ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/924/18
Провадження №1-кп/477/13/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,
за участі секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000299, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, не судимого, з середньою освітою, який зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
захисників ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2018 року близько 15.00 години, обвинувачений ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_9 , на ґрунті особистих неприязних відносин між ними виникла словесна сварка, під час якої у обвинуваченого виник раптовий умисел на спричинення потерпілому ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження. Реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений схопив зі столу кухонний ніж та наніс удар в область лівої частини грудної клітини спереду. В результаті протиправних дій обвинуваченим було спричинено потерпілому ОСОБА_14 тяжке тілесне ушкодження.
За зазначені дії передбачена кримінальна відповідальність за частиною 1 статті 121 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину винуватість не визнав повністю.

У судовому засіданні 22 вересня 2021 року суду пояснив, що він перебував у друга ОСОБА_15 у с. Новоселівка, точної дати та часу він не пам`ятає, який запропонував придбати горілки, на що обвинувачений погодився та пішов до магазину. Повернувшись з магазину побачив, що в будинку ОСОБА_16 знаходився ОСОБА_17 . ОСОБА_18 та ОСОБА_16 між собою сварилися за гроші. Потім ОСОБА_16 вийшов з будинку на вулицю, а він залишився разом із ОСОБА_18 , який почав сваритися з ним за гроші та металобрухт. ОСОБА_18 почав штовхатися, а він у відповідь легенько штовхнув ОСОБА_18 і пішов на вулицю. На вулиці він спілкувався з ОСОБА_16 , курили. ОСОБА_16 повідомив йому, що конфлікт відбувся через гроші та металобрухт. Хвилин через 10 зайшли в будинок. ОСОБА_16 запропонував випити, вони випили по 100 грамів горілки. Потім ОСОБА_16 побачив, що в кутку сидить ОСОБА_18 і йому про це сказав. Біля ОСОБА_18 на підлозі була кров, яку він також особисто побачив. З ОСОБА_16 він вирішив викликати швидку медичну допомогу. Потім вони вдвох вийшли на вулицю. Коли ОСОБА_16 почав кричати про виклик швидкої, біля нього проходив ОСОБА_19 , який є другом ОСОБА_18 . Потім ОСОБА_19 підійшов до обвинуваченого і почав його бити ногами. Далі він пам`ятає, як отямився вже в приміщенні будинку ОСОБА_16 .
Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що 20 березня 2018 року близько 15.00 години він приїхав у с. Новоселівка Вітовського району Миколаївської області, щоб перевірити в якому стані належний йому будинок. Зустрів знайомого ОСОБА_19 , з яким у місцевому магазині вжили спиртні напої. Після цього, він придбав пляшку горілки та вирішив пригостити сусіда ОСОБА_15 , який проживає в будинку АДРЕСА_2 , в знак подяки за те, що останній приглядає за його будинком. Зайшовши до приміщення вище зазначеного будинку, не відразу помітив обвинуваченого, який сидів за столом, господар будинку розповів, що ОСОБА_11 брав участь в бійці з односельцем ОСОБА_20 , що було недивно, оскільки обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, себе не контролює та стає агресивним. Не встигнувши дістати пляшку, ззаду почув дзвін посуду на столі, обернувшись побачив обвинуваченого, з шаленим поглядом, та із закривавленим ножем в руці. Потім у нього потекла кров, обвинувачений швидко протер ніж об свою куртку та кинув його вбік. Потерпілий, намагаючись втриматись на ногах, схопився за стіл, однак лише встиг попросити ОСОБА_21 викликати швидку допомогу та співробітників поліції. До тями прийшов у лікарні в відділенні реанімації. Раніше конфліктів з обвинуваченим не було. Після вчинення злочину, обвинувачений до нього не приходив, не вибачався, ніякої допомоги не пропонував та не надавав. Цивільний позов підтримав та просив його задовольнити.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини, його винуватість у вчиненому підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
З показань потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_11 , при обставинах викладених в обвинувальному акті, наніс йому тілесні ушкодження.
Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні показав, що 20 березня 2018 року близько 14.00 години він повертався додому з роботи та дорогою зустрів обвинуваченого ОСОБА_11 , з яким він в подальшому вжив спиртні напої. Після чого, зустрівся з потерпілим ОСОБА_9 , у місцевому магазині вони разом вжили спиртні напої та придбали пляшку горілки, щоб пригостити ОСОБА_15 . Коли прийшли до будинку ОСОБА_15 , першим зайшов потерпілий, зайшовши слідом за ним через незначний час, він побачив, що ОСОБА_9 у крові, який лише встиг його попросити викликати швидку та впав на підлогу. Свідок побіг до ОСОБА_22 та попросив викликати швидку допомогу та співробітників поліції.
Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні показала, що вона є депутатом Новоселівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області та до неї постійно звертаються односельці щодо різних питань. У березні місяці, точної дати та часу вона не пам`ятає, за місцем її проживання прибіг односелець ОСОБА_21 та попросив викликати швидку допомогу та співробітників поліції та повідомив їй, що ОСОБА_11 «підрізав» ОСОБА_9 за місцем проживання ОСОБА_15 . При вчиненні злочину безпосередньо присутня не була, дізналась про вчинене зі слів ОСОБА_21 .
Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні не допитувався, оскільки згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 20 червня 2019 року, свідок помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.114).
Разом з цим, суд уважав за доцільне дослідити протокол слідчого експерименту від 04 квітня 2018 року та відеозапис фіксації ходу даного експерименту за участі свідка ОСОБА_15 , оскільки указана слідча дія проведена з дотриманням вимог КПК України та таке дослідження, з урахуванням факту смерті свідка та положень статті 23 КПК України не буде порушенням принципу безпосередності дослідження доказів.
На думку суду, показання потерпілого ОСОБА_9 узгоджуються з показаннями, допитаних у судовому засіданні свідків, що дає право суду вважати такі показання правдивими та об`єктивними.
Винуватість обвинуваченого у вчиненому підтверджується також змістом документів кримінального провадження, досліджених в судовому засіданні, зокрема:
витягом з кримінального провадження №0000299 від 20 березня 2018, згідно якого в ЄРДР внесено відомості про спричинення ОСОБА_11 на підґрунті особистих неприязних відносин тілесних ушкоджень у виді проникаючого колото-різаного поранення спереду лівої половини грудної клітини потерпілому ОСОБА_9 у АДРЕСА_2 (т.1 а.с.115);
змістом протоколу огляду місця події від 20 березня 2018 року з таблицею зображень до нього, згідно якого оглянуто подвір`я домоволодіння та приміщення будинку, що розташований у АДРЕСА_2 . Під час огляду виявлено: речовину бурого кольору на дверному відкосі кімнати №1, правій стіні в кімнаті №3, столі в кімнати №3, ближній стіні в кімнаті №3, підлозі в кімнати №3, дерев`яному стільці в кімнаті №3; на підлозі в кімнаті №3 кофту чоловічу буро-чорного кольору із механічними пошкодженнями в області лівої верхньої частини грудної клітки спереду та слідами речовини бурого кольору, кухонний ніж із довжиною руків`я 11 см та довжиною леза 16 см, з плямами речовини бурого кольору, кофту чоловічу сірого кольору на змійці із механічними пошкодженнями в області лівої верхньої частини грудної клітки спереду та слідами речовини бурого кольору, куртку чоловічу зимову чорного кольору на змійці із механічними пошкодженнями в області лівої верхньої частини грудної клітки спереду та слідами речовини бурого кольору, які в подальшому визнані речовими доказами (т.1 а.с.119-122, 123-132);
змістом протоколу проведення слідчого експерименту з відеозаписом фіксації ходу даного експерименту від 21 квітня 2018 року, згідно якого перевірено та уточнено свідчення потерпілого ОСОБА_9 , які повністю узгоджуються з його показаннями, наданими в судовому засіданні (т.1 а.с.141-143);
висновком експерта від 27 квітня 2018 року №122, відповідно до якого згідно медичних документів потерпілого ОСОБА_9 наявні тілесні пошкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки спереду, середнього гемопневматораксу, підшкірної емфіземи, анемії тяжкого ступеню, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечного для життя та могли утворитися в результаті дії колото-ріжучого предмету, можливо клинка ножа, можливо в термін та обставинах вказаних в ухвалі суду (т.1 а.с.174-176);
зі змісту протоколу слідчого експерименту від 04 квітня 2018 року та відеозапису фіксації ходу даного експерименту за участі свідка ОСОБА_15 , відтвореного та дослідженого в судовому засіданні вбачається, що свідок ОСОБА_15 щодо події від 20 березня 2018 року в належному йому будинку АДРЕСА_2 пояснив, що безпосередньо нанесення тілесних ушкоджень будь-кому в належному йому будинку він не бачив. 20 березня 2018 року до нього в гості прийшов його сусід ОСОБА_23 , з яким він в подальшому вживав спиртні напої. Після прийшов ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які принесли з собою пляшку горілки. Оскільки йому треба було придбати цигарки він пішов з будинку до сусіда. До цього часу ніяких конфліктів не було. Повернувшись через 15 хвилин побачив у приміщенні кухні ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . Вадим сидів у кутку біля дверей навприсядки. Вілінський ОСОБА_29 сидів біля ОСОБА_18 , який лежав на спині на підлозі. ОСОБА_20 над ним схилився і говорив, щоб ОСОБА_29 не помирав та тормошив його за куртку. На питання, що сталося, ОСОБА_19 відповів що ОСОБА_30 його ножем «пирнув» (т.1 а.с.145-146, 147);
речовими доказами (т.1 а.с.136-138, 155-156).
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд уважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 доведеною та кваліфікує його дії за частиною 1 статті 121 КК України, тобто нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Не визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_11 розцінюється судом як намагання уникнути від покарання за вчинений ним злочин, оскільки його показання повністю спростовуються дослідженими у справі доказами.
Вирішуючи питання щодо виду та розміру обвинуваченому ОСОБА_11 покарання суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів частини першої та другої статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_11 судом не встановлено.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Дії обвинуваченого ОСОБА_11 суд кваліфікує за частиною 1 статті 121 КК України, як нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_11 судом також ураховано, що він не перебуває на наркологічному та психіатричному обліку, раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем свого проживання, протягом судового розгляду ухилявся від явки до суду, в результаті чого оголошувався в розшук та йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Суд ураховує також поведінку обвинуваченого ОСОБА_11 , який протягом судового розгляду неодноразово змінював показання, які пов`язувались ним із визнанням, частковим визнанням та повним невизнанням винуватості. Крім цього, в судових дебатах та в останньому слові обвинувачений зазначив, що має сумніви у вчиненні ним злочину, а якщо він його вчинив, то просить за це вибачення.
3 урахуванням указаних обставин суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_11 покарання пов`язаного з позбавленням воліу мінімальній межі санкції частини 1 статті 121 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде відповідати меті покарання.
Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.
Відповідно до частини третьої статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року обвинуваченому ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, в тому числі ухвалою суду від 22 вересня 2021 року строком до 19 листопада 2021 року включно.
Оскільки судом відносно ОСОБА_11 ухвалено обвинувальний вирок та призначено покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу не змінилися, суд уважає за доцільне продовжити обвинуваченому дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Щодо цивільних позовів суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (частина п`ята статті 128 КПК України).
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про залишення позову прокурора без розгляду.
Виходячи з системного аналізу КПК України, нормами вказаного Кодексу не визначено порядку залишення позову без розгляду за заявою цивільного позивача.
Згідно частини шостої статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.
До загальних засад кримінального провадження, у відповідності до частини першої статті 7 КПК України, відносяться, в тому числі, верховенство права та законність.
Враховуючи вищезазначені принципи, суд уважає, що цивільний позивач має право заявляти клопотання про залишення його позову без розгляду у разі, якщо згадане не порушує права, свободи та законні інтереси учасників кримінального провадження, а тому клопотання прокурора про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню.
Потерпілий ОСОБА_9 подав цивільний позов, вимоги по якому неодноразово збільшував, в тому числі 22 квітня 2020 року (т.2 а.с.115-117).
Згідно позову, потерпілий ОСОБА_9 просить стягнути на свою користь з обвинуваченого ОСОБА_11 59 530,36 грн у рахунок відшкодування завданої майнової шкоди; 500 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та 10 800,00 грн. витрат на професійну правову допомогу.
Згідно з положенням статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
На підтвердження понесених витрат потерпілим надані належні та допустимі докази, та вірно проведений розрахунок компенсації втраченого доходу внаслідок непрацездатності, що свідчить про наявність підстав для задоволення цивільного позову в цій частині.
Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою статті 1167 ЦК України
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до частини четвертої та п`ятої зазначеної статті, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 3 Постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Оскільки винуватість ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого злочину є доведеною, з урахуванням принципу розумності та справедливості, рівня отриманих моральних страждань потерпілим, суд уважає обґрунтованим розмір моральної шкоди в сумі 150 00,00 грн.
Згідно пункту 1 частини першої статті 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.
У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (частина перша статті 124 КПК України).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, цивільним позивачем наданий акт виконаних робіт від 05 жовтня 2018 року, квитанція до прибуткового касового ордера від 05 жовтня 2018 року, ордер серії МК №75908 від 06 листопада 2019 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії МК №001012 від 18 жовтня 2016 року, договір-доручення про надання правничої допомоги від 06 листопада 2019 року №2 та акт-розрахунок (т.1 а.с.61, 62, т.2 а.с.118, 119, 120-121, 122, 123).
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт та вважає за можливе стягнути з обвинуваченого ОСОБА_31 на користь потерпілого ОСОБА_9 витрати на професійну правничу допомогу, у повному обсязі в розмірі 10 800,00 грн.
Керуючись статтями 331, 366, 367, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_11 рахувати з 19 лютого 2021 року.
Зарахувати до покарання обвинуваченому ОСОБА_11 3 дні з 20 березня 2018 року до 22 березня 2018 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 15 січня 2022 року.
Речові докази по справі, які знаходяться на зберіганні у Вітовському ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області (Відділення поліції №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області):
зіскоб речовини бурого кольору, вилучений із дверного відкосу в кімнаті №1;
зіскоб речовини бурого кольору, вилучений із правої стіни в кімнаті №3;
змив речовини бурого кольору, вилучений зі столу кімнати №3;
зіскоб речовини бурого кольору, вилучений із ближньої стіни в кімнаті №3;
кухонний ніж із довжиною руків`я 11 см та довжиною леза 16 см, з плямами речовини бурого кольору, вилучений із підлоги в кімнаті №3;
змив речовини бурого кольору, вилучений із калюжі розмірами 0,6 на 0,3 м з підлоги кімнати №3;
змив речовини бурого кольору, вилучений із калюжі розмірами 1 на 0,5 м з підлоги в кімнаті №3;
змив речовини бурого кольору, вилучений із калюжі розмірами 0,5 на 0,5 м з підлоги в кімнаті №3;
змив речовини бурого кольору, вилучений із дерев`яного стільця в кімнаті №3;
светр сірого кольору із плямами речовини бурого кольору;
експериментальні зразки крові ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_9 знищити;
кофта чоловіча було-чорного кольору із механічними пошкодженнями в області лівої верхньої частини грудної клітки спереду та слідами речовини бурого кольору, вилучена з підлоги кімнати №3;
кофта чоловіча сірого кольору на змійці із механічними пошкодженнями в області лівої верхньої частини грудної клітки спереду та слідами речовини бурого кольору, вилучена зі стільця в кімнаті №3;
куртка чоловіча зимова чорного кольору на змійці із механічними пошкодженнями в області лівої верхньої частини грудної клітки спереду та слідами речовини бурого кольору, вилучена зі стільця в кімнаті №3 повернути власнику, а у разі невитребування знищити.
Цивільний позов прокурора залишити без розгляду.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 :
59 530 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот тридцять) грн 36 коп. у рахунок відшкодування завданої майнової шкоди;
150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди;
10 800 (десять тисяч вісімсот) грн 00 коп. витрат на професійну правову допомогу.
Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ ОСОБА_32