Номер провадження: 11-сс/813/1937/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2021 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000093 від 13.07.2020 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липівці, Перемишлянського р-ну Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно працевлаштованого, маючого на утримані малолітню дитину 2016 року народження,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 30.01.2022 року включно, з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризику передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала суду є необґрунтованою та невмотивованою.

Апелянт в обґрунтування своїх доводів вказує, що жоден із заявлених ризиків не був доведений прокурором та суд взагалі не ставив питання про доведення чи обґрунтування заявлених ризиків. Вважає, що підозра стосовно ОСОБА_7 є необґрунтованою, оскільки відсутні будь-які докази, що пов`язують ОСОБА_7 із відправленням та надходженням вантажу на територію України. Вказує, що суд не аргументував відмову в застосуванні застави, як альтернативу тримання під вартою. Також зазначає, що судом не надана оцінка міцним соціальним зв`язкам, офіційному працевлаштуванню, наявності нерухомості, позитивних характеристик, малолітньої дитини, дружини та інших утриманців. Крим того, вважає, що органом досудового розслідування не надано доказів неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову якою змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт, за адресою: АДРЕСА_2 , або визначити заставу у розмірі передбаченою п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача, захисника, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя при вирішення вказаного питання має з`ясувати обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, що слідчим суддею і було здійснено з перевіркою наявності обставин, зазначених у ст. 184 КПК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання і перевезення наркотичного засобу з метою збуту, вчинені організованою групою, в особливо великих розмірах та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України - контрабанда наркотичного засобу, тобто його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, вчинена повторно, організованою групою, в особливо великих розмірах, за обставин, викладених у клопотанні слідчого.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: повідомленням №65/4/6632 від 09.08.2021 ГВ БКОЗ Управління СБ України в Одеській області про виявлення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України (в порядку ст.ст. 214, 216 КПК України); рапортом №65/4/6631 від 09.08.2021 ГВ БКОЗ Управління СБ України в Одеській області про виявлення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307КК України; матеріалами виконаного доручення ГВ БКОЗ Управління СБ України в Одеській області №65/4/5677 від 25.06.2021; матеріалами виконаного доручення ГВ БКОЗ Управління СБ України в Одеській області №65/4/5976 від 08.07.2021; матеріалами виконаного доручення ГВ БКОЗ Управління СБ України в Одеській області №65/4/6526 від 03.08.2021; матеріалами виконаного доручення ГВ БКОЗ Управління СБ України в Одеській області №65/4/6462 від 30.07.2021; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії №65/4/5761 від 07.07.2021, розсекречено; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії №65/4/5762 від 07.07.2021, розсекречено; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії №65/4/6835 від 12.07.2021, розсекречено; матеріалами виконаного доручення ГВ БКОЗ Управління СБ України в Одеській області №65/4/6647 від 09.08.2021; протоколом огляду місця події від 09.08.2021, проведеного на пакувальному майданчику біля підприємства «Ріс Оіл», напроти прохідної до території ТОВ «ТІС Контейнерний термінал», за адресою: Одеська область, Одеській (колишній Лиманський) район, 10 кілометр автодороги порту Південний (автодорога М-28), згідно з яким зафіксовано обстановку і обставини переміщення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю наркотичного засобу кокаїну в особливо великих розмірах; протоколом обшуку від 09.082021 автомобіля марки КІА моделі SORENТO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно з яким безпосередньо у ОСОБА_11 у вказаному автомобілі вилучено сімнадцять пакувальних брикетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка за результатами проведення експрес-аналізу містить у своєму складі наркотичний засіб кокаїн, а також драбину та шуруповерт, за допомогою яких Морояну Іонел вилучив наркотичний засіб з технологічних порожнин рефрижераторної установки морського контейнера НОМЕР_2 ; протоколом обшуку від 09.08.2021 автомобіля марки HYUNDAI моделі АССЕNТ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно з яким безпосередньо у ОСОБА_11 у вказаному автомобілі вилучено тридцять три пакувальних брикети з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка за результатами проведення експрес-аналізу містить у своєму складі наркотичний засіб кокаїн; протоколом обшуку від 09.08.2021 за адресою: АДРЕСА_3 , згідно з яким вилучені мобільний телефон, рукописні записи, які ОСОБА_11 , ОСОБА_14 і ОСОБА_7 використовували при плануванні і вчиненні кримінальних правопорушень; протоколом обшуку від 09.08.2021 за адресою: АДРЕСА_4 , згідно з яким вилучено рукописні записи, які ОСОБА_7 використовував при плануванні і вчиненні кримінальних правопорушень; протоколом обшуку від 09.08.202·1 автомобіля марки «Vo1vo» д.н.з. НОМЕР_4 , згідно з яким проведено обшук автомобіля марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_4 , який ОСОБА_11 , ОСОБА_14 і ОСОБА_7 використовували при плануванні і вчиненні кримінальних правопорушень; протоколом огляду місця події від 09.08.2021 ділянки місцевості - літнього майданчику кафе «Форнетті Кока-Кола», який розташований навпроти будинку № 13 по вул. Базовій у м. Одесі, в ході якого встановлено місцезнаходження підозрюваних ОСОБА_14 і ОСОБА_7 , які переховувались від органів досудового розслідування, і вилучено у них мобільні телефони та інші предмети, які вони використовували для планування вчинення кримінальних правопорушень; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_11 ( ОСОБА_15 ) від 09.08.2021, згідно з яким він свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, визнав у повному обсязі, у вчиненому розкаявся; висновком експерта №КСЕ-19/116-20/13608 від 25.08.2021 Одеського НДЕКЦ МВС України, надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору у 50 вищевказаних брикетах містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, загальна маса суміші становить 50191 г, загальний кількісний вміст кокаїну у речовині білого кольору становить 40257,215 г; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 09.08.2021, згідно з яким він докладно виклав обставини вчинення ОСОБА_11 , ОСОБА_14 і ОСОБА_7 кримінального правопорушення; іншими матеріалами кримінального провадження №0000093 у сукупності.
Апеляційний суд зазначає, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Апеляційний суд, всупереч доводів апеляційної скарги, вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305; ч. 3 ст. 307 КК України. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст. 87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено та стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.
Враховуючи наведене, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох особливо тяжких злочинів, за які передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в тому, що він разом з іншими співучасниками ОСОБА_17 та ОСОБА_14 організували незаконну діяльність - контрабанда наркотичних засобів та незаконне придбання, зберігання і перевезення наркотичного засобу з метою збуту, в особливо великих розмірах.
Окрім того, апеляційний суд зазначає, що до вчинення кримінальних правопорушень можуть бути причетні інші, не встановлені на теперішній час особи, у тому числі іноземці, що свідчить про наявність з ними дружніх відносин в ОСОБА_7 , що також підтверджує ризик його переховування від суду.
Також суд апеляційної інстанції погоджується з наявністю ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на свободі ОСОБА_7 матиме можливість здійснювати вплив на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.
Так, кримінальне провадження №0000093 відносно ОСОБА_7 перебуває на стадії досудового розслідування, а тому свідки, які на теперішній час допитані органом досудового розслідування, у разі направлення до суду обвинувального акту будуть безпосередньо допитуватися судом, що дає підстави дійти висновку про наявність ризику незаконного впливу на них підозрюваним ОСОБА_7 з метою змінити їх первинні показання, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Апеляційний суд приймає до уваги, позитивну характеристику ОСОБА_7 та наявність у нього сім`ї на території Львівської області, де також зареєстрований підозрюваний, однак вважає, що зазначені соціальні фактори не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді та не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції погоджуються з думкою суду першої інстанції про неможливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки він не має постійного місця проживання та реєстрації у м. Одеса.
Обставини, передбачені ч. 2 ст. 182 КПК України, які є перешкодою для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлені не були.
З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим слідчим ризикам та не дозволить контролювати місце перебування ОСОБА_7 , який у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу цілком ймовірно може вдатись до спроб зникнути з поля зору правоохоронного органу.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про недоведеність існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.
Разом з тим, слідчий суддя, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини та підстави, передбачені ст. 177, 178 КПК України, дійшов висновку не визначити розмір застави ОСОБА_7 , оскільки йому інкримінується вчинення особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, що надає право слідчому судді не визначати розмір застави.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 є необґрунтованими, а слідчий суддя встановив наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи всі викладені вище обставини в своїй сукупності, враховуючи наявність в зазначеному кримінальному провадженні доведених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливості завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , а також враховуючи особу підозрюваного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною, вмотивованою і обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2021 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000093 від 13.07.2020 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4