Ухвала

31 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 644/7203/19
провадження № 51 1444 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 28 вересня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0002040,
встановив:
15 липня 2021 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду касаційну скаргу засудженого через її невідповідність вимогам п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху

і надано строк для усунення недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що

у разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, вона буде повернена особі, яка її подала.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду ОСОБА_4 направив нову касаційну скаргу, проте приписів ст. 427 КПКне дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунув.

Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Так, засуджений ОСОБА_4 порушує питання про скасування вироку Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 28 вересня 2020 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Однак, вважаючи оскаржувані судові рішення незаконними, засуджений

в обґрунтування своєї позиції, всупереч вказівкам, викладених в ухвалі Касаційного кримінального суду від 15 липня 2021 року, знову заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження (ст. 411 КПК) та просить перевірити оскаржувані судові рішення на предмет повноти судового розгляду ( ст. 410 КПК), що відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту та відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, то відсутність у ній обґрунтуванняз підстав, передбачених у ст. 438 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, про що було раніше наголошено засудженому в зазначеній ухвалі Верховного Суду.

Крім того, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга не містить чітких вимог

до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК. Частиною 1 ст. 436 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни,

а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

В прохальній частині касаційної скарги засуджений вказує на необхідність скасування вироку місцевого суду, проте не порушує питання про відповідне скасування ухвали апеляційного суду, якою цей вирок було залишено без змін. Вказане позбавляє можливості встановити дійсну позицію засудженого щодо результатів касаційного розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин, касаційна скарга засудженого разом з усіма доданими до неї документами підлягає поверненню.

Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 28 вересня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3