14.09.2021
Справа № 642/5754/21
Провадження №1-кс/642/3259/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні за № 0000265 від 30.06.2021 клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює на посаді заступника начальника сектору превенції ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, знаходиться кримінальне провадження № 0000265 від 30.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , за погодженням прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до суду із клопотанням про обрання до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Як зазначено у клопотанні, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою особистого збагачення, всупереч інтересам служби, вчинив кримінальні правопорушення, за наступних обставин.

Так, відповідно до наказу № 132 о/с від 02.03.2021 ОСОБА_5 з 02.03.2021 призначений на посаду заступника начальника сектору превенції відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області.

Відповідно до посадової інструкції заступника начальника сектору превенції відділу поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області від 01.04.2021 ОСОБА_5 :

1)Здійснює організаційні заходи:

-організовує та забезпечує виконання сектором превенції вимог та законів України, постанов Верховної ради України, актів Президента України та Кабінету міністрів України, інших нормативно-правових актів, що належать до сфери діяльності Національної поліції;

-здійснює контроль за роботою підпорядкованого особового складу та забезпечу. Якісне та ефективне виконання покладених на сектор превенції завдань і функцій, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», за визначеними напрямками роботи;

-у межах своїх повноважень, складає поточні плани роботи сектору превенції з питань, що належать до його компетенції, а також здійснює контроль за їх виконанням;

-забезпечує виконання підпорядкованим особовим складом вимог наказів, доручень, вказівок, організаційно-розпорядчих документів ГУНП, УПД ГУНП, РУП, з питань що належать до його компетенції;

-здійснює контроль за своєчасним інформуванням ГУНП, УПД ГУНП, РУП з питань, що стосуються забезпечення публічної безпеки і порядку;

-організує взаємодію з органами державної влади та місцевого самоврядування, іншими підрозділами поліції, правоохоронними органами з питань забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях та в інших публічних місцях;

-несе відповідальність в межах своїх повноважень за виконавську та службову дисципліну у секторі превенції;

2)Організовує аналітичну роботу у підпорядкованих підрозділах превенції:

-здійснює аналіз інформації, наданої інспекторами (старшими інспекторами) превенції відділу поліції № 1 ХРУП № 2 про стан криміногенної ситуації на вулицях та в інших публічних місцях;

-здійснює аналіз інформації щодо ефективності поліцейської діяльності з попередження злочинів у публічних місцях та на вулицях, виявлення та встановлення осіб, які їх скоюють. За результатами аналізу вживає заходів щодо покращення роботи у вказаному напрямку.

3)організує та контролює:

-організує проведення систематичних перевірок, у т.ч. негласних, додержання законності при виконання службових обов`язків нарядами поліції на відповідних зонах оперативного реагування, задіяними на охорону публічного порядку безпеки, у разі виявлення недоліків вживає відповідних заходів реагування;

-виносить на розгляд службових нарад при заступникові начальника РУП питання ефективності роботи підрозділів превентивної діяльності з попередження злочинів у публічних місцях та на вулицях.

Таким чином, ОСОБА_5 постійно з 02.03.2021 по теперішній час виконує організаційно-розпорядчі функції.

Окрім того, ОСОБА_5 склав присягу на вірність народу України. ОСОБА_5 , вступаючи до лав Національної поліції України, присягнув вірно служити Українському народу, дотримуватися норм Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь Держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про національну поліцію» на працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 18 КК України спеціальним суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила у віці, з якого може наставати кримінальна відповідальність, злочин, суб`єктом якого може бути лише певна особа.

Службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України службовими особами у ст.ст. 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Згідно з п. 2 примітки до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-5, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України "Про державну службу" належать до категорії "Б", судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Таким чином, відповідно п. 2 примітки до ст. 368 КК України, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду заступника начальника сектору превенції відділу поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області, є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» дія даного Закону поширюється, з-поміж іншого, на поліцейських.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейським забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Корупція, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у ч. 1 ст. 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Таким чином, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду заступника начальника сектору превенції відділу поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області, маючи спеціальне звання майора поліції, здійснюючи функції представника влади та відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, приміток до ст. ст. 364, 368 КК України будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, наділеною владними повноваженнями, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення протиправним шляхом, використовуючи своє службове становище та владні повноваження, значний авторитет та вплив в органах державної влади, зловживаючи ними, на початку червня 2021 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, при виконанні своїх службових обов`язків, створив умови для одержання від раніше знайомого йому громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за не створення штучних перешкод для роботи двох торгівельних кіосків з реалізації продуктів харчування.

25.06.2021 ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що якщо останній бажає, щоб працювали торгівельні кіоски, у яких він здійснює господарську діяльність, то повинен щомісячно, у кінці поточного місяця, платити особисто ОСОБА_5 грошові кошти з розрахунку по 5 000 гривень за кожний кіоск, а у разі ненадання йому зазначених коштів, він, використовуючи своє службове становище та надані законодавством України повноваження службової особи Національної поліції, створить штучні умови для їх закриття та притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності.

Водночас, усвідомлюючи протиправність наведених вище вимог

ОСОБА_5 , ОСОБА_7 з метою викриття та припинення злочинної діяльності ОСОБА_5 , звернулася до правоохоронних органів із відповідною заявою про вимагання в нього неправомірної вигоди службовою особою Національної поліції.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 28.07.2021 близько 17.05, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, перебуваючи у своєму власному автомобілі, BMW 320, державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходячись на проспекті Олександрівському у м. Харкові, поблизу Олександрівського храму, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоди у виді грошових коштів у сумі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень, за не створення штучних умов, щодо закриття торгівельних кіосків, у яких вів свою підприємницьку діяльність ОСОБА_7 та непритягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме - одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, що раніше виник, діючи, з метою особистого збагачення, повторно, 07.09.2021 близько 11.05, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , відповідно до раніше досягнутих домовленостей про надання неправомірної вигоди щомісячно, яку ОСОБА_5 вимагав за не створення штучних умов, щодо закриття торгівельних кіосків, у яких вів свою підприємницьку діяльність ОСОБА_7 , та непритягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 13 000 (тринадцять тисяч) гривень, після чого намагався залишити місце події, проте був затриманий працівниками правоохоронних органів, чим його злочинна діяльність була припинена.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме - одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище, повторно, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

07.09.2021 ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

08.09.2021 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище, повторно, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема:

- протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , у ході складання якого, під час особистого обшуку ОСОБА_5 був виявлений та вилучений предмет неправомірної вигоди заздалегідь ідентифіковані грошові кошти;

- показами свідка ОСОБА_7 від 05.07.2021;14.07.2021; 02.08.2021;26.08.2021; 07.09.2021;

- протоколом огляду, копіювання, та вручення грошових кошів від 28.07.2021; 07.09.2021;

- протоколом огляду місця події від 07.08.2021 дільниці місцевості-земельної ділянки розташованої близько будинку АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено речові докази;

- матеріалами проведених НСРД. В

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, та метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, у тому числі переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваного на виклики до відповідних органів; незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності, знищення, спотворення будь-яких з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий посилається на те, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна.

Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину та у разі доведення перед судом його винуватості застосування до останнього покарання, передбаченого Законом, є обґрунтованим ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, що може призвести до тяганини у справі та порушення вимог ст. 28 КПК України щодо прийняття остаточного процесуального рішення в розумні строки.

Крім того, у кримінальному провадженні необхідно встановити та допитати свідків, які були свідками вимагання та отримання неправомірної вигоди ОСОБА_5 , а також провести низку експертиз та враховуючи, що ОСОБА_5 тривалий час працює в правоохоронних органах та особисто знайомий з особами, яких орган досудового розслідування має намір допитати у якості свідків, а також має можливість спілкування з експертами особисто або через інших осіб, існує ризик незаконного впливу на свідків та експертів, а також знищення, спотворення будь-яких з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Вказує, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необгрунтованість підозри та недоведення ризиків. Просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000265 від 30.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України .

07.09.2021 ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

08.09.2021 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище, повторно, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозри кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно висунутої підозри ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме - одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище, повторно, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

З огляду на вказані положення закону, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних ( фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя не приймає до уваги посилання сторони захисту на необґрунтованість висунутої ОСОБА_5 підозри, як підставу для відмови в задоволенні клопотання, і приходить до висновку про наявність в кримінальному провадження обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних звязків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

При розгляді клопотання слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення);та п.2(наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України) переховуватися від органу досудового розслідування та суду, ймовірна можливість незаконного впливу на свідків, або перешкоджати провадженню іншим чином, шляхом зловживання своїм службовим становищем .

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Так, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце роботи, проживання, міцні соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину, та батьків похилого віку, позитивно характеризується.

Слідчий суддя приходить до висновку щодо недоведеності слідчим та прокурором неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності.

Доводи клопотання слідчого в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор або слідчий доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Калашник проти Росії» тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі. Якщо законом встановлено презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважують правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України слідчий суддя враховує наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість інкримінованого злочину, відомості щодо особистості підозрюваного, та зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід домашній арешт, з забороною залишати житло у певний період часу. Такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та виконання ним додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 197, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2

у період з 22-00 до 07-00 години.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не виїжджати за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали до 07 листопада 2021 року.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу для виконання згідно до вимог ст. 181 КПК України направити до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1