ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/2212/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/951/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
Головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
потерпілого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком (ухваленим на и підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим)
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залінійне Зачепилівського району Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, який має професійно-технічну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
Визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк на 7 (сім) років.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 відраховано з часу його затримання.
Згідно вироку ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 01.08.2020 близько 19.00, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході побутової сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , діючи з раптово виниклим умислом, направленим на заподіяння шкоди здоров`ю останньої, наніс декілька ударів дерев`яною милицею в область тіла, чим відповідно до висновку експерта №12-17/155-КРт/20 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді:
- пошкодження на голові у вигляді крововиливів м`яких покровів голови з боку їх внутрішньої поверхні в правій потиличній ділянці, правій лобній ділянці, в тім`яній ділянці по центру, множинних саден та синців на голові, синець правої вушної раковини;
- закритої тупої травми грудної клітини з наявністю двобічних множинних переломів ребер по декільком анатомічним лініям (зправа 2,3,4,5,6,7,8,9,10 ребер, зліва 8,9,10,11 ребер), забій легень, пошкодження плеври в ділянках переломів та крововиливи їх; множинні садна та синці на тулубі;
- закрита тупа травма лівої верхньої кінцівки у вигляді перелому ліктьової кістки, множинні синці та садна на руці, садно з оточуючим синцем;
- закрита тупа травма лівої нижньої кінцівки у вигляді багато уламкового перелому стегнової кістки, синців на нозі;
- множинні синці на правій руці та правій нозі.
Внаслідок заподіяння вищевказаних тілесних ушкоджень у вигляді закритої тупої травми грудної клітини, лівих верхньої та нижньої кінцівок, що призвели до розвитку травматичного шоку та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті, згідно п.п. 4.8, 2.1.2, 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, що знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку зі злочинними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 померла.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в загальному порядку.
В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що угода про визнання винуватості була укладена в порушення вимог ст. 469 КПК України.
Так суд першої інстанції затверджуючи угоду про визнання винуватості не врахував, що в даному випадку злочином завдано невідворотну шкоду у виді смерті потерпілої ОСОБА_9 .
Таким чином зазначену шкоду необхідно розцінювати, як таку що завдана виключно її інтересам, що виключає можливість на надання письмової згоди, визнаним потерпілим ОСОБА_10 прокурору на укладання угоди про визнання винуватості з підозрюваним.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, потерпілого, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В апеляційній скарзі її автор вимагаючи скасувати вирок вважає, що потерпілий ОСОБА_7 не мав права надавати згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з тих підстав, що він не є потерпілим у даному кримінальному правопорушенні у кримінально-правовому значенні та посилається при цьому на висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 439/397/17 від 16.01.2019 року.
Проте, на думку колегії суддів таке посилання є необґрунтованим.
Так розглядувана Великою Палатою ситуація стосується застосування кримінально-правового механізму звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
В той же час порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, визначений параграфом 2 КПК України, який внесений до Глави 24: Закінчення досудового розслідування Розділу ІІІ Досудове розслідування.
Результатом звільнення від кримінальної відповідальності є закриття кримінального провадження та припинення застосування до особи заходів примусу, спрямованих на відбування покарання.
Здійснення кримінального провадження на підставі угод, ухвалення вироку про затвердження угоди винесено законодавцем в інший Розділ КПК України, а саме особливі порядки кримінального провадження, та не визначається нормами Кримінального Кодексу України.
Таким чином здійснення провадження на підставі угоди має виключно процесуальний характер та поняття «потерпілий» в даному випадку не є кримінально-правовим.
Таким чином затвердження угоди про визнання винуватості за згоди потерпілих не є тотожним примиренню з винним замість безпосередньої жертви кримінального правопорушення, оскільки обвинуваченому відповідно до ст. 475 КПК України призначається узгоджена сторонами міра покарання, у вироку зазначаються також інші відомості, передбачені ст. 374 КПК України, зокрема щодо цивільного позову.
Крім того, у висновку Великої Палати йдеться про те, що примирення потерпілого з винним можливе за умови відшкодування завданих збитків або усунення шкоди, при цьому шкода має бути такою, що за своїм характером піддається відшкодуванню (усуненню).
Зазначається, що право на примирення це особисте право потерпілого, лише він може виразити свою волю на прощення винного.
В даному ж провадженні йдеться про визнання особи винуватою у вчиненні злочину та призначення їй узгодженої міри покарання на підставі угоди про визнання винуватості, що є окремим кримінальним процесуальним інститутом та не порушує в даному випадку прав та інтересів потерпілого.
Таким чином посилання в апеляційній скарзі на постанову Великої палати у даному випадку не є релевантним, оскільки викладені у ній правові висновки не стосуються кримінального провадження на підставі угод.
Таким чином колегія суддів вважає, що угоди про визнання винуватості укладена у відповідності до вимог ст. 469 КПК України а ухвалений на її підставі вирок законним та обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури залишити без задоволення.
Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді