ОСОБА_4 не було звільнено від відбування покарання за даним вироком,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2019 приблизно о 03:00 год. ОСОБА_4 перебував в гостях у ОСОБА_9 на території домоволодіння останнього, за адресою: АДРЕСА_2 . Спілкуючись, між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 , на ґрунті неприязних відносин, які виникли раптово, розуміючи протиправний характер своїх дій, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_9 три удари правою рукою в область обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді синця і садна обличчя, які відповідно висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Крім того, 30.10.2019 приблизно о 03:20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в гостях, на законних підставах в будинку за цією ж адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_9 , вирішив повторно вчинити кримінальне правопорушення, направлене на незаконне викрадення чужого майна. З цією метою, виконуючи задумане, користуючись нагодою, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, оскільки власник будинку ОСОБА_9 відійшов, керуючись прямим умислом та корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 підійшов до столу, що знаходився у вітальні вказаного будинку та шляхом вільного доступу викрав 4 мобільних телефони, а саме: мобільний телефон марки «Nomi», модель 177М, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 220,00 грн.; мобільний телефон марки «DOOGEE», модель Х5max, колір чорний, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , вартістю 455 грн.; мобільний телефон марки «НТС», модель 0682, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , вартістю 350,00 грн.; мобільний телефон марки «Nomi», модель і4510, білого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 , вартістю 350 грн., які належать ОСОБА_9 .

Після чого ОСОБА_4 вийшов з вказаного будинку та з місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 1375 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В грудні 2019, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, в нічний час ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , розпивав спиртні напої. В цей же час ОСОБА_4 достовірно знаючи що у його сусіда ОСОБА_7 , який проживає за адресою АДРЕСА_4 у сараї можуть бути цінні речі, вирішив повторно вчинити злочин та викрасти чуже майно.

Виконуючи задумане, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажання настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити його злочинній діяльності, ОСОБА_4 переліз через паркан до подвір`я домоволодіння АДРЕСА_4 ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 . Потім ОСОБА_4 підійшов до сараю та через незачинений двері проник до середини, звідки таємно викрав моток металевого дроту довжиною 32 метра 67 см, зальною вартістю 490 грн, з розрахунку 15 грн за 1 метр. Після чого, з місця події зник, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 490 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, вчинене повторно.

Крім того, наприкінці грудня 2019 у нічний час ОСОБА_4 , точна дата в ході досудового розслідування не встановлено, вирішив повторно вчинити крадіжку, а саме таємно викрасти електролічильник, який знаходиться на території домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 .

Виконуючи задумане, переслідуючи корисливу мету, маючи прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_4 пересвідчившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не може завадити його злочинній діяльності, переліз через паркан до подвір`я домоволодіння ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 . Пройшов до стіни будинку, де знаходився електролічильник та за допомогою викрутки, яку заздалегідь підготував та взяв із собою для полегшення вчинення злочину, демонтував його. Тим самим повторно таємно майно ОСОБА_7 , спричинивши матеріальний збиток на суму 320 грн. Після цього з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

02.02.2020 близько 16 години ОСОБА_4 , проходячи повз домоволодіння ОСОБА_11 , яке розташоване по АДРЕСА_5 , на лавці, яка розміщена поруч з вхідними воротами, які на той час знаходилися у відкритому положенні - побачив мобільний телефон марки "Хіаоmі Rеdmі 8А. Усвідомлюючи, що зазначений телефон, належить господарям домоволодіння, в цей час в нього виник умисел на вчинення крадіжки зазначеного телефону.

Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити йому втілити свій злочинний намір у реальність, діючи умисно, повторно, розуміючи протиправний характер своїх дій, з корисливою метою ОСОБА_4 взяв з лавки мобільний телефон марки "Хіаоmі Rеdmі 8А ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 , вартістю 1999 грн., котрий перебував в робочому стані, та знаходився в чохлі синього кольору, вартістю 150 грн та з карткою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_11 , вартістю 25 грн., який положив до кишені своєї куртки та зник з місця вчинення злочину. В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях.

В результаті крадіжки ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 2174 гривень

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

23.02.2020 близько 03.00 годині ОСОБА_4 знаходився домоволодінні своєї знайомої ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час перебування в будинку потерпілої ОСОБА_4 помітив мішок очищених кашкою грецьких горіхів та мобільний телефон марки «Fly», які знаходились на столі в кімнаті відпочинку, в цей же час у останнього виник умисел вчинення злочину.

Тому переконавшись, що ОСОБА_8 пішла спати, та за його злочинни діяннями ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в гостинній кімнаті, підійшов до кухонного столу, звідки повторно таємно викрав: очищений грецький горіх «кашкою», вагою 40 кілограмів, вартістю 80 грн. за 1 (один) кілограм та загальною сумою 3200 грн.; мобільний телефон білого кольору, марки «Fly», загальною вартістю 180 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 3380 грн. 00 коп.

Таким чином, своїми протиправними ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

На початку квітня 2020 року точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у вечірній час доби ОСОБА_4 проходячи біля кладовища, яке розташоване по вул. Радянській м. Первомайськ Миколаївської області, вирішив вчинити крадіжку металевих виробів. В цей час ОСОБА_4 зайшов на територію кладовища, помітив спочатку могилу ОСОБА_12 , яка огороджена металевим парканом з хвірткою, яку вирішив викрасти.

Виконуючи задумане, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, маючи на меті викрадення металеву хвіртку на місці поховання, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити його злочинній діяльності, ОСОБА_4 демонтував хвіртку, яка була прикріплена до огорожі та поніс із собою.

Після чого, ОСОБА_4 проходячи далі по кладовищу помітив наступну могилу ОСОБА_13 , яка також була огороджена металевим парканом з хвірткою, яку також вирішив викрасти.

Виконуючи задумане, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, маючи на меті викрадення металевої хвіртки на місці поховання, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити його злочинній діяльності, ОСОБА_4 демонтував хвіртку, яка була прикріплена до огорожі та поніс із собою.

Продовжуючи свою злочину діяльність спрямовану на незаконе збагачення чужим майном, ОСОБА_4 вирішив не зупинятися на досягнутому, перебуваючи на території вищевказаного кладовища, знайшов наступні могили ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були огороджені одним металевим парканом з хвірткою, яку також вирішив викрасти.

Виконуючи задумане, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, маючи на меті викрадення металевої хвіртки на місці поховання, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити його злочинній діяльності, ОСОБА_4 демонтував хвіртку, яка була прикріплена до огорожі та поніс із собою. Після чого, на території кладовища знайшов поліетиленовий мішок в який помістив викрадені металеві хвіртки та з місця події зник, а викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України, а саме наруга над могилою, вчинена з корисливих мотивів.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України повністю, у скоєному розкаявся, та надав пояснення, які повністю узгоджуються із наведеним у обвинувальних актах.

Вину у злочині передбаченому ч. 3 ст. 297 КК України обвинувачений не визнав. Заперечував свою причетність до наруги над могилами родичів потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_17 .. Пояснив, що даючи визнавальні показання на стадії досудового розслідування обмовив себе на вимогу працівників поліції.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 були допитані в судовому засіданні та надали суду пояснення, які узгоджуються з викладеним у обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Інші потерпілі цивільних позовів не заявляли та участь у розгляді справи не приймали. Надали заяви з проханням слухати справу їх відсутність.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується показаннями самого підсудного, який визнав вину повністю, показаннями потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та об`єктивними письмовими доказами.

Так допитаний судом свідок ОСОБА_18 пояснив суду що саме ОСОБА_4 продав йому грецький горіх «кашку» у період часу який співпадає з часом крадіжки грецького горіху у потерпілої ОСОБА_8 .

Вина обвинуваченого за цим епізодом також підтверджується проколом проведення слідчого експерименту від 28.04.2020 року за участю ОСОБА_4 .

За епізодами нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та крадіжки його мобільних телефонів, крім зізнавальних пояснень обвинуваченого його вину підтверджує висновок судово-медичного експерта № 473 від 01.11.2019 року відповідно до якого у потерпілого виявлено тілесні ушкодження у виді синця і садна обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, протокол огляду місця події від 30.10.2019 року та заявою ОСОБА_4 про добровільну видачу працівникам поліції 4-х мобільних телефонів, протоколом огляду викраденого майна (телефонів) від 04.11.2019 року, звітом про незалежну оцінку майна (телефонів) та протоколом проведення слідчого експерименту від 18.11.2019 року.

За епізодом крадіжки мобільного належного потерпілому ОСОБА_11 вина ОСОБА_4 крім його пояснень підтверджується протоколом огляду місця події від 03.02.2020 року, Довідкою ломбарда про те, що саме ОСОБА_4 здав у ломбард викрадений телефон та добровільно виданий обвинуваченим договір з ломбардом, за яким він здав цей телефон.

По епізоду крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_7 крім пояснень обвинуваченого вина підтверджується заявою ОСОБА_4 про добровільну видачу стального тросу, викраденого у ОСОБА_7 , протоколом його огляду від 09.01.2020 року, заявою потерпілого про викрадення у нього електричного лічильника та протоколом проведення слідчого експеримента за участю ОСОБА_4 від 20.01.2020 року.

Щодо епізоду наруги над могилами, то в даному випадку попри невизнання свої вини обвинуваченим у вчиненні цього злочину, суд вважає, що вона доведена іншими, наданими стороною обвинувачення доказами, зокрема протоколом огляду місця події від 08.05.2020 року, заявами потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , поясненнями потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні, які підтвердили пошкодження могильних загороджень їх померлих родичів та протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2020 року за участю ОСОБА_4 під час якого він демонструє де саме і як вчиняв наругу над могилами.

Допитані судом в якості свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які приймали участь під час проведення слідчого експерименту пояснили суду, що ОСОБА_4 без будь якого примусу з боку працівників поліції та добровільно, без будь яких підказок, детально розповідав та показував, як саме він демонтував та викрадав металеві хвіртки з могил.

Крім того судом було допитано свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що придбав у ОСОБА_4 хвіртку від огранки з кладовища, пофарбовану «серебрином».

Отже виходячи з наведеного слід визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 297 КК України.

Обставини, що пом`якшують покарання підсудного, це щире каяття та активне сприяння слідству.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, особу підсудного, який не працює, будь яких осіб на утриманні не має, розкаявся у вчиненому, характеризується формально.

Суд також враховує те, що ОСОБА_4 систематично вчиняє злочини проти власності, про що свідчить кількість обвинувальних актів, які надходили до суду протягом розгляду справи відносно нього.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його перевиховання без ізоляції від суспільства неможливе.

Суд також враховує, що вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.04.2020 року ОСОБА_4 був засуджений за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за злочин, який був вчинений до постановлення цього вироку а отже слід врахувати цей вирок застосувавши ч. 4 ст. 70 КК України.

Слід також відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 КК України призначивши обвинуваченому покарання за кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, звільнити його від призначеного покарання в цій частині у зв`язку із закінченням строків давності передбачених п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Слід також вирішити питання про долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України залишивши потерпілим викрадені у них речі та залишивши у справі договір про надання фінансового кредиту та застави від 03.02.2020 року, який стосується епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_11 .

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений під час досудового розслідування та судового розгляду постійно з`являвся на всі судові виклики, суд не вбачає необхідності обирати йому будь який запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки;

за ч. 3 ст. 297 КК України у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки;

за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 160 (ста шестидесяти) годин громадських робіт.

На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання призначеного за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності передбачених п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.04.2020 року та остаточно призначити до відбуття 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання після звернення вироку до виконання.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази:

мобільний телефон марки «Nomi», модель 177М, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ,; мобільний телефон марки «DOOGEE», модель Х5max, колір чорний, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «НТС», модель 0682, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Nomi», модель і4510, білого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 , передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити у його користуванні;

стальний дріт у експертному сейф пакеті ЕХР 0411386, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

договір про надання фінансового кредиту та застави від 03.02.2020 року залишити у справі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: