УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя подання начальника Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Токмак Запорізької області, не одруженого, засудженого 09.10.2019 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт, зареєстрованого згідно вироку за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання,
ВСТАНОВИВ:
Начальник Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області підполковник внутрішньої служби ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_4 , засудженого вироком Дарницького районного суду м. Києва від 09.10.2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт.
Як вбачається із матеріалів подання, вирок відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 12.11.2019 року, 27.12.2019 року отриманий Вознесенівським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, у зв`язку з чим заведено особову справу № 1/2020.
У вироку суду зазначено, що ОСОБА_4 не має постійного місця проживання, але зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно довідки УДМС України в Запорізькій області встановлено, що за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 не значиться (арк. о/с 54). З пояснень ОСОБА_5 , 1953 року народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що дану квартиру купувала у чоловіка на ім`я ОСОБА_6 . Гр. ОСОБА_4 їй не відомий. В кв. АДРЕСА_2 він не мешкає та не зареєстрований. Іншої інформації стосовно засудженого вона не має.
27.12.2019 року для встановлення місцезнаходження засудженого Вознесенівським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області розпочато заходи з виявлення ОСОБА_4 , місцезнаходження якого не відоме.
З 14.02.2020 року по 18.05.2020 року ОСОБА_4 перебував у державному розшуку у зв`язку із не встановленням місця перебування.
18.05.2020 року до Вознесенівського РВ в телефонному режимі надійшла інформація від працівників СКР Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про те, що до СКР надійшли матеріали поліції з м. Києва про те, що засуджений був затриманий співробітниками поліції та надав пояснення щодо свого місця проживання, а саме зазначив, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Одночасно з цим надано на електрону пошту копію пояснення засудженого для здійснення невідкладної перевірки факту проживання засудженого органами пробації (арк. о/с 67).
Цього ж дня, до Дарницького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області надіслано запит на перевірку факту проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 .
15.06.2020 року до Вознесенівського РВ філії «Центр пробації» в Запорізькій області надійшли матеріали Дарницького РВ про перевірку факту проживання ОСОБА_4 згідно яких засуджений за даною адресою проживає тимчасово та буде проживати ще на протязі не більше 2-х тижнів, у зв`язку із чим запросити особову справу для виконання за територіальністю не є доцільним (арк. о/с 75-77).
Цього ж дня, здійснено телефонний дзвінок до гр. ОСОБА_4 , який пояснив, що до кінця червня 2020 року він разом з цивільною дружиною ОСОБА_7 будуть мешкати в квартирі, що винаймають за адресою: АДРЕСА_3 , але через високу ціну за оренду даної квартири з липня 2020 року планують знайти нове місце проживання в м. Києві. Засуджений зобов`язався одразу ж повідомити Вознесенівським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області нову адресу свого проживання.
Отриману інформацію, в телефонній бесіді підтвердила і цивільна дружина засудженого ОСОБА_7 (арк. о/с 78).
01.07.2020 року інспектором Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області здійснено телефонний дзвінок до засудженого ОСОБА_4 , та встановлено, що він проживає за адресою: АДРЕСА_3 . У вихідні 4-5 липня 2020 року планує оплатити оренду нової квартири, та перевести свої особисті речі. ОСОБА_4 зобов`язався 06.07.2020 року зателефонувати до Вознесенівського РВ органу пробації та повідомити точну нову адресу мешкання у м. Києві (арк. о/с 84).
06.07.2020 року ні ОСОБА_4 ні цивільна дружина засудженого ОСОБА_7 до Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області не зателефонували, про нове місце проживання не повідомили.
07.07.2020 року для отримання інформації про місце знаходження та перебування засудженого здійснено неодноразові телефонні дзвінки на мобільний телефон до ОСОБА_4 , про те він на дзвінки не відповідає.
Додатково було здійснено дзвінки за мобільним телефоном до цивільної дружини засудженого ОСОБА_7 , але громадянка на дзвінки не відповідає та скидає дзвінок.
07.07.2020 року для встановлення місцезнаходження засудженого Вознесенівським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області розпочато заходи з виявлення ОСОБА_4 , місцезнаходження якого не відоме, та зроблено запити до спеціальних установ м. Запоріжжя, відповідних органів реєстрації, закладів охорони здоров`я за місцем проживання засудженої особи, моргів, територіальних органів Національної поліції України.
Згідно матеріалів Дарницького РВ від 21.07.2020 року, факт проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 не підтвердився (арк. о/с 120-124).
18.08.2020 року здійснено дзвінок за мобільним телефоном до цивільної дружини засудженого ОСОБА_7 , яка повідомила, що приблизно місяць тому вони з ОСОБА_4 розійшлись, та вона виїхала на постійне місце проживання до Дніпропетровської області. Останній раз, з її слів, ОСОБА_4 бачила місця тому в м. Києві на Позняках, місце його перебування на теперішній час їй не відоме, зв`язок з ним не підтримує, іншою інформацією не володіє (арк. о/с 125).
Вжитими заходами місцезнаходження засудженого не встановлено, засуджений на телефонні дзвінки не відповідає, у зв`язку із чим 19.08.2020 року на адресу Вознесенівського ВП було направлено подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів.
02.09.2020 року Вознесенівським ВП складено постанову про заведення оперативно-розшукову справу № 50242002 та оголошення державного розшуку ОСОБА_4 (арк. о/с 131).
23.09.2020 року до Вознесенівського відділу з питань пробації в телефонному режимі надійшла інформація від працівників СКР Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про те, що засуджений був затриманий співробітниками поліції м. Києва та надав пояснення щодо свого місця проживання. Проживає у АДРЕСА_4 (арк. о/с 132-134).
Цього ж дня, до Дарницького РВ філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області надіслано запити для здійснення невідкладної перевірки факту проживання засудженого органом пробації за встановленим місцем проживання.
06.10.2020 року до Вознесенівського РВ надійшли матеріали Дарницького РВ щодо перевірки факту проживання за даною адресою. Встановлено, що адреси: АДРЕСА_5 не існує (арк. о/с 1390140).
21.05.2021 року до Вознесенівського відділу з питань пробації з СКР відділу поліції № 1 надійшло повідомлення про те, що оперативно-розшукова справа за фактом розшуку ОСОБА_4 закрита, у зв`язку із встановленням місця перебування розшукуваного. Відповідно наданої копії постанови по справі про адміністративні правопорушення ОСОБА_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_4 (арк. о/с 161-162).
Цього ж дня до Дарницького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області надіслано запит на перевірку факту проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 .
02.06.2021 року до Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області надійшли матеріали Дарницького РВ з питань пробації, згідно яких за адресою: АДРЕСА_4 , двері квартири ніхто не відчинив. Виклик з номером інспектора було залишено у дверях, за яким ніхто не з`явився. У зв`язку із цим, факт проживання останнього за вищезазначеною адресою не підтвердився (арк. о/с 167-168).
Цього ж дня до Дарницького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області повторно надіслано запит на перевірку факту проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 .
02.06.2021 року до Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області надійшли матеріали Дарницького РВ з питань пробації, згідно яких за адресою: АДРЕСА_4 , двері квартири ніхто не відчинив. Виклик з номером інспектора було залишено у дверях. При спілкуванні з сусідами в усній формі встановити чи дійсно вище вказаний громадянин проживає за вказаною адресою не надалось можливим. Встановити місце знаходження ОСОБА_4 не видалось можливим. У зв`язку із цим, факт проживання останнього за вищезазначеною адресою не підтвердився (арк. о/с 171-173).
17.06.2021 року для встановлення місцезнаходження засудженого Вознесенівським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області розпочато заходи з виявлення ОСОБА_4 , місцезнаходження якого не відоме.
Цього ж дня на адресу Дарницького УП ГУНП в м. Києві надіслано запит на перевірку факту проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 .
15.07.2021 року до Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області надійшли матеріали Дарницького УП ГУНП в м. Києві, згідно яких на неодноразові виходи співробітника поліції за адресою: АДРЕСА_4 , двері квартири ніхто не відчинив. На залишені візитки із мобільним телефоном та з адресою службового кабінету ніхто не відреагував. Таким чином не довелось можливим зустрітись із ОСОБА_4 та довести йому інформацію про необхідність явки до центру пробації. Згідно долученого пояснення ОСОБА_8 , що мешкає на протязі 18 років за адресою: АДРЕСА_6 , встановлено, що сусіда з кв. 105 останній раз бачив приблизно 20.05.2021 року та більше за даною адресою він не з`являвся. Даний громадянин має хворобливий вигляд людини схильної до вживання спиртних напоїв. Як зв`язатися з ним він не знає, бо стосунки не підтримує (арк. о/с 206-208).
Вжитими заходами місцезнаходження засудженого не встановлено.
Згідно повідомлення ВП № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. 11.08.2021 року ОСОБА_4 оголошений у розшук, ОРС № 50402102 (арк. о/с 213-214).
Згідно наявної у справі інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, отриманої 03.11.2021 року за вх. 1308, ОСОБА_4 державний кордон не перетинав (арк. о/с 232).
Відповідно до листа Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_4 допустив вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП, за що УПП у м. Києві винесено постанову серії АПО18 № 574272 від 24.04.2021 року та накладено на засудженого адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. (арк. о/с 229-230).
Згідно довідки УІАН ГУНП в Запорізькій області від 02.11.2021 року, нового кримінального правопорушення не вчинив (арк. о/с 233-235).
Станом на 22.11.2021 року ОСОБА_4 відпрацьованого часу громадських робіт не має. З моменту набрання законної сили вироком Дарницького районного суду м. Києва у відношенні ОСОБА_4 , а саме з 12.11.2019 року пройшло більше 2 років.
Статтею 80 КК України передбачено нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинуваченого вироку та встановлено імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Так, зокрема, приписами п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки у разі засудження до покарання менш суворого. ніж обмеження волі.
Крім того, ст. 80 КК України, передбачає, дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України викладеної у рішенні по справі № 5-324кс15 від 24.12.2015 року, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.
Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України (ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі) не притягувався відповідно вироку суду, яким ОСОБА_4 було б визнано винним в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт не існує. Враховуючи викладене, а також те, що фактично подальше перебування на обліку уповноваженого органу з питань пробації засудженого недоцільно, так як після спливу строків зазначених законодавцем в ч. 1 ст. 80 КК України, обвинувальний вирок втратив належний каральний та превентивний вплив та не відповідає принципам кримінально-виконавчого законодавства, орган пробації звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Інспектор Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_9 подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника органу пробації, подання підтримує з підстав, що викладені в ньому, просила його задовольнити.
Прокурор та засуджений у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Із урахуванням наведеного, враховуючи положення ч. 4 ст. 107 КПК України, відповідно до яких у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, суд вважає за можливим розглянути подане подання за відсутності учасників процесу та без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів фіксування кримінального провадження.
Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи за № 1/2020 р., суд вважає подання обґрунтоване, з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до вироку Дарницького районного суду м. Києва від 09.10.2019 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт.
Вирок набрав законної сили 12.11.2019 року.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.
Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Окрім того, частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.
Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності. При цьому, обов`язковою умовою для такого звільнення є те, що засуджений у межах періоду, зазначеного у статті 80 КК України, не вчинить нового злочину.
Одним із видів покарання є громадські роботи (п. 4 ч. 1 ст. 51 КК України), які у розумінні статті 56 КК України є особливою формою державного примусу, що застосовується судом від імені держави з урахуванням принципу необхідності і достатності до особи, винної у вчиненні злочину, та полягають у виконанні у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт.
Відповідно до приписів ст. 152 КВК України, закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України, є злочином.
Особа визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.
Відомостей щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт), матеріали провадження не містять та суду не надано.
Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.
Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.
Наявність лише факту невиконання засудженим громадських робіт сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24.12.2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».
Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи, врахувавши те що вирок відносно засудженого ОСОБА_4 не був виконаний на протязі більше ніж двох років, а сам засуджений на протязі цього строку не ухилялася від відбування покарання, та не вчинив нового злочину, суд приходить до переконання про можливість та доцільність звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку.
Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Подання начальника Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 09.10.2019 року за ч. 2 ст. 1 ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1