Справа № 309/4924/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

09.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/606/21, за апеляційною скаргою, яку подала адвокатка ОСОБА_5 інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі - слідчий), погоджене прокурором Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_8 (далі - прокурор) й обрано відноснопідозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, до 11 лютого 2022 року, включно, з визначенням застави у розмірі 131 340 грн.
У випадку внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладені такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

З матеріалів клопотання убачається, що 16 грудня 2021 року, до Хустського районного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_6 , всупереч ст. 14 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 р. №863 (із змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 05.02.1995 р. №62/95-BP (зі змінами), маючи намiр на незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, усвідомлюючи протиправність, карнiсть та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, 14.12.2021 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, знаходячись у смт Міжгір`я, Закарпатської області, незаконно придбав два поліетиленові фасувальнi пакети iз подрібненою речовиною зеленого кольору, схожої на канабіс, які, з метою уникнення відповідальності, приховав у продуктах харчування. Після цього, 14.12.2021 приблизно о 16 годинi, ОСОБА_6 , перебуваючи в адмінбудівлі Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, передав продукти харчування з прихованими в них поліетиленовими пакетами з подрібненою речовиною зеленого кольору, під виглядом передачі до місця позбавлення волі, тобто до ізолятора тимчасового тримання №4 Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в м. Хуст по вул. 900 річчя Хуста, 29 Закарпатській області, для вручення затриманому ОСОБА_9 .Під час огляду речей, які ОСОБА_6 передав для затриманого ОСОБА_9 , на вміст заборонених речовин працівниками Хустського районного управління поліції 14.12.2021 о 16:15 годин було виявлено та вилучено приховані у продуктах харчування два прозорі фасувальні пакети із подрібненою речовиною зеленого кольору, яка, згідно висновку експерта № CE-19/107-21/10775-НЗПРАП від 15.12.2021, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою 1,6360 грам. У клопотанні також вказується на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого, ч. 2 ст. 307 КК України, у придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, що 15 грудня 2021 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого вказаною вище нормою матеріального права. Окрім того, у клопотанні зазначено, що підозра ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що за вчинені діяння, які віднесено до тяжких злочинів, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. При цьому також вказується на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_6 є мешканцем іншого району, немає постійного місця роботи та навчання, що дає підстави вважати, що він вчинятиме нові злочини; усвідомлюючи незворотність покарання, підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства, суду, незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні; також існує ймовірність того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може продовжувати і надалі збувати наркотичні речовини. З огляду на наведене, слідчий вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, - просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Приймаючи рішення слідчий суддя взяв до уваги наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим, а також те, що підозрюваний ніде не працює, не одружений, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, скоювати інші кримінальні правопорушення. Відтак, враховуючи вищенаведені обставини слідчий суддя визнав, що є всі підстави вважати, що вказані у клопотанні ризики є доведеними і для їх запобігання буде достатнім застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави. На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання необхідно задовольнити.

В апеляційній скарзі захисниця підозрюваного ОСОБА_6 , адвокатка ОСОБА_5 , вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що докази, якими слідчий та прокурор намагаються довести винуватість підозрюваного ОСОБА_6 є неналежними та не доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України, при цьому органом досудового розслідування не доведено існування хоча б одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, про які вказується у клопотанні. Стверджує, що передачу з продуктами харчування ОСОБА_6 привіз на прохання ОСОБА_9 , про вміст пакетів підозрюваний не знав. Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги те, що підозрюваному на момент розгляду клопотання виповнилось лише 19 років, він є людиною молодого віку. Крім того, адвокатка ОСОБА_5 вказує на те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки- має постійне місце проживання, мешкає у селищі Міжгір`я з матір`ю та перестарілою бабусею, яким допомагає по господарству, є єдиним годувальником у родині, за місцем проживання характеризується позитивно. Апелянтка звертає увагу на те, що слідчий суддя залишив поза увагою складне матеріальне становище підозрюваного, визначивши непосильний для нього розмір застави. Вказує і на те, що родина ОСОБА_6 витратилась на лікування та поховання рідного брата підозрюваного, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому заставу, визначену слідчим суддею у розмірі 131 340 грн, сім`я не в змозі заплатити. Апелянтка просить ухвалу слідчого судді скасувати, та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього процесуальних обов`язків: з`являтися за вимогою слідчого, прокурора та суду; не відлучатися з місця постійного проживання; передати працівникам поліції закордонний паспорт, або зменшити розмір застави.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та захисниці, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки чи заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день вони не подавали; сторона захисту не заявляла клопотання про бажання підозрюваного брати участь у розгляді апеляційної скарги; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки прокурора, підозрюваного та захисника на розгляд апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисниця адвокатка ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: об`єктивними даними, отриманими в ході проведення огляду місця події, поведінки суб`єкта злочину, засобів приховування особливо небезпечних наркотичних засобів, вилучених із продуктів харчування, які підозрюваний ОСОБА_6 передав до ІТТ № 4 ГУНП в Закарпатській області для ОСОБА_9 , та іншими доданими до клопотання матеріалами, на підставі яких 15.12.2021 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Тому, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 апеляційний суд відхиляє.
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що докази, якими слідчий та прокурор намагаються довести винуватість підозрюваного ОСОБА_6 є неналежними та не доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України, колегія суддів також зазначає, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини чи кваліфікації дій підозрюваного, обвинуваченого, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті, і вважає, що в матеріалах судового провадження є докази, які на даний момент підтверджують те, що ОСОБА_6 може бути причетний до вчинення кримінально-карних діянь.
Із цих підстав, апеляційний суд не бере до уваги й відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що передачу з продуктами харчування ОСОБА_6 привіз на прохання ОСОБА_9 і про вміст пакетів не знав.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з його тяжкістю (передбачене ч. 2 ст. 307 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років із конфіскацією майна), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині. При цьому, на переконання апеляційного суду, слідчим суддею вірно враховано й дано належну оцінку тим фактам, що ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, не одружений, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем проживання, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено наявність жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні слідчого, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Твердження сторони захисту про те, що підозрюваному на момент розгляду клопотання виповнилось лише 19 років, він є людиною молодого віку, має постійне місце проживання, мешкає у селищі Міжгір`я з матір`ю та перестарілою бабусею, яким допомагає по господарству, є єдиним годувальником у родині, за місцем проживання характеризується позитивно, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, визнає такими, що не свідчать про відсутність вищенаведених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженні чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_6 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.
Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема й цілодобового домашнього арешту, - апеляційний суд також відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків слідчого судді, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у тому числі й домашнього арешту.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, негативні наслідки для суспільства від кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, і обґрунтовано визначив розмір застави у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, 131340 гривень, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави 131340 гривень, на даному етапі досудового розслідування є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні. Разом із тим, апеляційним судом не встановлено підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 , і такий обумовлений також високим ступенем суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , та тяжкими наслідками для суспільства.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя залишив поза увагою складне матеріальне становище підозрюваного, визначивши непосильний для нього розмір застави, - апеляційний суд відхиляє.
Із цих підстав, як такі, що не впливають на визначений слідчим суддею розмір застави, апеляційний суд не бере до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що родина ОСОБА_6 витратилась на лікування та поховання рідного брата підозрюваного, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому заставу, визначену слідчим суддею у розмірі 131 340 грн, сім`я не в змозі оплатити.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 131 340 грн, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
Строк тримання ОСОБА_6 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх; що строк дії оскаржуваної ухвали на момент розгляду апеляційної скарги сплив, що свідчить про те, що така втратила чинність у часі.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд.
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого та обрано відноснопідозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, до 11 лютого 2022 року, включно, з визначенням застави у розмірі 131 340 грн, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: