Провадження № 1-в/537/95/2021
Справа № 1-245/2011
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області подання начальника Глобинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді штрафу, призначеного обвинувальним вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.06.2011 року, у зв`язку із закінченням строків давності,
в с т а н о в и в :
Начальник Глобинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді штрафу в розмірі 550 грн., призначеного вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.06.2011 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, визначених ст.80 КК України.
Подання обґрунтоване тим, що вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 02.06.2011 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 550 грн. Вирок набрав законної сили 16.06.2011 року. Вирок відносно ОСОБА_4 надійшов на виконання до Глобинського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області 25.06.2021 року. Враховуючи, що з моменту набрання вироком законної сили минув визначений у ч.1 п.1 ст. 80 КК України строк давності виконання обвинувального вироку, а також те, що факт ухилення від відбування покарання у вигляді штрафу не був встановлений, засуджений нового злочину не вчинив, просили подання задовольнити.
Представник Глобинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області не з`явився в судове засідання, хоча був повідомлений про місце і час розгляду справи.
Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про місце і час розгляду справи. Надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти задоволення подання.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно статті 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 Кримінального кодексу України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох роківу разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Згідно частини 3 статті 80 Кримінального кодексу України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності подвоюються.
Відповідно до частини 4 статті 80 Кримінального кодексу України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Отже, статтею 80 Кримінального кодексу України регулюється порядок звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлюються імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Верховним Судом України в постанові від 24.12.2015 в справі 5-324кс15 вказано, що правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання. Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. При цьому ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві повинно відповідати складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК, отже особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку. Несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.
Судом встановлено, що вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.06.2011 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.263 КК України із призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 550 грн.
Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду. Вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.06.2011 року набрав законної сили 18.06.2011 року.
Відповідно до частини 1 статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Відомостей про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали провадження не містять. Із довідки №31-19082021/53210, сформованої 19.08.2021 року, вбачається, що ОСОБА_4 після ухвалення вироку Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області від 02.06.2011 року винуватим у вчиненні будь-якого іншого злочину не визнавався, обвинувачення чи підозра у вчиненні нового злочину йому не пред`являлася.
Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про вчинення засудженим нового злочину чи ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком суду, а відтак, відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку.
З цих підстав суд приходить до висновку, що строки виконання обвинувального вироку Крюківського районного суду м. Кременчука від 02.06.2011 року відносно ОСОБА_4 , визначені статтею 80 Кримінального кодексу України, закінчились, оскільки з моменту набрання вироком законної сили минуло більше двох років, перебіг давності не зупинявся та не переривався, а тому подання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.80 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Подання начальника Глобинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавськї області від 02.06.2011 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, визначених ст.80 КК України.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду, через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1