Справа № 991/227/22
Провадження № 1-кс/991/231/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].
17 січня 2022 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі слідчий суддя), секретар судового засідання Юлія БЕНДЮЖИК.
Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].
Інформація у скарзі відсутня.
Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1-4].
Інформація у скарзі відсутня.
Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].
Інформація у скарзі відсутня.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1-6].
Скаржник: ОСОБА_2
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].
Вирішується питання за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР).
Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].
Слідчий суддя встановив.
ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
У своїй скарзі заявник посилається на те, що 31 грудня 2021 року він подав заяву до Офісу Генерального прокурора про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382 та ст. 396 КК України, за фактом невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у справі № 420/8100/21. Скаржник посилається на порушення Офісом Генерального прокурора вимог ст. 214 КПК України та просить зобов`язати прокурора Офісу Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР за його заявою.
Заявник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити. Зазначив, що його повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень стосувалося саме складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 382 (невиконання судового рішення) та ст. 396 (приховування злочину) КК України.
Уповноважена особа Офісу Генерального прокурора про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином, але у судове засідання не з`явилася, проте її відсутність не перешкоджає розгляду скарги.
Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.
Відповідно до вимог ч. ч. 1-2 ст. 33-1 КПК України, Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України, ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
Відповідно до вимог примітки ст. 45 КК України, корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до КК України вважаються кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду є вчинення злочину особою, яка обіймає будь-яку з посад, визначених п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, кримінальне провадження належить до підсудності Вищого антикорупційного суду у разі, якщо розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України, кримінальне провадження належить до підсудності Вищого антикорупційного суду за умови, що злочин, передбачений ст. 369 або ч. 1 ст. 369-2 КК України вчинено щодо службової особи, визначеної у ч. 4 ст. 18 КК України або у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.
За таких обставин, належність кримінального правопорушення до підсудності Вищого антикорупційного суду визначається сукупністю вимог до його предметної підсудності (умов підсудності), які встановлені ч. 1 ст. 33-1 КПК України, а саме: належністю кримінального правопорушення до переліку корупційних злочинів, зазначених у примітці до ст. 45 КК України або/та кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 КК України та обов`язковою наявністю хоча б однієї з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Зі змісту скарги, долучених до неї матеріалів і наданих у судовому засіданні пояснень, видно що ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про можливе вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382 та ст. 396 КК України, що не належить до сфери здійснення судового контролю слідчими суддями Вищого антикорупційного суду, оскільки не відносяться до його предметної підсудності відповідно до вимог ч. 1 ст. 33-1 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що вирішення цієї скарги знаходиться поза межами судового контролю слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, що передбачено вимогами ч. 2 ст. 33-1 КПК України, і підстави для її задоволення відсутні.

Слідчий суддя, з огляду на викладене, керуючись положеннями ст. ст. 33-1, 216, 303-304, 306, 376 КПК України, дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].
Висновки слідчого судді [3-1].
Слідчий суддя постановив.
У задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовити.
Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3-2].
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складений та оголошений учасникам судового провадження 18 січня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1