ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3831/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/295/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 серпня 2021 року,-
ВсТАНОВИла:
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 серпня 2021 року в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовлено, задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою на два місяці до 23 год. 59 хв. 19 жовтня 2021 року.
Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, вказав про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого продовжив строк тримання під вартою.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді триманні під вартою ОСОБА_7 відмовити, задовольнити клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Посилається на те, що прокурором не підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та зазначає про можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Посилається на те, що потерпілий та більшість свідків у кримінальному провадженні допитані, що виключає на них вплив, вказує, що обвинувачений має постійне місце проживання, не має наміру ухилятися від відповідальності, тому суд не може брати до уваги лише тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, а домашній арешт може забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу захисника, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвала, яку оскаржує адвокат, постановлена головуючим суддею 20 серпня 2021 року у судовому засіданні в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відповідно до ст.331 КПК України, при розгляді питання доцільності продовження строку дії раніше обраного під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке є особливо тяжким, зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів у даному кримінальному провадженні.
Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання обвинуваченого не є можливим, з метою уникнення обвинуваченим суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на строк до двох місяців.
Щодо посилання захисника на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, попередня судимість останнього погашена, проте суспільна небезпека особи обвинуваченого та обставини, у яких він обвинувачується, не зменшилися.
Колегія суддів вважає, що застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі Летельє проти Франції особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
За таких обставин, ухвала суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою, тому підстав для її скасування та зміни немає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Судді