СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7401/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки держави, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000005 від 04.06.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України, про накладення арешту на речові докази,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на грошові кошти у сумі не більше 16 513 730 (шістнадцять мільйонів п`ятсот тринадцять тисяч сімсот тридцять) гривень, які належать ТОВ «Гранд ІТ Реклама» () та заборонити відчужувати кошти (в частині видаткових операцій, крім обов`язкових платежів до бюджету та для виплати заробітної плати), які знаходяться на рахунках наступних банківських установ: № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "БАНК "УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ" (МФО 320371); № НОМЕР_2 ;
№ НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 , відкриті в АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК" (МФО 313849); № НОМЕР_6 , відкритий в ПУАТ "КБ "АКОРДБАНК"(МФО 380634); № НОМЕР_7 , відкритий в АТ "ЄПБ" (МФО 377090), та заборонити службовим особам та працівникам ТОВ «Гранд ІТ Реклама» (), його представникам та іншим особам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що третім відділом розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000005 від 04.06.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Службові особи ТОВ «Українська Енергетична Біржа» (), діяльність якого фактично контролюється ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи умисно, в період 2020-2021 років, на території України, шляхом здійснення безтоварних господарських операцій з підприємствами-контрагентами: ТОВ «Аджіо» (), ТОВ «Гранд ІТ Реклами» (), ТОВ «Ратіо Бізнес» (), завищили податковий кредит у деклараціях, чим ухилились від сплати податку на додану вартість на загальну суму 16 513 731, 83 грн., що фактично призвело до ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах.
Відповідно до дослідження фінансово-господарських операцій ТОВ «Українська Енергетична Біржа» () у період 2020-2021 років придбало у ТОВ «Аджіо» () рекламні послуги на загальну суму коштів, що підлягають сплаті 11 068 000 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 1 844 666 грн.
В подальшому встановлено, що ТОВ «Аджіо» () придбало по ланцюгу постачання товарів та послуг: електронні модулі, клавіатури, ноутбуки, машинки для рахунку грошей, поліаміди в первинних формах та інше, реалізація вищевказаних товарів та послуг не проводилась, що свідчить про безтоварність вищезазначених операцій.
В ході досудового розслідування допитано директора та співробітника ТОВ «Аджіо» () ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які надали покази щодо непричетності до підприємства, останні, відповідно до відомостей про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам, отримували заробітну плату на зазначеному підприємстві.
Відповідно до дослідження фінансово-господарських операцій ТОВ «Українська Енергетична Біржа» () у період 2020-2021 років придбало у ТОВ «Гранд ІТ Реклами» () послуги по дослідженню кон`юнктури ринку, консультування з питань комерції, рекламні послуги на загальну суму коштів, що підлягають сплаті 17 247 000 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 2 874 500 грн.
В подальшому встановлено, що ТОВ «Гранд ІТ Реклами» () придбало по ланцюгу постачання товарів та послуг: адаптери, акустичні системи, батареї акумуляторні, блоки живлення для LED стрічок, вентилятори, гірлянди, реалізація вищевказаних товарів та послуг не проводилась, що свідчить про безтоварність вищезазначених операцій.
В ході досудового розслідування допитано співробітника ТОВ «Гранд ІТ Реклами» () ОСОБА_9 , який надав покази щодо непричетності до підприємства, останній відповідно до відомостей про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам отримував заробітну плату на зазначеному підприємстві.
Також допитано директора ТОВ «Гранд ІТ Реклами» () ОСОБА_10 , який надав покази щодо непричетності до підприємства, останній відповідно до відомостей про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам отримував заробітну плату на зазначеному підприємстві у період з 11.2020 по 05.2021 роках.
Відповідно до дослідження фінансово-господарських операцій ТОВ «Українська Енергетична Біржа» () у період 2020-2021 років придбало у ТОВ «Ратіо Бізнес» () послуги технічного обслуговування техніки, реклама, послуги з добору новин і матеріалів з преси на загальну суму коштів, що підлягає сплаті 70 767 390 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 11 794 564 грн.
В подальшому встановлено, що ТОВ «Ратіо Бізнес» () придбало по ланцюгу постачання товарів та послуг: автотранспортні послуги, дизельне паливо, послуги буксиру, масло, реалізація вищевказаних товарів та послуг не проводилась, що свідчить про безтоварність вищезазначених операцій.
В ході досудового розслідування допитано співробітника ТОВ «Ратіо Бізнес» (код ЄДРПОУ 41229758) ОСОБА_11 , який надав покази щодо непричетності до підприємства, останній відповідно до відомостей про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам отримував заробітну плату на зазначеному підприємстві.
Тому є достатні підстави вважати, що вищезазначені підприємства ТОВ «Аджіо» (), ТОВ «Гранд ІТ Реклама» () та ТОВ «Ратіо Бізнес» (), що мають ознаки фіктивності, здійснили безпідставне формування податкового кредиту з податку на додану вартість для ТОВ «Українська Енергетична Біржа» () на суму 16 513 730 гривен.
В подальшому досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «Гранд ІТ Реклама» () для проведення фінансово-господарських операцій використовує розрахункові рахунки: № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "БАНК "УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ" (МФО 320371); № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 , відкриті в АКБ
"ІНДУСТРІАЛБАНК" (МФО 313849); № НОМЕР_6 , відкритий в ПУАТ "КБ "АКОРДБАНК"(МФО 380634); № НОМЕР_7 , відкритий в АТ"ЄПБ" (МФО 377090).
Враховуючи викладені обставини, а також те, що гр. ОСОБА_10 являвся директором та кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи ТОВ «Гранд ІТ Реклама» () у період з 11.2020 по 05.2021 р., який у своїх показах зазначив що не має жодного відношення до вищезазначеного підприємства, дані відомості свідчать про фіктивність даного підприємства та про те, що під час протиправної діяльності невстановлені особи використовують розрахункові рахунки відкриті у банківських установах на яких можуть зберігатись безготівкові кошти, які надійшли на рахунки такого суб`єкту господарювання, у свою чергу у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що такі кошти набуті юридичною особою кримінально протиправним шляхом, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України.
На підставі викладеного, грошові кошти у сумі в сумі 16 513 730 гривень, які зберігаються на рахунках ТОВ «Гранд ІТ Реклама» (), набуті вказаною юридичною особою кримінально-протиправним шляхом, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України.
Таким чином, на даний час досудового розслідування, з метою збереження речових доказів грошей, набутих кримінально противоправним шляхом, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.
Від старшого слідчого з ОВС третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_12 надійшов лист, у якому вона просить розгляд клопотання проводити без її участі, клопотання підтримує повністю.
У своєму клопотанні прокурор просить розгляд клопотання здійснювати без повідомлення та виклику у судове засідання власника майна з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Зважаючи на наведене, слідчий суддя вважає за можливе розглянути вказане клопотання прокурора без повідомлення власника майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею з`ясовано, що третім відділом розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000005 від 04.06.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Під час здійснення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти у сумі не більше 16 513 730, 00 гривень, які належать ТОВ «Гранд ІТ Реклама» (), з метою збереження речових доказів грошових коштів, набутих кримінально противоправним шляхом.
Ч. 1 та п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: арешт майна.
Відповідно до положень аб. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, у своєму клопотанні прокурор наводить підставу застосування арешту збереження речових доказів, а саме: грошових коштів у сумі не більше 16 513 730, 00 гривень, які належать ТОВ «Гранд ІТ Реклама» (), набутих кримінально противоправним шляхом. Крім того, прокурор у клопотанні зазначає, що слідчим винесено постанову про визнання грошових коштів на зазначених рахунках та корпоративних прав ТОВ «Гранд ІТ Реклама» () речовими доказами у кримінальному провадженні.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Аб. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зважаючи на вищенаведені положення КПК України, у випадку звернення органу досудового розслідування з клопотанням про арешт майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, таке майно може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.
Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.
Таким чином, висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, містити мотиви прийнятого рішення.
Між тим, до клопотання прокурора не додано постанови слідчого про визнання майна грошових коштів, речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000005 від 04.06.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України, на яку він безпосередньо посилається у своєму клопотанні.
В свою чергу, відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов до такого висновку, позбавляє слідчого суддю можливості встановити наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги ту обставину, що прокурором не надано постанови про визнання майна, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом, що свідчить про відсутність підстав для накладення арешту саме з метою забезпечення збереження речового доказу, оскільки без відповідної постанови, майно не може набути статусу речового доказу, а іншої мети клопотання прокурора не містить, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на речові докази необхідно відмовити.
Керуючись статями 2, 98, 170 173, 175, 369 372 Кримінально-процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки держави, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000005 від 04.06.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України, про накладення арешту на речові докази, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1