Справа №949/61/22
Провадження №1-кс/949/12/22
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

14 січня 2022 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалах досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000010 від 13.01.2022 року відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кураш Дубровицького району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , освіти неповної середньої, неодруженого, громадянина України, раніше судимого,

в с т а н о в и в:

Заступник начальника СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 , в середині грудня місяця 2021 року в денну пору доби, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, перебував в лісовому масиві поблизу с. Білаші Сарненського району Рівненської області. Там під час словесного конфлікту з ОСОБА_7 , що виник на ґрунті ревнощів, з метою вбивства останньої, тобто умисного протиправного заподіяння смерті людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс їй не менше 5 ударів дерев`яною палицею по обличчю з правого боку, внаслідок чого відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №09 від 14.01.2022 року заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді множинного відкритого багато уламкового перелому кісток лицевого скелету з переходом на кісткові структури основи черепа з частковим роздробленням речовини головного мозку, з масивними крововиливами під оболонки в речовину головного мозку.

За даним фактом було розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 13.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Слідчий зазначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 13.01.2022 року під час якого виявлено тіло без ознак життя ОСОБА_7 із явними ознаками застосування насильства до останньої;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 13.01.2022 року, який повідомив, що 13 січня 2022 року до ВП №1 був запрошений ОСОБА_6 , для дачі пояснень по факту пошкодження пам`ятників на кладовищі, поблизу с. Кураш Сарненського району. Так, в ході спілкування, ОСОБА_6 розповів про деталі пошкодження ним пам`ятників. Крім цього, він в розмові сказав, що хоче зізнатися у вчиненні ще одного злочину і розповів про те, що здійснив вбивство своєї знайомої ОСОБА_7 . ОСОБА_6 повідомив, що в середині грудня 2021 року він разом із ОСОБА_7 прямували по лісовому масиві, неподалік с. Білаші Сарненського району. Підійшовши майже до села, між ними зав`язалася суперечка через ревнощі до іншого чоловіка. В ході суперечки він почав наносити удари дерев`яною палицею, яка була при ньому по обличчю Ірині. Від нанесених не менше п`яти ударів, ОСОБА_9 впала на землю і він побачив, що вона не подає будь яких ознак життя. Було видно, що в неї розбитий череп в лицьовій ділянці голови. Після цього, він взявши за руки ОСОБА_9 , стягнув її з дороги до гущі лісового масиву. Там він поклав тіло ОСОБА_9 в наявному рові та прикрив гілками. Також, ОСОБА_6 написав заяву до ВП №1 про вчинення даного злочину, яка була належним чином зареєстрована. Після цього, ним з іншими працівниками ВП №1 було здійснено виїзд до зазначеного ОСОБА_6 місця для перевірення вказаної інформації. Приїхавши туди, вони справді виявили тіло людини, яке лежало під гілками.

Також слідчим зазначається причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину також і протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , в якому останній надав визнавальні показання та

лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 №09 від 14.01.2022 року, згідно якого на тілі померлої виявлено тілесні ушкодження у вигляді множинного відкритого багато уламкового перелому кісток лицевого скелету з переходом на кісткові структури основи черепа з частковим роздробленням речовини головного мозку, з масивними крововиливами під оболонки в речовину головного мозку.

14 січня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий вказує, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: необхідність запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як санкцією ч. 1 ст. 115 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років; а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_6 немає соціально сталих зв`язків, постійного джерела доходів, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, перебував в місцях позбавлення волі та був звільнений 30 серпня 2019 року умовно-достроково, з невідбутим строком 8 місяців 12 днів та після звільнення з виправної колонії на шлях виправлення не став та знову вчиняв злочини проти власності і 17 червня 2021 року був засуджений Рокитнівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки. Крім цього, будучи звільненим з випробуванням із встановленням іспитового строку, продовжив вчиняти злочини проти власності та відносно ОСОБА_6 26 жовтня 2021 року було направлено до Дубровицького районного суду кримінальне провадження №0000162 за ч. 3 ст. 185 КК України та 24 листопада 2021 року було направлено до Дубровицького районного суду кримінальне провадження № 0000216 за ч. 2 ст. 185 КК України.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_6 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, окрім як тримання під вартою неможливе.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав доводи клопотання, просить про його задоволення з тих самих мотивів, на які посилається слідчий та посилається на те, що із врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_4 не заперечили проти задоволення клопотання.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що слід задовольнити з огляду на таке.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановлено, що надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується доданими до клопотання матеріалами кримінального провадження, які підтверджують існування фактів та інформації про вчинений злочин.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Крім того, зважаючи на те, що на даний час, фактично досудове розслідування тільки розпочалося та не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, з метою отримання належних та допустимих доказів, слідчий суддя вважає, що незастосування запобіжного заходу до підозрюваного на такому етапі буде негативно впливати на повноту досудового розслідування, тобто слідчий суддя вважає, що наявні ризики, передбачені в п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, враховуючи обставини зазначені в ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, відсутність стійких соціальних зв`язків, постійного джерела доходів, наявність судимостей, приходжу до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому застосування тримання під вартою, на даному етапі є виправданим.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Отже, тяжкість, характер і ступінь суспільної небезпеки інкримінованого злочину та особа підозрюваного, є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке може бути виправдане в тому випадку, якщо є конкретні ознаки реальної необхідності охорони інтересів суспільства.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, зі змісту ч. 4 ст. 183 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Отже, вчинений підозрюваним ОСОБА_6 злочин, який є особливим тяжким та вчинений із застосуванням насильства, що призвело до загибелі людини, виключає застосування до нього альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя; -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалах досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000010 від 13.01.2022 року відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_6 - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 16 год. 14 січня 2022 року до 16 год. 15 березня 2022 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1