Справа № 944/2516/20
Провадження №1-кп/944/546/21
13.12.2021 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , -
прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив таке задовольнити, посилаючись на обґрунтування наведені у клопотанні.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання прокурора заперечив та пояснив, що доводи прокурора повторюються, враховуючи, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Представник потерпілої у судовому засіданні клопотання прокурора підтримала, просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого та захисника, представника потерпілої, дослідивши матеріали клопотання, суд виходить з наступного.
За змістом ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, що в загальному не може перевищувати двох місяців.
У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів, що потребує від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства.
Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 16.12.2021 року.
Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думки учасників розгляду кримінального провадження, суд дійшов висновку, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, осіб на утриманні не має, неодружений, тобто в останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки, за місцем реєстрації не проживав, а фактично проживав за адресою, де вчинено кримінальне правопорушення, що дає обґрунтовані підстави вважати, що у разі непродовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою останній матиме реальну можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_5 у разі непродовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які також є військовослужбовцями, з якими проживає за однією адресою, матиме реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме: самовільне залишення військової частини з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, а відтак продовжуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України та ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення.
Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити - обвинуваченому продовжити дію запобіжного заходу тримання під вартою до 60 днів.
У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу слід відмовити, оскільки доводи сторони захисту не спростовують наведених у клопотанні прокурора ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Утримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, суд, відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, не визначає розмір застави.
Керуючись вимогами ст.ст. 177-178, 183, 186, 194, 196-197, 331, 395 КПК України, -
клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів, тобто до 10 лютого 2022 року включно.
Строк дії ухвали рахувати з 13 грудня 2021 року.
У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого - відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення обвинуваченого.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1