КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Армянську АР Крим, є громадянином України, має середню освіту, офіційно не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 19 год 00 хв. 16 грудня 2021 року включно, з визначенням застави у 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1135000 (один мільйон сто тридцять п`ять тисяч) гривень.

На переконання слідчого судді, у матеріалах справи містяться дані, які можуть свідчити про наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за обставин, наведених у підозрі, характер інкримінованого діяння та його тяжкість виправдовує необхідність здійснення подальшого розслідування даного кримінального провадження.
Врахувавши підвищену суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин на території України, які фактично є злочинами проти здоров`я нації, слідчий суддя дійшов висновку, що без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу не може бути забезпечена належна процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_6 та запобігання спробам настання ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Визначаючи розмір застави, слідчий суддя взяв до уваги обставини кримінального провадження та його тяжкість, підвищену суспільну небезпеку злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, які посягають на здоров`я населення, кількість вилученого наркотичного засобу та психотропної речовини, сімейний та майновий стан підозрюваного, інші дані про його особу

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або обрати об`єктивно обґрунтований альтернативний захід заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, що становить 71370 грн. 00 коп.

Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, постановлена з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону та містить висновки, які не відповідають конкретним обставинам справи та даним про особу підозрюваного ОСОБА_6 .

На думку сторони захисту, слідчим суддею не було враховано, що 20 жовтня 2021 року слідчим було подано до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , однак дане клопотання було повернуто стороні обвинувачення за заявою прокурора.

Автор апеляції зазначає, що ОСОБА_6 був затриманий 18.10.2021 року о 19 год. 00 хв. Відповідно до ч. 2 ст. 211 КПК України, строк його затримання сплив о 07 год. 00 хв. 21 жовтня 2021 року, однак він не був звільнений або доставлений до слідчого судді, а під час розгляду клопотання фактично перебував під вартою.

Сторона захисту вказує, що розмір застави є надмірним для підозрюваного, а слідчий суддя не обґрунтував причину визначення саме такого розміру альтернативного запобіжного заходу.

Захисник зауважує, що слідчим суддею не було враховано, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, цивільну дружину та малолітнього сина 2019 р.н., постійне місце роботи та місце проживання (разом з дружиною орендують кімнату).

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, у провадженні СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0003011 від 01 серпня 2021 року.
18 жовтня 2021 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
19 жовтня 2021 року в межах даного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
20 жовтня 2021 року слідчий СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого суддіШевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року задоволено вказане клопотання та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 19 год. 00 хв. 16 грудня 2021 року включно, з визначенням застави в розмірі 500 прожиткових мінімумумів для працездатних осіб, що становить 1135000 (один мільйон сто тридцять п`ять тисяч) гривень.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування доОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.
Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності, зокрема те, що він має міцні соціальні зв`язки, має цивільну дружину та малолітнього сина, також має постійне місце роботи та місце проживання.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується даними, що містяться в матеріалах справи, про що обґрунтовано вказав в ухвалі слідчий суддя, з посиланням на матеріали, що підтверджують причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.
Таким чином, як вважає колегія суддів, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.
Колегією суддів також встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
Як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування з огляду на усвідомлення ним, яка міра покарання може бути йому призначена судом у разі доведення його винуватості, при цьому враховуючи вагомість доказів.
Аналізуючи питання наявності інших ризиків, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, розмір вилучених наркотичних засобів та психотропних речовин, особу ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Також, оскільки в ході досудового розслідування не проведено усі необхідні слідчі дії, в тому числі, не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, перебування підозрюваного ОСОБА_6 на свободі не дасть змогизапобігти ризикам здійснення ним незаконного впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Обсяг вилученого наркотичного засобу та психотропної речовин, свідчить про можливість продовження вчинення нових епізодів інкримінованого кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_6 .
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Враховуючи наявні ризики, підвищену суспільну-небезпеку інкримінованого ОСОБА_6 злочину, слідчий суддя, дійшов до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні та слідчим суддею в ухвалі вказаних ризиків, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи характер вчиненого злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.
З урахуванням зазначеного, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.
Що стосується доводів сторони захисту про те, що строк затримання ОСОБА_6 сплив о 07 год. 00 хв. 21 жовтня 2021 року, однак він не був звільнений, є такими, що не грунтуються на матеріалах справи, оскільки відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у чинення злочину ОСОБА_6 був затриманий о 19 год. 00 хв. 18 жовтня 2021 року (а.с.66), о 15 год. 10 хв. 19 жовтня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України (а.с.70-72).
20 жовтня 2021 року слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою та відповідно до журналу судового засідання о 17 год. 14 хв. 21 жовтня 2021 року розпочато судове засідання по розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Таким чином строк затримання особи - 72 години, визначений ч.2 ст. 211 КПК України пропущено не було.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та суворість можливого покарання за інкримінований злочин не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд на законних підставах визначив йому заставу у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1135000 (один мільйон сто тридцять п`ять тисяч) гривень.
Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді, оскільки воно не суперечить положенням п.3 ч.5 ст.182 КПК України, які дозволяють у виключних випадках застосовувати більший розмір застави, ніж визначений у п.2 ч.5 вказаної статті. В даному випадку визначена слідчим суддею застава у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осібзможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України.
Приймаючи вказане рішення слідчий суддя врахував фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правомірно визначив на даному початковому етапі досудового розслідування саме такий розмір застави.

Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту або застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду, є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Посилання сторони захисту на неправильне зазначення прізвища підозрюваного в протоколі обшуку, протоколі затримання та в повідомленні про підозру ( ОСОБА_10 замість ОСОБА_11 ) не є визначеною законом підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки вказана розбіжність усунена шляхом винесення слідчим постанови про уточнення анкетних даних підозрюваного, згідно якої в усіх процесуальних документах правильним є зазначення прізвища ОСОБА_11 (а.п.73-74).

Вирішення скарги на незаконне затримання ОСОБА_6 відповідно до положень ч.2 ст.12, ст.206 КПК України віднесене до виключних повноважень слідчого судді і не може вирішуватись апеляційним судом виходячи з його повноважень.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, в тому числі його майновий стан, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в обранні підозрюваній особі ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 19 год 00 хв. 16 грудня 2021 року включно, з визначенням застави у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1135000 (один мільйон сто тридцять п`ять тисяч) гривень, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6472/2021
Єдиний унікальний номер справи 761/37668/21
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_12
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1