Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1528/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника пробації ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання провідного інспектора Олевського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_4 про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання, -
ВСТАНОВИВ:
Провідний інспектор Олевського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання, згідно вироку Олевського районного суду Житомирської області від 26.11.2020 року.
В обґрунтування клопотання зазначено, що засуджений ОСОБА_5 не виконує покладені на нього обов`язки, не бажає стати на шлях виправлення та ухиляється від звільнення від відбування покарання з випробуванням, на заходи впливу не реагує. На думку представника Олевського РС, своєю поведінкою ОСОБА_5 жодним чином не намагається виправдати довір`я, надане судом, при обранні міри покарання, альтернативній позбавлення волі.
Прокурор в судовому засіданні проти подання заперечила, оскільки на час розгляду подання іспитовий строк закінчився.
Представник пробації ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримав з підстав наведених у ньому та просить його задоволити.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні відносно задоволення даного подання заперечив, пояснив, що не з`являвся до органу пробації, оскільки доглядає тата, який є інвалідом 1-ої групи.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора та представника органу пробації, пояснення засудженого, суд приходить до наступних висновків.
26.11.2020 року вироком Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на обвинуваченого передбачені ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду перебуває на виконанні в Олевському районному сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області.
Згідно з внесеним до суду поданням, як на підставу скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, орган пробації посилається на невиконання засудженим обов`язків, встановлених п.1 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до абз. 2 п. 2 гл. 3 розд. IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 272/5 від 29 січня 2019 року (далі - Порядок), у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України "Про пробацію", а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

Відповідно до п. 3 гл. 3 розд. IX Порядку, у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Частиною 3 статті 166 КВК України встановлено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, судам роз`яснено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши думку сторін та аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що викладені у поданні висновки про необхідність скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_5 є передчасними, так як останній з`являється для періодичної реєстрації до органу пробації, в цілому умови іспитового строку виконував, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, приймає участь у соціально-виховних роботах (лекції, бесіди), згідно проведеного органом пробації оцінки, рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення низький, за місцем проживання згідно довідки-характеристики виданої Олевською міською радою Житомирської області від 09.06.2021 року № 1783, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_5 характеризується посередньо, компрометуючими даними на ОСОБА_5 міська рада не володіє, до адміністративної відповідальності міською радою не притягувався, що жодним чином не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, наявність лише самого факту невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, а саме лише неявок на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, що носять поодинокий та несистематичний характер, не є навмисними, не дає суду достатньо підстав вважати дані такими, що мають систематичний характер, отже висновки органу пробації не узгоджуються з такими завданнями кримінально-виконавчого законодавства, як виправлення засуджених, профілактика їх асоціальної поведінки, допомога особам звільненим від покарання (ч. 2 ст. 1 КВК України).
Крім того, слід зазначити, що на час розгляду подання про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання, згідно вироку Олевського районного суду Житомирської області від 26.11.2020 року іспитовий строк закінчився.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.
Керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 166 КВК України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні подання провідного інспектора Олевського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_4 про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1