Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/239/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт, внесеного 04.11.2020р. до ЄРДР за №0000673 за обвинуваченням-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не одруженого, працює оператором ТОВ «Платі Юкрейн Лімітед» м.Виноградів, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 03.11.2020р., близько 22.00 години, знаходячись на подвір`ї дворогосподарства АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, під час конфлікту з рідним батьком ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з метою спричинення тілесних ушкоджень, зайшов в будинок, у спальній кімнаті взяв кухонний ніж, після чого повернувся на подвір`я дворогосподарства, де тримаючи ніж у правій руці, умисно наніс ним близько чотирьох ударів ОСОБА_6 в область тулуба, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: відкритої рани черевної стінки з евентрацією кишківника, різаної рани грудної клітки зліва та лівої верхньої кінцівки, травми іншої або декількох частин тонкої кишки (проникаюче поранення), які за даними медичної документації, виникли 03.11.2020р. від дії колюче-ріжучого предмету, та які згідно висновку судово-медичної експертизи за №216 від 24.11.2020р. та п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Такі висновки суду відповідно до вимог ч.3 ст.370 КПК України грунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах справи, які підтверджені доказами, безпосередньо сприйнятими, дослідженими, оціненими судом згідно зі статтею 94 КПК України, зокрема, власними показаннями обвинуваченого, який не заперечував факту заподіяння ним ножем тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , а також показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , даними протоколів слідчих дій, висновками судових експертиз та іншими письмовими доказами.

Так, обвинувачений в судовому засіданні свою вину у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково. Разом з тим, підтвердив і не заперечував факту заподіяння ним ножем тілесних ушкоджень потерпілому своєму батькові ОСОБА_6 . Вказав, що конфлікт виник з вини самого батька, який будучи п`яним замахнувся на його бабку та хотів її вдарити, а він захищав своїх близьких. Зокрема, 03.11.2020р. біля 22.00 години, він вже спав, коли почув на подвір`ї крик. Від цього він налякався та вхопивши ніж, який попався під руки, вибіг на подвір`я, де побачив, що потерпілий замахнувся на його бабку. Захищаючи її і перебуваючи у страху перед п`яним батьком, він наніс удар ножем, скільки раз наносив удари він не пам`ятає. Вважає, що не правильно поступив, але все сталось спонтанно.

Допитаний по справі потерпілий ОСОБА_6 в суді показав, що обвинувачений є його рідний син. В той день 03.1.2020р., вже вечором він, будучи п`яним, прийшов на подвір`я будинку своєї колишньої тещі, щоб поговорити із дружиною. Потім підійшла теща та почала кричати, а за нею підбіг його син, і щось блиснуло, і він отримав поранення у черево, порізані лікоть і рука. Прийшов до свідомості вже у реанімації. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого він не має.

Свідок ОСОБА_7 в суді показав, що він працює фельдшером в с.Чорнотисово, Берегівського району. Повертаючись і з м.Виноградів 03.11.2020р. після обіду бачив, як біля будинку по АДРЕСА_1 стояв поліцейський автомобіль, на повір`ю відбувались «якісь розборки». Вже вечором того ж дня, його викликали до будинку по АДРЕСА_1 , де на подвір`ю на лавці лежав потерпілий і стогнав, у нього були серйозні рани- проникаюча рана черева, порізи, його поклали до карети «Швидкої допомоги» та надали першу медичну допомогу. Потерпілий був в стані сп`яніння. Його доставили до ЦРЛ, де провели термінову операцію.

Свідок ОСОБА_8 в суді показала, що обвинувачений є її внуком, а потерпілий- колишній зять, проживає окремо і з ним вона не спілкується. 03.11.2020р. потерпілий прийшов до її будинку і кричав, ображав її та дочку нецензурними словами, у зв`язку з чим вона викликала працівників поліції. Близько 15.00 години приїхали працівники поліції, за агресивну поведінку потерпілого склали на нього два протоколи. Проте вже вечором біля 22.00 години, потерпілий, після прийняття спиртного, знову через огород прийшов до них додому у двір, почав кричати, вона з дочкою вибігли у двір, внук в цей час спав. Потерпілий бігав по двору, кричав, замахувався на них, вона дуже кричала. Потім прибіг внук та вдарив потерпілого, вона ножа не бачила. Вона взяла цей ніж із землі і кинула за вербу, потім передала його поліції. Викликали «Швидку» та поліцію.

Оскільки зазначені свідки в суді дали беззаперечні відомості з приводу обвинувачення, які повністю узгоджуються з показами як самого потерпілого і обвинуваченого, так і безпосередньо досліджених в судовому засіданні сукупністю інших письмових доказів, в суді не встановлено будь-якої заінтересованості цих свідків в справі, а відтак суд, належно оцінивши їх, обґрунтовано покладає їх покази в суді в основу обвинувачення, визнаного судом доведеним. Зокрема, підстав сумніватися в об`єктивності показань цих допитаних у суді свідків, судом не встановлено, дані показання повністю узгоджуються між собою та підтверджуються даними, що містяться в письмових доказах по справі: даними протоколів слідчих дій, висновками судових експертиз та іншими письмовими доказами.

Так, даними Витягу з кримінального провадження від 03.11.2020р. /а.п.1-2/, даними Рапорту старшого чергового Виноградівського відділення поліції Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області О.Погоріляка від 03.11.2020р. /а.п.3/, з якого вбачається, що 03.11.2020р. о 23.50 годині до чергового відділення надійшло повідомлення від лікаря приймального відділення Виноградівського РЛ про те, що 03.11.2020р. у відділення доставлено громадянина ОСОБА_6 , 1977 р.н. з діагнозом різана рана черева, зі слів якого дані тілесні ушкодження він тримав від свого сина.

Ці дані повністю доповнюються даними заяви від 03.11.2020р. /а.п.9/, в якій ОСОБА_8 дала добровільну згоду працівникам поліції на проведення огляду її дворогосподарства по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 03.11.2020р. /а.п.10/ за участю понятих було проведено огляд подвір`я дворогосподарства по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_8 , де під час огляду було виявлено та вилучено ніж по типу кухонного з рукояткою чорного кольору загальною довжиною рукоятки 14 см. та довжиною леза 20 см., на якому наявні маркування «Sabatier х50 CrMoV 15» «Richardson Sheffield Sinse 1839», який було упаковано в спецпакет.

З протоколу огляду місця події від 03.11.2020р. /а.п.13-15/ за участю лікаря та понятих в приміщенні хірургічного відділення Виноградівської ЦРЛ було проведено огляд речей потерпілого ОСОБА_6 , а саме синьої футболки з РБК, червоної кофти з РБК, сірі джинси з РБК, сині спортивні штани з РБК та чорної куртки з РБК, які були упаковані в спец пакет.

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду від 06.11.2010р. /а.п.59-61/ на ніж, вилучений з місця огляду події та речі потерпілого, було накладено арешт.

Окрім того, механізм та локалізація отриманих потерпілим тілесних ушкоджень в результаті конфлікту з обвинуваченим, узгоджуються та доповнюються даними висновку судово-медичної експертизи за №216 від 24.11.2020р. /а.п.78-80/, з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_6 встановлена наявність клінічно підтверджених, тілесних ушкоджень у вигляді «відкрита рана черевної стінки з евентрацією кишківника. Різані рани грудної клітини зліва та лівої верхньої кінцівки. Травма іншої або декількох частин тонкої кишки (проникаюче поранення)» які виникли 03.11.2020р. від дії колюче-ріжучого плоского предмету.

Тілесне ушкоджень у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкої кишки є небезпечними для життя у момент їх спричинення, і за цією ознакою, згідно пункту 2.1.3/к "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року "Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України" відносяться до ТЯЖКИХ ТІЛЕСНИХ УШКОДЖЕНЬ.

Тілесні ушкодження у вигляді різаних ран тулуба та кінцівок - це ушкодження, що спричиняють розлад здоров`я тривалістю більше 6 днів але не більше 21 дня і за цією ознакою, у відповідності з пунктом 2.3.1/а "Правші судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року "Про розвиток та вдосконалення судово- медичної служби України" їх слід кваліфікувати як ЛЕГКІ ТІЛЕСНІ УШКОДЖЕННЯ що спричинили короткочасний розлад здоров`я та незначну стійку втрату працездатності. Ці тілесні ушкодження у потерпілого виникли при обставинах та в строки, на які вказує потерпілий.

Враховуючи анатомічну локалізацію наявних тілесних ушкоджень в громадянина ОСОБА_6 (живіт, грудна клітка зліва, нижня третина лівого передпліччя і кисті по ульнарній стороні, ліва лопатка, ліва бокова поверхня грудної клітки) виникнення їх (ушкоджень) при падінні потерпілого ОСОБА_6 з висоти власного зросту - малоймовірне.

З даних Висновку експерта №101 від 23.11.2020р. /а.п.94-97/ вбачається що при судово-цитологічному дослідженні кухонного ножа, вилученого в ході огляду місця події в АДРЕСА_1 , кров та епітеліальні клітини людини не знайдені.

Даними висновку експерта №587 від 11.11.2020р. /а.п.104-105/ стверджено, що кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО.

Даними висновку експерта №588 від 11.11.2020р. /а.п.112-113/ стверджено, що кров підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Даними висновку експерта №592 від 16.11.2020р. /а.п.120-125/ стверджено, що кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглюти¬ніном анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО.

У всіх слідах на футболці, светрі, штанах, джинсах та куртці потерпілого ОСОБА_6 , знайдена кров людини. При встановленні групової належності крові у слідах на речових доказах за ізосерологіч¬ною еритроцитарною системою АВО у o5.№№ 1-14 виявлені антиген В та ізогемаглюти- нін анти-А. Отже, кров на футболці, на светрі, на штанах, на джинсах та на куртці могла походити від людини з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А, в тому числі від потерпілого ОСОБА_6 . Невиявлення анти гена А, властивого крові підозрюваного ОСОБА_5 , дозволяє виключити можливість походження крові у цих стадах на речових доказах від нього.

Відповідно до даних висновку експерта №75-мк від 02.12.2020р. /а.п.133-162/ при досліджені предметів одягу від потерпілого ОСОБА_6 , а саме: синьої футболки з РБК, червоної кофти з РБК, сірі джинси з РБК, сині спортивні штани з РБК та чорної куртки з РБК- були виявлені розриви тканин, розташовані в ділянці лівого бокового шва куртки в ділянці верхньої третини задньої поверхні лівого рукава куртки, які виникли внаслідок надмірного розтягу тканини. Окрім того, виявлені різані пошкодження, які виникли одномоментно, в результаті дії гострого краю гострого предмета через складки тканини. Решта пошкоджень за своїм характером є колото-різаними, при цьому частина з них утворилась по складному механізму дії гострого предмета- комбінація механізму проколювання з розрізанням та розрізання. Дані колото-різані пошкодження виникли в результаті не менше 8- разової дії гострого плоского колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа.

Крім цього, судом було взято до уваги наступні докази, які характеризують особу обвинуваченого /а.п.175-181/: довідку Виноградівської районної лікарні №2141/2020 від 16.11.2020р., згідно якої ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра та лікаря-фтизіатра не перебуває; довідку Виконкому Сасівської сільської ради Виноградівського району про склад сім`ї №480 від 04.11.2020р., згідно якої ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_1 разом з бабкою, матір`ю та сестрою; характеристику видану Виконкомом Сасівської сільської ради Виноградівського район від 04.11.2020р., згідно якої ОСОБА_5 за місцем проживання та роботи (Довідка з ТОВ «Платі Юкрейн Лімітед» за №36 від 08.06.2021р.) зарекомендував себе виключно з позитивної сторони; вимога про судимість, згідно якої він раніше не був судимий.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оцінюючи покази обвинуваченого з приводу того, що він не хотів нанести потерпілому тяжкі тілесні ушкодження та вирішуючи питання про наявність в його діях умислу на умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого даного діяння, зокрема, враховує спосіб та знаряддя злочину- наявність у обвинуваченого ножа, кількість, характер та локалізацію ножового поранення- зокрема, нанесення не менше 8-ми ударів ножем саме в місце розташування життєво важливих органів- живіт, грудна клітка зліва, нижня третина лівого передпліччя, ліва лопатка, ліва бокова поверхня грудної клітки, а також довжина зануреної частини клинка.

Зокрема, відповідно до даних висновку експерта №75-мк від 02.12.2020р. /а.п.133-162/ при досліджені предметів одягу потерпілого ОСОБА_6 , встановлено, що колото-різані пошкодження виникли в результаті не менше 8- разової дії гострого плоского колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа.

Так, відповідно до Висновку судово-медичної експертизи №216 від 24.11.2020р. /а.п.78-80/ у потерпілого ОСОБА_6 встановлені тілесні ушкодження у вигляді «відкрита рана черевної стінки з евентрацією кишківника. Різані рани грудної клітини зліва та лівої верхньої кінцівки, травма іншої або декількох частин тонкої кишки (проникаюче поранення)» які виникли 03.11.2020р. від дії колюче-ріжучого плоского предмету. Анатомічна локалізація наявних тілесних ушкоджень в громадянина ОСОБА_6 (живіт, грудна клітка зліва, нижня третина лівого передпліччя і кисті по ульнарній стороні, ліва лопатка, ліва бокова поверхня грудної клітки).Тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкої кишки є небезпечними для життя у момент їх спричинення, і за цією ознакою відносяться до ТЯЖКИХ ТІЛЕСНИХ УШКОДЖЕНЬ, що дає підстави для висновку про те, що обвинувачений з великою силою наніс декілька (не менше 8-ми) ударів ножем у життєво важливі органи, а відтак діяв саме з прямим умислом на завдання тяжких тілесних ушкоджень. Аналіз даних обставин в їх сукупності дає суду обгрунтовані підстави стверджувати, що виявлені у потерпілого тяжкі тілесні ушкодження було наслідком дій обвинуваченого, а відтак суд приходить до висновку, що його дії слід кваліфікувати саме як умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Посилання захисника обвинуваченого в судовому засіданні на те, що обвинувачений скоїв інкримінований йому злочин при перевищені меж необхідної оброни, оскільки він захищався від ОСОБА_6 , який був п`яний та вдарив обвинуваченого, а тому його дії слід перекваліфікувати на ст.124 КК України, суд не може прийняти до уваги, оскільки вони повністю спростовуються вище дослідженими у судовому засіданні доказами, а відтак суд визнає ці посилання необґрунтованими та безпідставними, та розцінює як лінію захисту у суді з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної та достатньої в цій обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Стан необхідної оборони виникає як у момент вчинення суспільно небезпечного посягання, так і в разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Проаналізувавши ситуацію, що передувала заподіянню тілесних ушкоджень потерпілому, суд дійшов висновку, що в обстановці, яка склалася між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_9 .Черкуном 03.11.2020р., останній у стані необхідної оборони, у розумінні положень ст.36 КК України, не перебував.

При цьому суд, спростовуючи доводи сторони захисту щодо перебування обвинуваченого під час вчинення злочину в стані необхідної оборони, зазначає про те, що з боку потерпілого не було безпосереднього нападу на обвинуваченого, крім того, потерпілий не мав при собі предметів для заподіяння тілесних ушкоджень. Навпроти, сам обвинувачений, даючи показання у суді, не заперечував та підтвердив, що «почувши крики на подвір`ї, вибігаючи з кімнати прихопив з собою ножа», яким і наніс потерпілому не менше 8-ми ударів.

Враховує суд і те, що між сваркою на подвір`ї та безпосереднім конфліктом, під час якого були заподіяні тілесні ушкодження потерпілому, минув деякий час, тобто обвинувачений міг уникнути цього конфлікту. На підставі наведеного суд дійшов висновку щодо відсутності в обстановці, яка склалася між потерпілим та обвинуваченим, реальної загрози життю останнього, оскільки не відбулося такого посягання, яке би викликало у нього невідкладну необхідність заподіяти потерпілому шкоди здоров`ю, необхідної для негайного відвернення посягання, а відтак суд встановив, що дії обвинуваченого мали інші, аніж захист, мотиви.

Таким чином, у суду не має підстав вважати, що в цій обстановці, яка склалась, обвинувачений діяв у стані необхідної оборони, а відповідно й підстав для перекваліфікації дій останнього на менш тяжке кримінальне правопорушення, як про те стверджує захисник, не має.

У судовому засіданні та у справі також не встановлено даних, які б давали суду підстави вважати, що нанесення потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень вчинено обвинуваченим із необережності. Ці тілесні ушкодження обвинувачений вчинив під час побутової сварки, яка відбувалась між ним та потерпілим на побутовому грунті.

Крім цьому суд бере до уваги і спрямованість та силу завданих потерпілому серію ударів ножем- не менше 4-х у життєво важливі органи- грудну клітку та живіт, а застосовування при цьому ножа, якраз і свідчать про те, що він умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, застосовуючи насильство із використанням ножа.

Наведенні висновки суду повністю узгоджуються і доповнюються висновками судово-психіатричної експертизи, яка була проведена фахівцями Берегівської обласної психіатричної лікарні.

Так, Висновком судово-психіатричної експертизи №173 від 26.11.2020р. /а.п.167-170/ також встановлено, що ОСОБА_5 на час скоєння інкримінованого йому злочину і на теперішній час психічними захворюваннями не страждав і не страждає на даний час. Інкриміноване йому діяння скоїв у стані, коли міг віддавати собі звіт у своїх діях, керувати ними, розуміти їх протизаконність і наказуємість. Поведінка обвинуваченого в судовому засіданні, не викликала у суду сумнівів в його психічній повноцінності, у зв`язку з чим по даним підставам суд визнає його осудним у відношенні скоєного ним кримінального правопорушення.

Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення, а відтак підлягає покаранню за вчинений ним злочин, оскільки такий вчинив у стані осудності.

Вирішуючи питання про обрання міри та виду покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь та характер небезпечності вчиненого злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, за яких був скоєний злочин і які пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

Зокрема, як встановлено в судовому засіданні, до вчинення кримінального правопорушення обвинувачений позитивно характеризувався по місцю проживання та роботи, на обліку лікарів нарколога, фтізіатра та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на даний час займається суспільно-корисною працею, працює на посаді оператора в ТОВ «Платі Юкрейн Лімітед» м.Виноградів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає його щире розкаяння, разом з тим обставин, що обтяжують його покарання- на досудовому слідстві та у суді не встановлено.

За сукупністю таких обставин, враховуючи необхідність відповідності характера і ступені суспільної небезпечності злочину обставинам його скоєння та особистості винного, а саме те, що він до вчинення даного кримінального правопорушення виключно позитивно характеризувався по місцю проживання та роботи, на обліку лікарів нарколога, фтізіатра та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, займається суспільно-корисною працею, зважуючи і на негативну поведінку потерпілого, яка передувала скоєнню даного злочину та відсутність з його боку будь-яких матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого, а відтак, керуючись принципом, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення підсудного, а також запобігання вчиненню нових злочинів як самим підсудним, так і іншими особами, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення підсудного (ст.ст.50 п.2, 65 п.2 КК України), а тому суд, з урахуванням позиції державного обвинувача, приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого все- ж можливе в умовах без ізоляції його від суспільства, і йому слід призначити покарання в межах санкцій ч.1 ст.121 КК України із застосуванням іспитового строку відповідно до правил, передбачених ст.ст.75-76 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати загальним вимогам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, щодо необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.

Цивільний позов по справі потерпілим не заявлений.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України .

Судові витрати по справі відсутні.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до обвинуваченого не застосовується.

Керуючись ст.ст. 94, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

В порядку ст.ст.75-76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до обвинуваченого не застосовується.

Речові докази по справі:

ніж типу кухонного із рукояткою чорного кольору загальною довжиною рукоятки 14 см. та довжиною леза 20 см., на якому наявні маркування «Sabatier х50 CrMoV 15» «Richardson Sheffield Sinse 1839», який знаходиться на відповідальному збережені в кімнаті речових доказів ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області- знищити;

речі потерпілого ОСОБА_6 , а саме: синя футболка з РБК, червона кофта з РБК, сірі джинси з РБК, сині спортивні штани з РБК та чорна куртка з РБК, які знаходяться на відповідальному збережені в кімнаті речових доказів ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області- передати потерпілому ОСОБА_6 .

Документи залишити в матеріалах справи.

Накладений 11.2020р. ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду під час досудового слідства арешт в даному кримінальному провадженні, а саме: на ніж типу кухонного із рукояткою чорного кольору загальною довжиною рукоятки 14 см. та довжиною леза 20 см., на якому наявні маркування «Sabatier х50 CrMoV 15» «Richardson Sheffield Sinse 1839» та речі потерпілого: синьої футболки з РБК, червоної кофти з РБК, сірі джинси з РБК, сині спортивні штани з РБК та чорної куртки з РБК скасувати.

Судові витрати по справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1