Справа №1-46/12 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/545/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 січня 2021 року щодо зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 січня 2021 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання. Своє рішення суд мотивував тим, що час перебування ОСОБА_7 після 04 грудня 2017 року не є попереднім ув`язненням в розумінні ч.5 ст.72 КК України, а те що його було залишено в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» у зв`язку зі зверненням до слідчих суддів зі скаргами також не є попереднім ув`язненням.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких:

- засуджений вважаючи ухвалу суду необґрунтованою, просив скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 січня 2021 року, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а провадження направити на новий судовий розгляд.

- захисник просила скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 січня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 в повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги засуджений ОСОБА_7 вказував, що він неодноразово звертався до судів з питаннями, які виникали чи виникають під час виконання вироку, а також з інших питань внаслідок чого судами виносились ухвали про тимчасове залишення його в Сумському СІЗО.

Зазначав, що суд першої інстанції порушив діюче законодавство не взявши до уваги норми ст. 4, 5 КК України та ст. 58 Конституції України.

Вказував, що судом першої інстанції було порушено його право на доступ до правосуддя, а саме позбавлено його права на судові дебати та останнє слово.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник адвокат ОСОБА_8 вказувала, що оскаржувана ухвала незаконна, винесена з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Зазначала, що засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ковпаківського районного суду м.Суми з клопотанням про перерахунок попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, а тому вважала, що до нього застосовуються норми вищевказаного Закону з тих підстав, що злочин було вчинено 07 березня 2011 року.

Вказувала, що доводи ОСОБА_7 з приводу зарахування йому у строк покарання строку його перебування як особи, яка відбуває покарання в установі попереднього ув`язнення, а саме: в Сумському слідчому ізоляторі в період з 28 листопада 2017 року по 25 листопада 2019 року, а також з 03 лютого 2020 року по день розгляду клопотання з тих підстав що він є учасником кримінального провадження, за яким постановлявся вирок, знаходять своє підтвердження, а клопотання підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які вимоги апеляційних скарг підтримали, просили їх задовольнити, думку прокурора, який проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого заперечив, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді клопотання ОСОБА_7 належним чином дотримано.

Так, судом першої інстанції встановлено, що вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.08.2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.186, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, п.10 ч.2 ст.115, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28.11.2017 року, постановою Верховного Суду від 01.10.2019 року вирок Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.08.2015 року залишений без змін.

Згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону від 26.11.2015 року, зараховано ОСОБА_7 у строк покарання попереднє ув`язнення з 12.03.2011 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.07.2019 року засудженому ОСОБА_7 , відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції від 26.11.2015 року, у строк покарання зараховано попереднє ув`язнення з 21.06.2017 року по 28.11.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвала набрала законної сили 24.07.2019 року.

Постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 01.10.2019 року вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.08.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 28.11.2017 року залишено без змін.

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про підтвердження доводів ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання з тих підстав, що злочин було вчинено 07 березня 2011 року та інших строків перебування в слідчому ізоляторі колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки у судовому рішенні зазначені достатні мотиви, якими керувався суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого.

Окремо необхідно наголосити, що згідно п. «ґ» абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. При цьому попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили (ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення»), а з 29.11.2017 по теперішній час ОСОБА_7 знаходиться у СІЗО як засуджений, вирок щодо якого набрав законної сили, і не є попередньо ув`язненою особою.

Відповідно п. 10 ст. 3 КПК, кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а згідно п. 24 цієї норми закону судове провадження кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Таким чином, переведення і залишення засудженого в слідчому ізоляторі для участі у інших кримінальних провадженнях, ініційованих ним, не охоплюється п. «ґ» абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), оскільки ці провадження не пов`язані ні з проведенням певних слідчих дій, ні з участю ОСОБА_7 у судових засіданнях в статусах підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили, що відповідно унеможливлює застосування указаної норми закону України про кримінальну відповідальність.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 про ту, що суд першої інстанції не взяв до уваги норми ст..4,5 КК України та ст.58 Конституції України, то колегія суддів також вважає їх необґрунтованими, оскільки ні в апеляційній скарзі, ні під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_7 не вказав, в чому ж виявилося такі порушення.

Що стосується твердження апелянта про порушення права на судові дебати та останнє слово, то колегія суддів дослідивши журнал судового засідання від 12.01.2021 року не вбачає таких порушень, як слідує із звукозапису засуджений ОСОБА_7 надавав суду детальні пояснення і не був обмежений в судовому виступі.

Оскільки істотних порушень норм КПК України, які б виступили підставою для скасування ухвали суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено, то на підставі викладеного ухвала суду є законною, оскільки ухвалена згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованою, оскільки ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 12 січня 2021 відносно засудженого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4