Справа № 209/2466/21
Провадження № 1-кс/209/89/22
У Х В А Л А
Іменем України
25 лютого 2022 року м. Кам`янське
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання з доданими матеріалами адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР 30 червня 2021 року за № 0000295,-

ВСТАНОВИВ:
23 лютого 2022 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на деревину зі слідами спилювання, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово вилучена 29.06.2021 року.
На обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 30 червня 2021 року за № 0000295 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 липня 2021 року було накладено арешт на деревину зі слідами спилювання, заборонивши відчуження, користування та розпорядження вказаним майном. Протягом майже 8 місяців досудового розслідування вказаного кримінального провадження будь - які юридичні особи, в тому числі лісові господарства до ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з відповідною заявою про скоєний злочин не зверталися, будь - яких доказів на підтвердження того, що в кузові автомобіля ГАЗ 33021, д.н. НОМЕР_1 перевозилася незаконно зрублена деревина не отримано органом досудового розслідування, при цьому вказані обставини підвереджують незаконність подальшого утримання органом досудового розслідування деревини з метою нібито збереження речових доказів. З моменту проведення огляду та вилучення деревини, а саме з 29.06.2021 р. по теперішній час сторона обвинувачення мала достатньо часу для проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, а також судових експертиз із вказаною деревиною, в ході яких буде встановлено, що вказана деревина не має ніякого відношення до обставин кримінального провадження та не може бути відповідно до ст.98 КПК України речовим доказом у кримінальному провадженні. Окрім цього, за наявною інформацією на теперішній час з деревиною не проводяться жодні слідчі чи процесуальні дії, а також будь - які судові експертизи, що повністю підтверджує відсутність необхідності утримання стороною обвинувачення деревини породи акація як речового доказу у кримінальному провадженні, зберігаючи його на території ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області та не виправдовує порушення конституційного права громадянина ОСОБА_4 володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до ст.41 Конституції України, що в свою чергу є підставою скасування арешту на вказане майно, так як в подальшому застосуванні такого заходу як арешт майна відпала потреба.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про скасування арешту.
Із клопотання вбачається, що 30 червня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000295 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
08 липня 2021 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за клопотанням слідчої СВ ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні був накладений арешт на деревину зі слідами спилювання, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово вилучена 29.06.2021 року, заборонивши відчуження вказаного майна, користування та розпорядження ним.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, вбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Суд вважає, що арешт було накладено обґрунтовано, оскільки вищезазначене майно згідно ст. 98 КПК України визнано речовим доказом по кримінальному провадженню. На даний момент проводиться досудове розслідування, але згідно клопотання з моменту проведення огляду та вилучення вказаної деревини, а саме з 29.06.2021 року по теперішній час сторона обвинувачення мала достатньо часу для проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, а також судових експертиз із вказаною деревиною, в ході яких повинно було бути встановлено наявність або відсутність складу кримінального правопорушення, а саме кому належить вказана деревина, де вона була завантажена та на яких умовах. Але на даний час жодних експертиз не проведено ніяких обставин за півроку не встановлено.
Значний час проведення кримінального провадження впливає на права та інтереси заявника. На даний час необхідність в накладенні арешту відпала, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню а арешт скасуванню, деревина може бути передана на відповідальне зберігання володільцю майна і це не вплине на повноту та об`єктивність проведення кримінального провадження.
Керуючись статями 100, 170-174 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР 30 червня 2021 року за № 0000295.
Скасувати арешт на деревину зі слідами спилювання, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово вилучена 29.06.2021 року, що був накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 липня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 30 червня 2021 року за № 0000295, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1