Дата документу 24.11.2021 Справа № 310/34/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 310/34/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/1017/21 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області,

захисника-адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області,

розглянула 24 листопада 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Бердянської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 жовтня 2021 року, якою відмовлено у задоволені клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бердянськ Запорізької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, 21 липня 2021 року прокурор Бердянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_8 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002141 від 04.10.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України. Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід не обирався. У підготовчі судові засідання, призначені на 19.02.2021 року, 19.03.2021 року, 29.04.2021 року обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду кримінального провадження відносно нього, про причини неявки суду не повідомив. Примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_8 на підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду від 19.02.2021 року залишився не виконаний. Відповідно до рапорту працівників поліції, виконати привід обвинуваченого ОСОБА_8 не представилося можливим, оскільки за адресою, зазначеною в обвинувальному акті він відсутній. На підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду від 29.04.2021 року обвинувачений ОСОБА_8 був оголошений у розшук та розгляд справи зупинено на підставі ст.335 КПК України у зв`язку з ухиленням обвинуваченого від явки до суду. У подальшому місце перебування обвинуваченого ОСОБА_8 було встановлено працівниками поліції та від останнього відібрано зобов`язання про явку до суду. Проте, у судове засідання, призначене на 19.07.2021 року обвинувачений, будучи повідомлений смс-повідомленням на номер мобільного телефону № НОМЕР_1 , зазначений у протоколах його допиту у якості підозрюваного, до суду не з`явився, а також не надав даних про поважні причини неявки. Оскільки обвинувачений неодноразово не з`являється в судові засідання, не надає суду даних про поважні причини неявок, за місцем мешкання не перебуває, свого фактичного місця перебування, засобів зв`язку не повідомляє, внаслідок чого судовий розгляд кримінального провадження необґрунтовано затягується, порушуються права учасників судового розгляду, а саме потерпілих. Посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченим переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 жовтня 2021 року відмовлено у задоволено клопотання прокурора Бердянської окружної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

Застосовано відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяця, тобто до 18 грудня 2021 року.

Покладено на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки: не залишати за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово; прибувати за викликами до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд першої інстанції врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень та дійшов висновку про необхідність застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що на думку слідчого судді забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала суду підлягає скасуванню як незаконна.
В обґрунтування доводів зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, один з яких є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до 8 років, а також наявність ризиків передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків. Так, з 30.12.2020 року підготовче судове засідання з вини обвинуваченого до сьогоднішнього дня проведено не було. Обвинувачений ОСОБА_8 систематично не з`являвся до суду, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду кримінального провадження відносно нього, про причини неявки суду не повідомляв. Неодноразові примусові приводи обвинуваченого ОСОБА_8 залишились не виконаними. На підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду від 29.04.2021 року обвинувачений ОСОБА_8 був оголошений у розшук та розгляд справи зупинено у порядку ст.335 КПК України у зв`язку з ухиленням обвинуваченого від явки до суду. У подальшому місце перебування обвинуваченого ОСОБА_8 було встановлено працівниками поліції та відібрано від останнього зобов`язання про явку до суду, однак він до суду знову не з`явився. Згідно дослідженого під час розгляду вказаного клопотання рапорту працівника поліції від 05.10.2021 року ОСОБА_8 відмовився вийти до працівників поліції, які мали ухвалу про надання дозволу на його затримання, що свідчить проте, що обвинувачений навмисно не бажає з`являтись до суду.
Крім того, свідки сторони захисту ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є знайомими ОСОБА_8 та станом на даний час судом, який розглядає справу по суті, не допитані. Сам обвинувачений не визнає вини у скоєному та відповідно може вплинути на вказаних свідків з метою зміни їх показів на його користь.
Також зазначає, що обвинуваченому ОСОБА_8 18.10.2021 року центром надання вторинної правової допомого призначено захисника ОСОБА_12 , проте захисник у судове засідання не викликався і відповідно присутній не був, чим було порушено право на захист обвинуваченого, що є істотним порушенням кримінального процесуального законодавства.
Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Обвинувачений та його захисник висловили свої заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, судове рішення переглядається в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи оскаржуване судове рішення в межах заявлених прокурором доводів, судова колегія констатує, що слідчий суддя, викладаючи власні висновки, не звернув уваги на певні обставини, з якими закон пов`язує застосування саме такого запобіжного заходу.

Згідно ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, суд першої інстанції правильно встановив, що матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України, що не оспорюється сторонами, а тому апеляційним судом не перевіряється.

При цьому, суд першої інстанції по відношенню до ОСОБА_8 обрав альтернативний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що може мати місце з урахуванням встановлення не лише обґрунтованості висунутої підозри, а і наявних ризиків негативної процесуальної поведінки обвинуваченого. Вказавши в ухвалі на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, суд першої інстанції не погодився з існуванням, зазначених у клопотанні прокурора ризиків, та дійшов хибного висновку, що прокурором під час розгляду клопотання не було доведено, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам. Доводи прокурора з цього приводу фактично залишені без уваги, і їм не надана належна правова оцінка.

Так, обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд першої інстанції належним чином не врахував ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_8 висунуто підозру, а також суд першої інстанції не приділив достатньої уваги відомостям стосовно особистості підозрюваної особи, що призвело до неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції не вмотивував належним чином свої висновки про відсутність підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всупереч вимогам ст.ст.94, 178 КПК України, не оцінив обставини, на які послався прокурор у клопотанні, та додані до клопотання документи у їх сукупності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України, один з яких, а саме за ч.2 ст.286 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, внаслідок вчинення якого настала смерть потерпілого. При цьому ОСОБА_8 покинув місце вчинення злочину, залишивши без допомоги особу, яка перебувала у небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження.

Крім того, було встановлено, що у підготовчі судові засідання, призначені на 19.02.2021 року, 19.03.2021 року та 29.04.2021 року обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду кримінального провадження відносно нього, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.02.2021 року був застосований привід до обвинуваченого, який не був виконаний через відсутність останнього за місцем проживання. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 29.04.2021 року обвинувачений ОСОБА_8 був оголошений у розшук та розгляд справи зупинено на підставі ст.335 КПК України у зв`язку з ухиленням обвинуваченого від явки до суду. У подальшому місце перебування обвинуваченого ОСОБА_8 було встановлено працівниками поліції та від останнього відібрано зобов`язання про явку до суду. Проте, у судове засідання, призначене на 19.07.2021 року обвинувачений знов не з`явився, а також не надав даних про поважні причини неявки.

Така поведінка обвинуваченого ОСОБА_8 вочевидь свідчить не на користь висновку суду щодо відсутності ризику переховування.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів констатує залишення поза увагою суду наведених вище обставин, яким прокурор обґрунтовував існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Натомість, за відсутності обґрунтування заявленого у клопотанні і передбаченого п.3 ч.1ст.177 КПК України ризику незаконного впливу на свідків, колегія суддів знаходить переконливим відхилення місцевим судом даного доводу сторони обвинувачення.

Висновок суду про недоведеність ініціатора відповідного клопотання неможливості застосування відносно ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу, з огляду на змістовність заявленого клопотання та відсутності належного обґрунтування даного доводу в апеляційній скарзі, слід визнати не спростовним.

При цьому, апеляційна інстанція відмічає, що застосований відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту на даний час цілком охоплює і здатний убезпечити ризик переховування.

Одночасно слід зауважити, що посилання прокурора в апеляційній скарзі на порушення права обвинуваченого ОСОБА_8 на захист у зв`язку з розглядом клопотання без участі захисника колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.52 КПК України участь захисника в даному кримінальному провадженні не є обов`язковою. При цьому сам обвинувачений не висловлював з приводу відсутності захисника при вирішенні питання застосування запобіжного заходу жодних зауважень.

Отже, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та призначення нового розгляду, як про це просив прокурор в апеляційній скарзі, колегія судді не вбачає.

З цього приводу судова колегія звертає увагу на обмежених повноваженнях суду апеляційної інстанції, що визначені ч.3 ст. 407 КПК України, які не передбачають у даному випадку за обставин розгляду відповідного клопотання по суті, призначення нового судового розгляду.

При цьому, апеляційний суд позбавлений повноважень скасувати ухвалу суду першої інстанції та обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки в апеляційній скарзі прокурором таке питання не ставиться, що у якості додаткової обставини обумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Бердянської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 жовтня 2021 року, якою відмовлено у задоволені клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 строком на два місяця, тобто до 18 грудня 2021 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4