Провадження № 1-кп/243/897/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2021 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001367 від 28 вересня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ребрикове, Антрацитівського району, Луганської області, зареєстроване у встановленому законом порядку та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадженні відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

До суду дане кримінальне провадження надійшло із обвинувальним актом складеним 30 вересня 2021 року, та угодою про визнання винуватості, укладеною 30 вересня 2021 року.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні погодився на укладення угоди.

Захисник ОСОБА_5 , який діє на підставі постанови про залучення захисника, у судовому засіданні у вирішенні цього питання поклався на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні заявив, що при укладенні угоди про визнання винуватості обвинувачений цілком розумів наслідки угоди, укладення угоди було добровільним і не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді. Разом з тим, вважає, що справу слід призначити до судового розгляду. Зазначив, що оскільки ч.7 ст. 747 КПК України передбачає альтернативність вирішення питання при відмові у затвердженні угоди, то можливо справу призначити до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, суд прийшов до такого висновку.

Із обвинувального акту та угоди про примирення вбачається, що підставою для кваліфікацій дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КПК України, як незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, стали такі викладені в обвинувальному акті обставини:

В середині вересня 2021 року, більш точного часу та дати під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 , знаходячись в лісі біля м. Лиман, Лиманської ОТГ Краматорського району Донецької області побачив пістолет, який в порушення вимог чинного законодавства, діючи умисно, протиправно, підняв із землі, чим здійснив незаконне придбання вогнепальної зброї та бойових припасів. Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на придбання та зберігання вогнепальної зброї, знаходячись за вищевказаною адресою ОСОБА_3 сховав вказаний пістолет, на території зазначеної відкритої ділянки місцевості, тим самим здійснив умисне незаконне зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

28 вересня 2021 року приблизно о 00 годин 20 хвилин ОСОБА_3 звернувся до працівників поліції ВП №4 Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області із заявою про добровільну видачу вказаного пістолету Parabеllum. CoL 9mm, що є нарізною вогнепальною зброєю - 9-ммі пістолетом, «PEG Р9», з серійним номером на затворі « НОМЕР_1 », на руків`ї « НОМЕР_1 », на стволі «5814», під патрон калібру 9Х19 мм Parabеllum, виробництва Угорщини.

Пістолет придатний до стрільби. Всі необхідні для здійснення пострілу деталі в наявності і взаємодіють правильно, ознак їхньої поломки та будь-яких ознак переробки не виявлено.

На виконання вимог п.6 ч. 7 ст. 474 КПК України, для перевірки чи наявні/відсутні фактичні підстави для визнання винуватості, судом оглянутий зокрема протокол огляду місця події та відповідна заява обвинуваченого про надання для огляду пістолета, з яких видно, що пістолет був вилучений у с. Тетянівка Святогірської ОТГ.

За таких обставин, суд позбавлений можливості стверджувати, що обвинувальний акт містить чітку вказівку на місце вчинення інкримінованого ОСОБА_3 правопорушення - м. Лиман. Що в свою чергу позбавляє суд можливості виконати дії по визначенню підсудності вказаного кримінального провадження, як то передбачено ст. ст. 34, 314 КПК України.

Суд також звертає увагу на формулювання обвинувачення у обвинувальному акті та відповідно в угоді, за яким ОСОБА_3 інкримінується незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Так, з викладених у обвинувальному акті обставин видно, що у ОСОБА_3 був вилучений лише пістолет, що є вогнепальною зброєю, при цьому з обставин, які вважаються стороною обвинувачення доведеними, не вбачається наявність бойових припасів, їх кількість та інші необхідні ознаки.

Щодо вказівки у обвинувальному акті та відповідно в угоді про наявність звернення ОСОБА_3 до працівників поліції із добровільною видачею зброї, то суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 263 КК України, звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вчинила злочин, передбачений частинами першою або другою цієї статті, якщо вона добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

Отже ч. 3 ст. 263 КК України передбачає спеціальну умову звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка хоч і вчинила злочин(зокрема носіння і зберігання зброї та бойових припасів), однак припинила його вчинення шляхом добровільної здачі зброї, бойових припасів тощо.

Обвинувальний акт містить твердження про добровільну видачу ОСОБА_3 вогнепальної зброї працівникам поліції.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України.

Відповідно до ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини.

Суд зазначає, що судове рішення, й вирок зокрема, згідно із ст. 370 КПК України повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.

Мотивувальна частина вироку на підставі угоди має містити: формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа; відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання; мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

У зв`язку з викладеними обставинами, суд не може затвердити дану угоду, оскільки обставини вчинення кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті у такий спосіб, що викликають сумнів у визначенні місця вчинення кримінального правопорушення, наявності такої кваліфікуючої ознаки, як придбання та зберігання бойових припасів. До того ж викладене в обвинувальному акті та в угоді твердження про добровільну видачу обвинуваченим вогнепальної зброї дозволяють дійти висновку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 263 КК України.

З врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд відмовляє у затвердженні угоди від 30 вересня 2021 року, на підставі п.п. 3 ч.7 ст. 474 КПК України, у зв`язку з тим, що умови угоди порушують права, свободи та інтереси обвинуваченого і не відповідають закону.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України.

Суд наголошує на тому, що відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України не передбачена альтернатива щодо вирішення долі справи у разі відмови у затвердженні угоди.

Дійсно, відповідно до ч.7 ст. 374 КПК України, у разі відмови у затвердженні угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Разом з тим, стаття. 374 КПК України регламентує порядок розгляду угоди незалежно від того, чи було її укладено на стадії досудового слідства, чи під час підготовчого провадження, чи під час судового розгляду.

Отже з врахуванням вимог ст. 314 КПК України, за ч.7 ст. 374 КПК України, суд виконує вказані в ній дії в залежності від того, на якій стадії кримінального процесу укладалася угода.

При цьому, суть укладення угоди про визнання винуватості/або про примирення перш за все полягає в тому, що досудове розслідування/або судове провадження перериваються укладанням угоди на досудовому слідстві, або розглядом угоди під час судового провадження. І саме тому, суд при розгляді угоди перш за все зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому його право на повне розслідування справи. Наведена думка кореспондується вимогам ст. 314 КПК України, за якими, законодавцем чітко визначено, що суд зобов`язаний повернути справу для продовження досудового розслідування.

Слід зазначити, що призначення справи до судового розгляду в даному випадку позбавило би обвинуваченого права на повний та всебічний розгляд справи та захист на вказаній стадії.

При цьому суд звертає увагу, що призначення справи до судового розгляду під час підготовчого судового провадження у разі відмови у затвердженні угоди можливе лише у разі, коли справа до суду надійшла із обвинувальним актом, а сторони досягли угоди після надходження справи із обвинувальним актом, на стадії підготовчого провадження в суді.

Наведена позиція викладена також у п.6 Листа ВССУ № 223-1679/0/4-12 від 15 листопада 2012 року «Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод», відповідно до якого:

За наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, повинен прийняти одне із таких рішень:

а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення

або

б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження); або продовжити судовий розгляд в загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення. Ухвала про відмову в затвердженні угоди про примирення чи визнання винуватості оскарженню не підлягає.

З огляду на викладене, враховуючи те, що угоду про визнання винуватості укладено на стадії досудового розслідування, обвинувачений в судовому засіданні відмовився від укладення угоди з тих підстав, що її укладення не відповідає його інтересам, суд відмовляє у затверджені угоди та повертає кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 314, 474 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У затвердженні угоди про визнання винуватості від 30 вересня 2021 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001367 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, покарання за яке передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відмовити.
Обвинувальний акт з додатками до нього та угодою про визнання винуватості від 30 вересня 2021 року, укладеною між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001367 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, покарання за яке передбачене ч. 1 ст. 263 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 19 жовтня 2021 року, о 08 год. 10 хв.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1