УХВАЛА
Справа № 521/8487/21

Номер провадження:1-кс/521/2836/21

26 жовтня 2021 року місто Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 10.05.2019 року про закриття кримінального провадження №0001289 від 29.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 10.05.2019 року про закриття кримінального провадження №0001289 від 29.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Як вбачається зі скарги, 29.03.2017 року слідчим були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України за №0001289. Разом з цим, 10.05.2019 року слідчим СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, копію якої заявник отримав 25.05.2021 року. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, заявник просить скасувати вказану постанову з наступних підстав.
Пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України передбачено підставу закриття кримінального правопорушення - за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до частини 1 статті 11 Кримінального кодексу України злочином (кримінальним правопорушенням) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Поняття злочину у кримінальному законі є універсальною і фундаментальною категорією: воно лежить в основі змісту всіх кримінально - правових норм і інститутів як Загальної, так і Особливою частини Кримінального кодексу і дозволяє відмежувати злочин від інших правопорушень.
Частина 1 статті 11 Кримінального кодексу дає загальне визначення поняття злочину, яке містить у собі сукупність ознак, обов`язкових для будь - якого конкретного злочину. Такими ознаками є: 1) суспільна небезпечність діяння; 2) передбаченість його Кримінальним кодексом; 3) винність; 4) вчинення його суб`єктом злочину - (об`єктивна сторона злочину, об`єкт злочину, суб`єктивна сторона злочину, суб`єкт злочину).
Таким чином, кримінальний закон передбачає наявність чотирох обов`язкових ознак для кваліфікації конкретного злочину і відповідно, відсутність будь - якої з обов`язкових ознак, може вказувати на відсутність складу певного злочину.
Диспозицією статті 190 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за шахрайство - "заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою".
Однак, постанова слідчого не містить будь - якого обґрунтування відсутності складу злочину, оскільки з її змісту не відомо - яка або які обов`язкові складові ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України відсутні - об`єктивна сторона злочину, об`єкт злочину, суб`єктивна сторона злочину чи суб`єкт злочину тощо.
За таких обставин, закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України є незаконним, оскільки постанова не містить мотивів їїприйняття та належного обгрунтування, як передбачено положеннями пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України.
Заявник також не погоджується з висновками слідчого про те, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 склалися цивільно - правові відносини, що унеможливлює кваліфікацію цих дій як шахрайство.
Разом із тим, наявність між обвинуваченим і потерпілим певних цивільно - правових чи інших подібних правовідносин, які були закріплені у певному правочині, сама по собі не виключає можливості кваліфікації діяння особи як шахрайства. В окремих випадках такі відносини цілком можуть бути частиною реалізації умислу особи на заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання (постанова Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №127/11849/13-к, ЄДРСР 95345049).
Слідчим невірно було кваліфіковано дії ОСОБА_6 , який шляхом обману та зловживання довірою, під виглядом продажу автомобілів, уклав завідомо шахрайську угоду без намірів її виконувати, оскільки автомобілі перебували під арештом державної виконавчої служби, та заволодів грошовими коштами потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_4 .
Слід також зауважити, що поза увагою слідчого залишився факт залучення потерпілою особою ОСОБА_4 , згадку про якого постанова взагалі не містить, хоча останній був допитаний слідчим ОСОБА_8 в якості потерпілого 13 квітня 2017 року (копія протоколу допиту додається).
Більш того, слідчим не надано будь - якої правової кваліфікації діям ОСОБА_9 , хоча зі змісту протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 чітко видно, що протиправні дії ОСОБА_6 підтверджуються даними судових рішень, зокрема, рішенням Приморського районного суду м.Одеси та рішенням апеляційного суду Одеської області у справі №522/21935/13-ц.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, вказавши, що вважає прийняте слідчим рішення обґрунтованим, законним і таким, що ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.
Вивчивши матеріали скарги, вислухавши думку заявника та прокурора суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч. 4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до положень ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
За ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Також, згідно з ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.
Разом із тим, на переконання слідчого судді, рішення слідчого органу поліції було винесено передчасно, без дотримання вищезазначених вимог процесуального закону.
Так, відповідно до тексту постанови, що оскаржується, слідчим СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 10.05.2019 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001289 від 29.03.2017 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, а саме у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Разом із цим, слідчим, під час проведення досудового слідства, не встановлена особа, в діях якої відсутній склад злочину, передбаченого ст. 190 КК України, слідчим не зазначено які конкретно обов`язкові складові ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України відсутні у діях цієї особи, не встановлено можлива наявність ознаків інших кримінальних правопорушень, зокрема ст. 358 КК України.
Слідчий суддя також звертає увагу на неповноту досудового слідства, а саме слідчим під час досудового слідства не допитано особу, на яку прямо вказує потерпілі, як на особу, яка вчинила злочин, не з`ясована до кінця можливість проведення такого допиту в зв`язку із наявною інформацію про розшук цієї особи. Слідчим не проведені інші слідчі дії, об`єктивна необхідність проведення яких викликана вимогами про повне та всебічне дослідження всі обставин справи.
Таким чином, враховуючи, що слідчим не було вчинено необхідних процесуальних дій для забезпечення ефективності досудового розслідування, не було повно та всебічно досліджено всі обставини, які мають значення для кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що слідчим не в повному обсязі виконані вимоги кримінального процесуального закону, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено неповно та односторонньо, а постанова про закриття кримінального провадження за таких обставин є передчасною.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а постанова слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 10.05.2019 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 303-310 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження - задовольнити.
Постанову слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 10.05.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001289 від 29.03.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_10