Справа № 350/1409/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року селище Рожнятів
Слідчий суддя Рожнятівського районного суду Івано - Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого дізнавача СД ВП №2 ( сел.Рожнятів) Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу на постанову старшого дізнавача СД ВП №2 Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000011 від 20.03.2020, -

В С Т А Н О В И В:

У своїй скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП №2 Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000011 від 20.03.2020 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України; зобов`язати дізнавача ОСОБА_3 надати йому копію постанови про закриття цього кримінального провадження та ознайомити його із всіма матеріалами справи.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав заявлені вимоги обгрунтовуючи їх тим, що у даному кримінальному провадженні не було його допитано, а також свідків, зокрема ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та охоронців конвою, які також були свідками вчиненого відносно нього злочину.

Старший дізнавач СД ВП №2 Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 заперечив проти задоволення скарги, зазначив, що у кримінальному провадженні допитані скаржник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_6 та особа, яка ніби-то погрожувала скаржнику - ОСОБА_5 . Стосовно допиту охоронців конвою зазначив, що на підставі листа командира взводу конвойної служби ГУНП в Івано-Франківській області було встановлено, що протягом березня-квітня 2019 року в структурі ГУНП в Івано-Франківській області проводились організаційно-штатні зміни, а тому надати інформацію щодо осіб, які здійснювали конвоювання ОСОБА_4 19.04.2019 не вдається можливим.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Оскільки, у матеріалах кримінального провадження відсутні докази отримання ОСОБА_4 оскаржуваної постанови, тому приходжу до висновку, що дану скаргу подано із дотримання встановлених законодавством строків, враховуючи в тому числі право заявника на доступ до правосуддя і судового захисту ймовірно порушених його прав і інтересів.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Дізнавач уповноважений: 1) починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам; 4) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 5) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 6) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 7) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів вбачається, що у провадженні сектору дізнання Рожнятівського відділення поліції Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області перебували матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2020, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.129 КК України. Постановою старшого дізнавача СД ВП №2 Калуського РВП це кримінальне провадження було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як ствердив у судовому засіданні скаржник, у даному кримінальному провадженні не було допитано його, а також свідків, зокрема ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та охоронців конвою, які також були свідками вчиненого відносно нього злочину.

Проте, матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколами допиту свідків підтверджено факт допиту скаржника, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с. 57-58, 78).

Однак із матеріалів кримінального провадження не вбачається факту допитів охоронців конвою, які здійснювали конвоювання ОСОБА_4 19.04.2019.

У залі судового засідання старший дізнавач СД ВП №2 Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 зазначив, що на підставі листа командира взводу конвойної служби ГУНП в Івано-Франківській області було встановлено, що протягом березня-квітня 2019 року в структурі ГУНП в Івано-Франківській області проводились організаційно-штатні зміни, а тому надати інформацію щодо осіб, які здійснювали конвоювання ОСОБА_4 19.04.2019 не вдається можливим.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 3 Конституції України, утвердження та забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Право кожного на правову допомогу закріплено у ч. 1 ст. 59 Конституції України.

У статті 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, одним із яких є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, серед яких відповідно до п. 25 ч.1 ст. 3 КПК України є потерпілий.

Відповідно до ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Будь-яка гарантія кримінального процесу поширюється на кожного учасника кримінальних процесуальних правовідносин. Надання кожному, залученому до сфери кримінального судочинства можливості використовувати всі гарантії, передбачені у кримінальному процесі, є одночасно й умовою рівності всіх громадян перед законом та судом. Отже, захист прав потерпілого це сенс кримінального процесу.

Таким чином, захист прав потерпілого (жертви) випливає із загальних прав кожної людини, зокрема: право на рівний доступ до суду та рівність перед судом; право на відкритий судовий розгляд; право на судовий розгляд компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону тощо.

Враховуючи, що старшим дізнавачем СД ВП №2 Калуського РВП не вжито всіх заходів для всебічного, повного дослідження обставин кримінального провадження та не здобуто достатньо доказів, що дозволяють у визначеному законом порядку прийняти законне процесуальне рішення, зокрема не допитано осіб, які здійснювали конвоювання ОСОБА_4 19.04.2019, яким можуть бути відомі обставини імовірного вчинення відносно скаржника кримінального правопорушення, на підставі яких у справі може бути прийнято інше рішення, тому оскаржувана постанова від 27.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000011 від 20.03.2020 за ч.1 ст.129 КК України, є передчасною і підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні належить з`ясувати обставини про наявність чи відсутність складу (події) кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів скаржника.

Суд звертає увагу на те, що всебічне, повне та об`єктивне зібрання, дослідження та оцінка всіх доказів може призвести до прийняття іншого рішення у цьому кримінальному провадженні, що у свою чергу забезпечить встановлення об`єктивної істини та прийняття законного кінцевого рішення у даному кримінальному провадженні.

Щодо заявленої вимоги скаржника про зобов`язання уповноважених працівників правоохоронного органу ознайомити його із матеріалами досудового розслідування, в тому числі надати йому копію постанови про закриття кримінального провадження, суд зазначає, що у ході судового засідання скаржникові було оголошено всі наявні у матеріалах кримінального провадження документи.

Керуючись ст.ст. 24, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_4 - задоволити.

Постанову старшого дізнавача СД ВП №2 ( сел.Рожнятів) Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 27.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000011 від 20.03.2020 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: