Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/607/22
номер провадження 1-кс/695/150/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2022 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області Ватажок- ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання cтаршого слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання cтаршого слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 14.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 27.02.2022 у період часу з 18 по 20 годину, точного часу слідством не встановлено, перебуваючи у власному будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на позбавлення життя потерпілого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_6 , умисно нанесла два удари сокирою, чим спричинила ушкодження кісток черепа у ділянці лівої зовнішньої вушної раковини потерпілого ОСОБА_6 .

По даному факту 14.03.2022 розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 14.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

14 березня 2022 року в період часу з 14 год 42 хв по 15 год 27 хв, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України (до постановлення ухвали слідчого судді) працівниками СВ проведено невідкладний обшук домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживає ОСОБА_5 .

Під час обшуку вказаного домоволодіння, працівниками поліції було вилучено:

- мобільний телефон «Самсунг» сірого кольору, який поміщено до сейф- пакету №GSU1004982:

- вирізок з ковдри з плямами речовини бурого кольору, який поміщена до сейф пакету №INZ2002909,

- відрізок ганчірки зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового пакету,

- сокира, яка поміщена до полімерного пакету блакитного кольору опечатаною биркою.

- пальто зі слідами речовини бурого кольору, яке поміщено до полімерного пакету блакитного кольору опечатаного биркою.

Постановою слідчого від 14.03.2022 вказані вилучені предмети та речі визнано речовими доказами.

Оскільки існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказані речові докази були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для проведення в подальшому ряд необхідних слідчих та процесуальних дій із вказаними предметами, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор та слідчий не прибули. Згідно з наданою перед початком судового засідання заявою слідчий просить розглянути дане клопотання за її відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0000206 від 14.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження при проведенні на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України обшуку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживає ОСОБА_5 14.03.2022, в період часу з 14 год 42 хв по 15 год 27 хв було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Самсунг» сірого кольору, який поміщено до сейф-пакету №GSU1004982; вирізок з ковдри з плямами речовини бурого кольору, який поміщена до сейф пакету №INZ2002909; відрізок ганчірки зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового пакету; сокира, яка поміщена до полімерного пакету блакитного кольору опечатаною биркою; пальто зі слідами речовини бурого кольору, яке поміщено до полімерного пакету блакитного кольору опечатаного биркою.

Постановою старшого слідчого вiд 14.03.2022 вказані предмети та речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000206 від 14.03.2022.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями абзацу першого частини третьої ст. 173 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Вирішуючи наявність правових підстав для задоволення заявленого клопотання про арешт майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що в обґрунтування вказаного клопотання наведено достатно підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, має доказове значення для забезпечення кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати, що тимчасово вилучені предмети та речі під час проведеного на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України обшуку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період часу з 14 год 42 хв по 15 год 27 хв є доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню повністю.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Згідно з Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Керуючись ст. 2, 7, 94, 98, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання cтаршого слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 14.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити повністю.

Накласти арешт на мобільний телефон «Самсунг» сірого кольору, який поміщено до сейф-пакету №GSU1004982, вирізок з ковдри з плямами речовини бурого кольору, який поміщена до сейф-пакету №INZ2002909, відрізок ганчірки зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового пакету, сокиру, яка поміщена до полімерного пакету блакитного кольору опечатаною биркою, пальто зі слідами речовини бурого кольору, яке поміщено до полімерного пакету блакитного кольору опечатаного биркою.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_7