Провадження №1-кп/761/1809/2021
В И Р О К
іменем України

27 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0006186 від 05 вересня 2020 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого на посаді водія у ПП «АВЕН-ЄЗЄР», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

04 вересня 2020 року, приблизно о 09 годині 05 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автобусом марки «БАЗ А079.04» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_6 , по маршруту перевезення пасажирів № 181, з пасажирами в салоні, здійснював рух по проїзній частині вулиці Овруцької з боку вулиці Герцена в напрямку провулку Делегатського у місті Києві.

Під час руху у вказаному напрямку, водій ОСОБА_3 зупинив керований ним автобус «БАЗ А079.04» перед регульованим перехрестям вулиці Овруцької та вулиці Багговутівської на червоний сигнал світлофору та в подальшому почав здійснювати висадку пасажирів у недозволеному для цього місці. Після того, як із задніх дверей автобусу вийшли пасажири, водій ОСОБА_3 , діючи в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 10.1, 21.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі;

п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 21.4 Водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу,

діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, маючи об`єктивну можливість спостерігати за розташуванням пасажирів в автобусі, не маючи перешкод технічного характеру, будучи неуважним, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не впевнившись в тому, що всі пасажири автобусу завершили висадку, розпочав рухатися в той момент, коли із задніх дверей автобусу виходила пасажир ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній затиснуло ліву ногу задньою діверкою автобусу та внаслідок розпочатого руху водієм ОСОБА_3 сталось падіння з подальшим волочінням останньої по дорожньому покритті.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події пасажир автобуса марки «БАЗ А079.04» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 тілесне ушкодження у виді закритої травми лівої гомілки: перелом латерального виростка лівої великогомілкової кістки (зі зміщенням), яке відноситься до середнього ступеню тяжкості.

Допущені водієм ОСОБА_3 порушення вимог п.п. 10.1, 21.4 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, а саме те, що 04.09.2020 року в першій половині дня, керуючи автобусом, по маршруту перевезення пасажирів №181 в м.Києві, здійснював рух по проїзній частині вул. Овруцькій з боку вул. Герцена. Під час руху вказаного напрямку здійснив зупинку для висадки пасажирів у недозволеному місці, після чого не впевнившись в тому, що всі пасажири вийшли, розпочав рухатись, в той момент коли із задніх дверей автобусу виходила пасажирка ОСОБА_5 , в результаті чого їй затиснуло ногу, та внаслідок початку руху остання впала на землю та трамвувалась. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд не застосовувати найсуворіше покарання.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким кримінальним правопорушенням, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 слід визнати його щире каяття, та відшкодування потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі. Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченого. Зокрема його віку, стану здоров`я, способу життя, враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, думку потерпілої, яка зазначила, що їй повністю відшкодована шкода заподіяна злочином, будьяких претензій до обвинуваченого не має.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що викладенні обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

При цьому суд вбачає підстави для призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286 КК України без позбавлення права керування транспортним засобом на визначений законом строк, оскільки останній працює на посаді водія, у зв`язку з чим позбавлення права на керування транспортним засобом суттєво вплине на якість його життя, оскільки це є єдиний спосіб його заробітку, у зв`язку із чим, у випадку позбавлення останнього права керування, засуджений буде позбавлений об`єктивної можливості утримувати себе.

Судові витрати підлягають стягненню з винної особи на користь держави.

Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні не обирався, цивільний позов не пред`являвся.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: автобус «БАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 залишити у володінні ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на проведення судово-медичної експертизи на загальну суму 1796,90 (тисяча сімсот дев`яносто шість) гривня 90 копійок.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1