Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/9618/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ДУ ВК № 35 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

засудженого - ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні ДУ «Білоцерківської виправної колонії (№35)» клопотання В. о. начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія № 35» ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київ, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1)21.02.1995 року Мінським районним судом м. Києва за ст. 140 ч. З КК України до З років 6 місяців позбавлення волі. 17.01.1997 року замінено позбавлення волі на виправні роботи з утриманням 20 відсотків;
2)12.10.1998 року Подільським районним судом м, Києва за ст. 222 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі. Не звільнявся;
3)11.12.1998 року Ватутінським районним судом м. Києва за ст. 141 ч. 2, 43 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 11.05.2001 року умовно достроково на 1 рік 3 місяці 16 днів;
4)05.06.2003 року Оболонським районним судом м.. Києва за ст.. 15 ч. 1, 185 ч. З КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 17.05.2005 року умовно - достроково на 9 місяців 16 днів;
5)13.12.2005 року Оболонським районним, судом, м.. Києва за ст. 309 ч. 2, 71 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 11.06.2008 року умовно - достроково на 7 місяців 20 днів;
6)26.01.2009 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 2, 71 КК України до 2 років 1 місяць позбавлення волі. Даних про звільнення не має;
7)26.12.2011 року Подільським, районним судом, м. Києва за ст. 1.85 ч. З, 309 ч. 2, 70, 71 КК України, до 4 років позбавлення волі. Звільнений 25.06.2014 року умовно - достроково на 9 місяців 16 днів.
По теперішній справі засуджений: 12.12.2018 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, -

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання В. о. начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія № 35» ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , в якому він просить застосувати до засудженого положення ст. 81 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 на даний час відбуває покарання в Білоцерківській ВК № 35 відповідно до вироку Оболонського районного суду м. Києва за ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України, яким останньогозасуджено до 3 років позбавлення волі.

Початок строку: 12 грудня 2018 року. Кінець строку: 12 грудня 2021 року.

З матеріалів клопотання та матеріалів особової справи суд встановив, що ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі відбуває покарання з 18.11.2018 року.

З матеріалів особової справи, а саме з характеристики, вбачається, що засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання до дисциплінарної від відповідальності не притягувався, має 4 заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки. Виконує вимоги персоналу установи виконаня покарань, демонстурє дбайливе ставлення до майна адміністрації і предметів, якими користується при виконні дорученої роботи. Працевлаштований, до праці ставиться добре. ОСОБА_6 довів своє виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання, у зв`язку з тим, що має достатній ступінь виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , зазначаючи, що засуджений має недостатній ступінь виправлення.

Представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» не заперечували проти задоволення клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , зазначаючи, що засуджений має недостатній ступінь виправлення.

Засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав та зазначив, що став на шлях виправленняня та просить задовольнити клопотання .

Суд, заслухавши засудженого ОСОБА_6 , представника колонії, прокурора, який вважає клопотання не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали, приєднанні до клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.
Згідно довідки стягнень та заохочень відносно засудженого ОСОБА_6 він має 4 заохочення. Стягнень не має.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 протягом 1995-2018 років вісім разів засуджувався за умисні злочини. Неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. Неодноразово до нього застосовувалося звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, раніше звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково. Однак кожного разу після звільнення знову вчиняв нові умисні злочини.
1)Так, 1) 21.02.1995 року Мінським районним судом м. Києва за ст. 140 ч. З КК України до З років 6 місяців позбавлення волі. 17.01.1997 року замінено позбавлення волі на виправні роботи з утриманням 20 відсотків;
2)12.10.1998 року Подільським районним судом м, Києва за ст. 222 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі. Не звільнявся;
3)11.12.1998 року Ватутінським районним судом м. Києва за ст. 141 ч. 2, 43 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 11.05.2001 року умовно достроково на 1 рік 3 місяці 16 днів;
4)05.06.2003 року Оболонським районним судом м.. Києва за ст.. 15 ч. 1, 185 ч. З КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 17.05.2005 року умовно - достроково на 9 місяців 16 днів;
5)13.12.2005 року Оболонським районним, судом, м.. Києва за ст. 309 ч. 2, 71 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 11.06.2008 року умовно - достроково на 7 місяців 20 днів;
6)26.01.2009 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 2, 71 КК України до 2 років 1 місяць позбавлення волі. Даних про звільнення не має;
7)26.12.2011 року Подільським, районним судом, м. Києва за ст. 1.85 ч. З, 309 ч. 2, 70, 71 КК України, до 4 років позбавлення волі. Звільнений 25.06.2014 року умовно - достроково на 9 місяців 16 днів.
По теперішній справі засуджений: 12.12.2018 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, -

У судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що він переосмислив свою поведінку і просить його звільнити із колонії умовно-достроково. Раніше злочини вчиняв по дурості.
Оцінюючи вищевказане у сукупності суд вважає що ОСОБА_6 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки кожного разу після звільнення, у т.ч. неодноразово умовно-достроково він вчиняв нові умисні злочини, у т.ч. в період умовно-дострокового звільнення.
У суду відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто підстави, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.
При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.
Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.
Враховуючи викладене суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання, оскільки незважаючи на неодноразові звільнення від відбування покарання, раніше умовно-достроково, проявлений судом неодноразово гуманізм до ОСОБА_6 , останній знову вчиняв злочини. Вказане є свідченням тривалого злочинного спрямування його поведінки, впертого небажання стати на шлях виправлення.
Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш мяким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Отже, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовіснаповедінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст.. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процесвиправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до того ж короткий проміжок часу відбування покарання засудженим та наявністьлише одного заохочення, яке, до речі, отриманобезпосередньо пере вирішенням питання про застосування до нього пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, не є достатніми обставинами для можливостіоцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначеніположеннями ст.. 81 КК України.
Відповідно, суд вважає, що дії засудженого не відповідають вимогам щодо застосування положень, які передбачені ст.. 81 КК України тан евідповідаютьп оложенням ст.. 9 КВК України.
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_6 положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного покарання у виді позбавлення волі на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не буде виконана мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_6 є не обґрунтованим, та є передчасним на даному етапі відбування покарання.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ст.. 539 КПК України питання, які виникаютьпід час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконанняпокарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Суд вважає, що заява не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 ч. 1 п. 2 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволення клопотання В. о. начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія № 35» ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -відмовити.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження, начальнику Державної установи Білоцерківська виправна колонія № 35».
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 (семи) днів.

СуддяОСОБА_1