Кримінальне провадження № 1-кп/760/1778/21
Справа №760/8534/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

та обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР 29.12.2016 за №0015485, по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могілів - Подільського Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

в с т а н о в и в :

як встановлено в судовому засіданні 10.12.2016, приблизно о 16.20 год., на другому поверсі сходинок гуртожитку на АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник конфлікт на ґрунті неприязних відносин, в ході якого ОСОБА_7 умисно наніс один удар ногою у ділянку лівої ключиці ОСОБА_4 , внаслідок якої потерпілий отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням уламків, після чого наніс декілька ударів ногами в область голови та тулуба ОСОБА_4 , спричинивши останньому, згідно з висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 474/Е від 26.04.2017 середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини не визнав та показав суду, що умисних ударів ОСОБА_4 ногами по тулубу і голові, у тому числі в ділянку лівої ключиці не наносив. Щодо механізму отриманого ОСОБА_4 тілесного ушкодження зазначив, що після словесного конфлікту з останнім він взяв потерпілого за одяг і трохи підняв, вони стали штовхатися. Під час штовханини ОСОБА_4 , який був в стані алкогольного сп`яніння, перечепився ногами і впав на лівий бік, а він впав на нього зверху тому що потерпілий в цей час також тримав його за одяг. Тобто, обвинувачений вважає, що всі тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_4 отримав в результаті падіння, а не умисних ударів. Просив його виправдати, відмовити у задоволенні цивільного позову.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 10.12.2016, приблизно 17.00 год., він сидів на сходах другого поверху гуртожитку, в якому проживає на АДРЕСА_2 та курив. До нього підійшов ОСОБА_7 разом з донькою та почав звинувачувати його в протиправній поведінці відносно його доньки, начебто він виражався брутальному лайкою в її бік щоб не бігала по коридору. Після чого донька ОСОБА_7 пішла нагору, а у нього з ОСОБА_7 виник словесний конфлікт під час якого ОСОБА_7 вдарив його ногою в ліве плече, намагаючись вдарити в голову. Від удару він впав на підлогу, а ОСОБА_7 продовжував бити його ногами, наніс приблизно десять ударів. На його крики вибігла сусідка ОСОБА_8 , яка покликала його дружину. Потім була викликана поліція та швидка допомога, яка його госпіталізувала. Крім того, ОСОБА_4 заперечував вживання ним алкогольних напоїв в день конфлікту.

Разом з тим, даний факт спростовується висновком експерта №474/Е від 26.04.2017 відповідно до якого на момент госпіталізації у потерпілого був наявний запах алкоголю. Недовіряти даним твердженням експерта у суду підстав немає.

Також потерпілий просив стягнути з ОСОБА_7 на його користь 4 461, 06 грн. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 підтримав цивільний позов.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що потерпілий ОСОБА_4 є її чоловіком і вони разом мешкають у гуртожитку, де проживає й ОСОБА_7 10.12.2016, приблизно о 17.00 год., її чоловік ОСОБА_4 пішов курити на сходи. Приблизно о 17.20 год. зчинився галас на коридорі, її покликала сусідка повідомивши, що б`ють її чоловіка. Коли вона вийшла із кімнати то побачила, що її чоловік лежить на підлозі, а поруч стоїть ОСОБА_7 . Вона не була очевидцем початку конфлікту, проте бачила як обвинувачений наніс удар ногою її чоловікові по плечу. Також вона побачила ОСОБА_10 , який в цей момент бив її чоловіка по ногах, а ОСОБА_7 по голові. Вона викликала співробітників поліції і швидку допомогу. В подальшому її чоловікові діагностували перелом ключиці.

Свідок ОСОБА_11 , яка теж мешкає у зазначеному вище гуртожитку, показала суду, що у той день, 10.12.2016, приблизно о 17.10 год., вона почула сильний грохот в коридорі, вийшла з кімнати та побачила як сусідка ОСОБА_9 (дружина ОСОБА_4 ) побігла в напрямку кухні. Потім вона побачила на сходах потерпілого ОСОБА_4 , який підводився з колін. Поруч перебували сусіди ОСОБА_10 і ОСОБА_7 , а останній сказав, що ОСОБА_4 впав сам. Зі слів свідка конфлікт відбувся через образу ОСОБА_7 на потерпілого ОСОБА_4 щодо його дитини, яка заважала своїми гучними іграми у коридорі гуртожитку.

Свідок ОСОБА_10 , який проживає разом у зазначеному вище гуртожитку, суду показав, що цього дня, 10.12.2016, він разом із ОСОБА_7 приїхали з роботи. Через деякий час його дружина повідомила, що на коридорі бійка. Коли він вибіг із кімнати то побачив, що ОСОБА_7 і ОСОБА_4 перебувають обидва на підлозі і тримають один одного. При цьому ОСОБА_7 утримував руку ОСОБА_4 , а останній тримав обвинуваченого за шию. Більше нікого поруч не було. Вже потім повиходили інші сусіди та з`ясували, що конфлікт виник із-за потерпілого, а саме що останньому не подобається біганина дітей по коридорах гуртожитку і він образив доньку обвинуваченого. Свідок заперечив що ОСОБА_7 наносив удари потерпілому ОСОБА_4 .

Разом з тим, дані показання свідка спростовуються показаннями інших свідків у даному кримінальному провадженні, які були допитані в судовому засіданні.

Крім того, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, які суд вважає достатніми, належними та допустимими, а саме:

-згідно з висновком експерта №474/Е від 26.04.2017 дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_4 свідчать про те, що на момент звернення за медичною допомогою 10.12.2016 о 16.56 год. у нього мали місце як легкого так і середнього ступеня тілесні ушкодження ( т.1 а.с.95-99);

-згідно з даними протоколу проведення слідчого експерименту від 06.07.2017 (у присутності понятої), відповідно до яких була відтворена подія 10.12.2016 (т.1 а.с.100-107);

-даними висновку судово-медичного експерта №1350/Е від 12.10.2017 відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_4 мали місце такі тілесні ушкодження: садно лівої тім`яної ділянки; закритий уламковий перелом акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням уламків. Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, з урахуванням обставин справи, у тому числі і часових даних у своїй сукупності, експерт ствердив, що дані ушкодження спричинені травмуючою дією тупих предметів, могли утворитись 10.12.2016 за обставин вказаних ОСОБА_4 в протоколі слідчого експерименту (т.1 а.с.108-113).

З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю і його умисні дії, які виразились в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України.

Позицію захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили виправдати останнього у зв`язку з його невинуватістю у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, суд вважає такою, як уникнення останнім покарання.

Зокрема, захисник посилається, у тому числі, на недостатність доказів винуватості ОСОБА_7 , які зібрані з порушенням вимог КПК України, при цьому наполягала на проведенні повторного слідчого експерименту подій 10.12.2016 саме в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Однак, така процесуальна дія вже була проведена в ході досудового розслідування і проведення повторної такої процесуальної дії суд вважає недоцільним.

Також захисник в ході судового розгляду поставила під сумнів висновки судово-медичних експертиз відносно потерпілого ОСОБА_4 .

З цього приводу суд зауважує, що експерти були попереджені слідчим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку і недовіряти цим висновкам у суду теж немає підстав.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд враховує, що останній має постійне місце реєстрації і проживання, характеризується позитивно, має сім`ю, тобто соціальні зв`язки, постійно з`являвся в судові засідання не намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст.ст.66,67 КК України обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи давність подій, які відбулись, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 в частині стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 4 461,06 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі, в частині моральної частково виходячи з наступного.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду №5 від 25.05.2001 та №1 від 27.02.2009, розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких завдав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тому суд вважає, що на користь потерпілого ОСОБА_4 підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 15 000 грн.

Судові витрати суд покладає на ОСОБА_7 , речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.368,374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 та.п.2 ч.2 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 матеріальні збитки в розмірі 4 461 (чотири тисячі чотириста шістдесят одну) грн. 06 коп. та 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судово-медичної експертизи 1 619 (одну тисячу шістсот дев`ятнадцять) грн. 10 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Солом`янський районний суд м. Києва.

Суддя: ОСОБА_1