Справа № 451/1558/19
Провадження № 1-кп/451/19/22
ВИРОК
іменем України

21 лютого 2022 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з уічастю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000328 від 24.10.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Середпільці Радехівського району Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, в даний час перебуває на обліку в центрі зайнятості, не адвокат, не депутат, не нотаріус, раніше судимий вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.09.2020 року за ч.ч.1,2 ст.303, ч.1 ст.307 КК України до покарання у виді пяти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений із випробування на іспитовий строк три роки, який зареєстрований мЛуцьк АДРЕСА_1 та проживає в АДРЕСА_2 ,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України,-

в с т а н о в и в:

За обвинувальним актом ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що 31.07.2018, приблизно о 10 год. 40 хв., маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого за попередньою змовою та в групі із ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний, суспільно- безпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання, скерував ОСОБА_5 в приміщення кредитної спілки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 , де вона ввела в оману працівника кредитної спілки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_6 , використавши, підроблені довідки про доходи на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та на своє ім`я ( ОСОБА_5 ), при оформленні договору кредиту №RD з метою отримання кредитних коштів у розмірі 20 000 гривень, подавши зазначені довідки про доходи із завідомо неправдивими відомостями, а саме підробленими підписами осіб та ксерокопіями відтисків печаток, які видавали та завіряли дані довідки, в результаті отримала кредитні кошти у розмірі 20 000 гривень, які передала ОСОБА_4 , тим самим завдавши матеріальну шкоду кредитній спілці «Самопоміч» на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Окрім цього, ОСОБА_4 , 31.07.2018, приблизно о 10:40 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , заздалегідь, тобто до початку вчинення кримінальних правопорушень, домовившись із ОСОБА_5 , про спільне його вчинення, передав останній довідки Про доходи на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та на її ім`я ( ОСОБА_5 ), які містять завідомо неправдиві відомості про місце їхньої роботи та отриманий дохід, тобто є підробленим, що підтверджується висновком технічної експертизи документів №6/672 від 30.09.2019 року, та в подальшому ОСОБА_5 використала при оформленні договору кредиту з метою отримання кредитних коштів у розмірі 20 000 гривень, достовірно знаючи про те. що документи завідомо підроблені, подала зазначені довідки про доходи у кредитну спілку «Самопоміч» в результаті чого отримала кредитні кошти у розмірі 20 000 гривень, які передала ОСОБА_4 .

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 використав завідомо підроблений документ, заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовившись про спільне його вчинення із ОСОБА_5 , тобто зчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

Від КС «Самопоміч» до суду поступила заява про розгляд справи у відсутності потерпілого та його представника (а.с.17).

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.28, ч.4 ст. 358 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він 31 липня 2018 року звертався до КС «Самопоміч» з метою отримання кредиту, де йому було відмовлено, оскільки кредит можуть отримати лише особи зареєстровані на території Львівської області. Тоді ОСОБА_5 , яка є його двоюрідною сестрою погодилась взяти кредит. Довідки знайшов в мережі інтернет, використали їх та ОСОБА_5 отримала кредит й передала йому кошти. Після написання заяви КС «Самопоміч» він повернув кошти в повному розмірі. Щиро кається у вчиненому та просив його суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

ОСОБА_5 засуджена вироком Буського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2020 року за ч.2 ст.190 та ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень (а.с.71-73).

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.28, ч.4 ст. 358 КК України доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.190, ч.2 ст.28, ч.4 ст. 358 КК КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, відшкодування шкоди, шляхом повернення коштів.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше судимий,на обліку у нарколога не перебуває, відшкодовання шкоди КС «Самопоміч», шляхом повернення коштів.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч.2 ст.190 КК України в редакції чинній на момент вчинення ним кримінального правопорушення (31 липня 2018 року в редакції Закону №270-VІ від 15.04.2018 року) у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Так, відповідно до ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Беручи до уваги те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020 року, була посилена кримінальна відповідальність санкції ч.2 ст.190 КК України, тому в силу положень ч.2 ст.5 КК України вказаний Закон не має зворотної дії в часі, а тому застосуванню підлягає закон про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 .

Покарання за ч.2 ст.28, ч.4 ст. 358 КК України повинно бути призначено в межах санкції статтей у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкцій ч.2 ст.190 КК України в редакції чинній на момент вчинення ним кримінального правопорушення (31 липня 2018 року в редакції Закону №270-VІ від 15.04.2018 року) та ч.2 ст.28, ч.4 ст. 358 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України.

Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.09.2020 року за ч.ч.1,2 ст.303, ч.1 ст.307 КК України до покарання у виді пяти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений із випробування на іспитовий строк три роки (а.с.64-70).

На підставі ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Процесуальних витрат у справі не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст.ст.373,374 ККПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.28, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.190 КК України ( в редакції Закону №270-VІ від 15.04.2018 року) у виді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

за ч.2 ст.28, ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу пятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У відповідності до положень ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді штрафу сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.09.2020 року виконувати окремо.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1

Вирок суду виготовлений в нарадчій кімнаті 21 лютого 2022 року.