Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6856/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.10.2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.10.2021 року провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст.125 КК України закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В апеляційній скарзі прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_10 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст.125 КК України в суді першої інстанції. Вказує, що ухвала постановлена з істотним порушенням вимог КПК України.Посилається на те, що відповідно до норм КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного судового рішення зазначених вимог закону місцевим судом дотримано не було.

Зокрема, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Відповідно до ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, розпочате на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у разі коли потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, в судовому засіданні суд має закрити провадження.

В ході судового розгляду потерпіла подала до суду письмову заяву про відмову від обвинувачення та просила закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого. Враховуючи те, що потерпіла відмовилась від обвинувачення, суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, оскільки доводи апеляційної скарги прокурора дають достатні підстави вважати, що вказана ухвала суду про закриття кримінального провадження є незаконною та такою, що підлягає скасуванню на підставі ст. 412 КПК України через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Питання щодо можливості закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством при відмові потерпілого від обвинувачення було предметом розгляду об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, за результатами якого ухвалено постанову від 12.02.2020 року у справі № 453/225/19. Також, правові висновки з цього питання містяться і у постанові Верховного суду від 19.03.2020 року у справі № 675/813/19.

Злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII, незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК України як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

Встановлена у п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України заборона закриття кримінального провадження поширюється на осіб, які вчинили злочин, пов`язаний із домашнім насильством, за умови, що слідчі органи пред`явили особі таке обвинувачення і вона мала можливість захищатися від нього.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року№ 2229-VIII визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Одночасно згідно з п. 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень своїй дружині.

Обставиною, що обтяжує покарання в обвинувальному акті визначено - вчинення кримінального проступку щодо подружжя.

Тобто ОСОБА_9 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із домашнім насильством, про це зазначено в обвинувальному акті, ця обставина була визнана обтяжуючою, згідно ст. 67 КК України та він мав можливість захищатися від цього обвинувачення.

За таких обставин, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 не можна було закрити у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_7 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, на чому вірно наголошує прокурор в апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції при закритті провадження щодо ОСОБА_9 не дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвала суду підлягає скасуванню відповідно до вимог ч.1 ст. 412 КПК, п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України із призначенням кримінального провадження до нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 по суті пред`явленого обвинувачення не розглядалося, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості ухвалити своє рішення у цьому кримінальному провадженні.

Під час нового розгляду суд має усунути порушення вимог КПК та ухвалити законне обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.10.2021 року, якою закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: