УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000580 від 22.05.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000580 від 22.05.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000580 від 22.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що з травня 2020 року по теперішній час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , керуючись бажанням спільного здійснення особливо тяжких злочинів на території Київської області, корисливою метою яких є протиправне особисте збагачення, шляхом вчинення незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу «методон» (який відповідно до «Списку №1 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці 2», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 747 від 26.10.2016), являється наркотичними засобами).
В ході виконання доручення, працівниками управління протидії наркозлочинності у Київській області ДБН НП України, а також в ході допиту свідків встановлено, що гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаним місцем проживання ОСОБА_5 здійснює діяльність щодо незаконного збуту наркотичного засобу «метадону», а саме шляхом незаконного зберігання з метою збуту, незаконний збут, а також з метою реалізації єдиного умислу, та виконує розроблений план та отримує наркотичні засоби для подальшої реалізації.
28.09.2021 у період часу з 08 год. 30 хв. по 11 год. 15 хв. старшим слідчим СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.09.2021 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: медичний шприц об`ємом 20 мл. Заповнений порошкоподібною речовиною білого кольору до позначки 3 мл.; медичний шприц об`ємом 10 мл. Заповнений порошкоподібною речовиною білого кольору до позначки 4 мл.; медичний шприц об`ємом 12 мл. Заповнений порошкоподібною речовиною білого кольору до позначки 3 мл.; 5 паперових згортків з порошкоподібною речовиною білого кольору; 2 полімерні згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору; висушена речовина рослинного походження зеленого кольору; записник в обкладинці чорного кольору з рукописними написами; прозорий скляний тюбик з вмістом речовини білого кольору; мобільний телефон «Nokia» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; з сім-картками «ВФ Україна» № НОМЕР_3 ; портативні ваги «Matrix»; червоно-біла пластикова колба з порошкоподібною речовиною білого кольору; речовина рослинного походження.
28.09.2021, виявлені та вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 визнані речовим доказом.
У зв`язку з цим на думку прокурора є всі підстави вважати, що відшукані речі мають значення для досудового розслідування та в сукупності з іншими матеріалами, мають суттєве значення для встановлення істини, важливих обставин у кримінальному провадженні, можуть бути використані, як доказ під час судового розгляду і потребують подальшого дослідження при призначенні відповідних експертиз, допитах свідків та проведенні інших слідчих дій, в яких виникне необхідність.
Враховуючи вищевикладене та зважаючи, на те, що виявлені та вилучені речі, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є об`єктом кримінально протиправних дій та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження у прокурора виникла необхідність у накладенні арешту на майно.
Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.
У зв`язку з викладеним прокурор вважає наявними підстави для арешту майна.
В судове засідання прокурор не з`явився, надіслав заяву в якій просив здійснювати розгляд без його участі.

Володілець майна в судове засідання не викликалася.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшла висновку про таке.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч.3 ст.132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170-174 КПК України, та згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні прокурора, який звернувся з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

За ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Прокурором у клопотанні не було доведено щодо необхідності в накладені арешту на: медичний шприц об`ємом 20 мл. Заповнений порошкоподібною речовиною білого кольору до позначки 3 мл.; медичний шприц об`ємом 10 мл. Заповнений порошкоподібною речовиною білого кольору до позначки 4 мл.; медичний шприц об`ємом 12 мл. Заповнений порошкоподібною речовиною білого кольору до позначки 3 мл.; 5 паперових згортків з порошкоподібною речовиною білого кольору; 2 полімерні згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору; висушена речовина рослинного походження зеленого кольору; записник в обкладинці чорного кольору з рукописними написами; прозорий скляний тюбик з вмістом речовини білого кольору; мобільний телефон «Nokia» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; з сім-картками «ВФ Україна» № НОМЕР_3 ; портативні ваги «Matrix»; червоно-біла пластикова колба з порошкоподібною речовиною білого кольору; речовина рослинного походження.

Разом з тим вважаю, що постанова слідчого про визнання речових доказів від 28.09.2021 року носить формальний характер, оскільки в самій постанові належно не обґрунтовано значення вилученого майна.

Окрім того, заявлене до арешту майно, орган досудового розслідування жодним чином не ідентифікував (відсутні відомості про їх марки, номери тощо), а отже слідчий суддя позбавлений можливості постановити ухвалу з дотриманням вимог ч. 5 ст. 173 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.98,170,171,172,309,395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000580 від 22.05.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1