Справа № 202/87/21
Провадження № 1-кс/202/434/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

25 січня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Дніпропетровську, є громадянкою України, незаміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрювана у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст.190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001112, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 11 вересня 2020 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст.358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра Дніпропетровської області.
21 січня 2022 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст.190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України.

Дане клопотання, згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 21 січня 2021 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, вступили у злочинну змову щодо організації придбання прав на нерухоме майно шляхом обману.
Діяльність вказаної групи осіб з придбання права власності на нерухоме майно шляхом обману за допомогою використання отриманих у невстановленого органом досудового розслідування джерела підроблених документів відбувалось наступним чином. Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , користуючись удаваним авторитетом серед інших співучасників та маючи в собі сильні вольові якості, використовуючи їх з метою підкорення інших осіб задля участі в злочинній схемі з придбання права на нерухоме майно за допомогою підроблених документів, а також отримання прибутку за вчинення удаваних правочинів, розробили наступний план вчинення придбання права на майно, із залученням групи осіб.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від невстановлених в ході досудового розслідування осіб отримувалась інформація про наявне нерухоме майно, яке не приватизовано та (або) використовується особами, які відносяться до слабозахищених верств населення та не здатні у повній мірі захищати свої права. В подальшому, на підставі наданої ОСОБА_4 та ОСОБА_7 інформації, невстановленими в ході досудового розслідування особами виготовлялись підроблені офіційні документи (свідоцтва про право власності на нерухомість, листи органів державної реєстрації, договори купівлі-продажу, паспорти громадян та інше).

Після отримання необхідного пакету підроблених документів для оформлення права власності на майно, а також подальше його відчуження, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за допомогою інших осіб, у тому числі тих, що здійснюють послуги з продажу майна, підшукувались особи, на яких, на підставі завідомо підроблених документів, незаконно реєструвалось нерухоме майно. Після отримання права власності на майно об`єкти нерухомості реалізовувались фізичним особам, а грошові кошти, отримані від реалізації розподілялись між учасниками вчинення злочину.

Згідно злочинного плану, розробленого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , між ними були розподілені функції (ролі) з організації придбання прав на нерухоме майно шляхом обману. Так, ОСОБА_4 з невстановлених на даний час досудовим розслідуванням джерел, мала забезпечувати отримання необхідного пакету документів для оформлення права власності на майно, подальше супроводження продажу нерухомого майна придбаного шляхом обману третім особам із залученням осіб, які надають ріелторські послуги, розподілення набутих злочинним шляхом коштів між співучасниками, фінансове забезпечення поточних витрат необхідних дляреалізації злочинного умислу, усунення будь-яких інших перешкод для придбання майна шляхом обману, отримання прибутку від незаконної діяльності, а також вчинення інших незаконних дій, спрямованих на реалізацію злочинного умислу.

За сукупністю вчиненого органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України, тобто в організації придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинене у великих розмірах, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, тобто в організації придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, тобто в організації підроблення іншого офіційного документу, який видається чи посвідчується установою, нотаріусом, який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто в організації використання завідомо підробленого документу.
01.09.2020 року слідчим слідчого відділення Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровської області лейтенантом поліції ОСОБА_8 , встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, було повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000014 від 13.01.2020 року.

04.09.2020 року на підставі відсутності відомостей щодо місця перебування підозрюваної ОСОБА_4 , останню оголошено в державний розшук України.

11.09.2020 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що остання переховується від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинених злочинів, та присвоєно єдиний унікальний номер № 0001112.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів 20.01.2022 року було встановлено місце знаходження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий в обґрунтування клопотання та необхідності обрання підозрюваній запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зазначила про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, в обґрунтування наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий зазначила, що підозрювана ОСОБА_4 , може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки остання підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, тому підозрювана знаючи про тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинені нею злочини, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, необхідно враховувати, що протягом значного періоду часу, а саме з 04.09.2020 року ОСОБА_4 перебувала в державному розшуку, що підтверджує наявність вищевказаного ризику.

Також встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана може незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних. Так, отриманими під час досудового розслідування доказами, а саме допитом потерпілої ОСОБА_9 встановлено, що ОСОБА_4 здійснювала незаконний вплив на потерпілу ОСОБА_9 , що виразилось в тому, що підозрювана зазначала потерпілій, що квартира АДРЕСА_3 їй не належить, отримала разом з іншими особами невстановленим шляхом доступ до майна потерпілої, разом із іншими особами вживала заходи щодо заміни замків (дверей) у вказаній квартирі, не маючи при цьому на неї жодних прав та висловлювала потерпілій погрози щодо не втручання у нібито їх власність, що не відповідало дійсності.

Крім того, ОСОБА_4 може вживати активних дій, спрямованих на особистий чи опосередкований вплив на свідків у кримінальному провадженні, в тому числі які не допитані, осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, однак не ідентифікованих органом досудового розслідування, з метою спотворення даних, які можуть свідчити про причетність підозрюваної або інших осіб до вчинення кримінальних правопорушень.
Про наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчите те, що підозрювана ОСОБА_4 може вчинити інший злочин, тобто продовжити свою злочинну діяльність, оскільки на даний час ОСОБА_4 підозрюється в організації 9-ти епізодів злочинної діяльності. Враховуючи, причетність підозрюваної до організації такої кількості кримінальних правопорушень, а також вилучення під час обшуків у ОСОБА_4 великої кількості підроблених документів, паспортів, печаток, факсиміле та інших документів, існує достатні підстави вважати, що підозрювана може продовжити свою злочину діяльність.

На думку слідчого, запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.03.2022 року та визначенням застави у розмірі 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1 914 400 гривень.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.03.2022 року та визнати заставу у розмірі 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваної під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

25 січня 2022 року через канцелярію суду захисником ОСОБА_5 надано письмові заперечення на клопотання. У судовому засіданні захисник просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вказав на непомірний розмір застави, який просить визначити прокурор. Звернув увагу слідчого судді на відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які є лише припущеннями слідчого.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію захисника.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрювану, захисника підозрюваної, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Індустріальним відділенням поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровської області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000014 від 13 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст.358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено причетність громадянки ОСОБА_4 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, якій 01 вересня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000014 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст.358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України.
04.09.2020 року на підставі відсутності відомостей щодо місця перебування підозрюваної ОСОБА_4 , останню оголошено в державний розшук України.

11.09.2020 року матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виділені з кримінального провадження №0000014 від 13.01.2020 року в окреме провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001112 від 11.09.2020 року.
СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001112від 11 вересня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст.358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України.

Постановою т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 2 ДРУП ГКНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 20 січня 2022 року відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001112від 11 вересня 2020 року.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст.358, ч. 3 ст. 27, ч.4 ст. 358 КК України, найтяжче з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріали ж кримінального провадження, свідчать про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст.190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_4 кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваної.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає слідчий у клопотанні та яке підтримав прокурор в судовому засіданні, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

Слідчий суддя приймає до уваги існування ризику, передбаченого п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, згідно якого підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних та вчинити інше кримінальне правопорушення, що належним чином доведено прокурором у судовому засіданні.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, яка перебувала у розшуку з 04.09.2020 року, та дотримання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави.

Відповідно до п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, становить від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, враховуючи особу підозрюваної, яка незаміжна, не працевлаштована, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судима та беручи до увагу, що підозрювана має двох малолітніх дітей, з них одна дитина інвалід, що підтверджується медичними довідками, вважає непомірним розмір застави, заявлений слідчим, оскільки прокурором не надано жодного доказу матеріального стану підозрюваної.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому призначення непомірного для сплати розміру застави нівелює саму суть запобіжного заходу.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, як приклад рішення від 22.05.2018 року у справі «Гафа проти Мальти», ЄСПЛ зазначає, що оскільки питання, яке розглядається, тобто питання тримання особи під вартою, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого.

Таким чином, враховуючи положення ст. 182 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, та беручи до уваги майновий та сімейний стан підозрюваної, вважаю достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної у даному кримінальному провадженні є застава в розмірі 300 (трьохста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 744 300 грн. 00 коп.

Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та здатен забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст.190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст.190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст.190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши її до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» до 14:00 год. 11 березня 2022 року.

Визначити відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі 744 300 грн. 00 коп. (сімсот сорок чотири триста) грн. 00 коп.

У випадку внесення підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленої застави у розмірі 744 300 грн. 00 коп. (сімсот сорок чотири триста) грн. 00 коп., вважати, що до неї обрано запобіжний захід у вигляді застави.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати наступні обов`язки на строк 11 березня 2022 року:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися з м. Дніпро, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та з іншими підозрюваними по кримінальному провадженню визначеними слідчим, прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій підозрювана тримається під вартою.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваної.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Визначити строк дії ухвали до 14:00 год. 11 березня 2022 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1