ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/855/22 Справа № 193/1157/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2022 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , -
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_6 , (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2022 року задоволено подання ДУ "Софіївська виправна колонії №45" та спостережної комісії та звільнено засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково на не відбутий строк 7 місяців 04 дні.
Мотивуючи постановлене рішення, суд, оцінивши особу засудженого, який є інвалідом ІІ групи, має 3 заохочення, стягнень не має, характеризується позитивно, дійшов висновку, що є достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, який своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого.
Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню. Вказує й на те, що засуджений відбуває покарання за вчинення, у період його умовно - дострокового звільнення, тяжкого злочину, що не було враховано судом першої інстанції. Окрім того, зазначає, що ОСОБА_6 неоднаразово судимий, що свідчить про те, що засуджений належних висновків не зробив та на шлях виправлення не став. Разом з цим, на переконання прокурора, суд не надав оцінки та не навів належного обґрунтування того, яким чином засуджений бере участь та проявляє корисну активність в організації виховних заходів в установі та його ставлення до праці. Водночас, прокурор зазначає, що з характеристики ОСОБА_6 видно його пристосовувальницьку поведінку до вимог адміністрації установи, а не свідоме виправлення, та вважає, що ухвала з цих підстав підлягає скасуванню.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, засудженого та його захисника, які просили ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування щодо засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень законодавства видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання установи про застосування щодо ОСОБА_6 положень ст. 81 КК України, повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений довів своє виправлення, а тому може бути звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 жовтня 2018 року, яким був засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 , ч. 3 ст.185, із застосуванням положень ст. ст. 70, 71 КК України, до 3 років 8 місяців позбавлення волі. Станом на 13.01.2022 ОСОБА_6 відбув 3/4 строку покарання.
Приймаючи рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, суд першої інстанції взяв до уваги те, що ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи, за весь період відбування покарання, характеризується позитивно, має 3 заохочення, стягень не має, з персоналом установи ввічливий, з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику, приймає участь у програмі диференційованого впливу та заходах виховного характеру, а також за власним бажанням виконує роботи з благоустрою відділення, де проживає.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування щодо засудженого положень ст. 81 КК України.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість судового рішення, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.
Доводи прокурора про те, що засуджений ОСОБА_6 неоднаразово судимий за вчинення злочинів проти власності та останній злочин, за який його було засуджено, є особливо тяжкий, то ці відомості враховуються у сукупності з іншими обставинами провадження й самі по собі слугувати підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання не можуть, як і не можуть вказувати на те, що поведінка засудженого не зазнала позитивних змін.
Отже, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність його умовно-дострокового звільнення, навівши при цьому докладні мотиви свого рішення.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її зміни або скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2022 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4