Справа № 487/8760/21
Провадження № 1-кс/487/6847/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2021 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська, українця, громадянина України, працюючого на посаді начальника відділу нагляду і безпеки Державної установи "Арбузинська виправна колонія №83", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
10.12.2021 року слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотианням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 підозрюваному у скоєнні кримінальногоправопорушщення передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Відповідно до клопотання, слідчий зазначив, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000442 від 26.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія (№83)»ОСОБА_7 №23/ОС від 02.09.2019 старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_4 з 02.09.2019 призначено на посаду начальника відділу нагляду і безпеки Державної установи «Арбузинська виправна колонія (№83)».
Відповідно до Закону України «Про Державну кримінально виконавчу службу України» ОСОБА_4 , окрім іншого, зобов`язаний забезпечувати правопорядок, додержання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах і на прилеглих до них територіях та несе відповідальність за порушення дисципліни та законності, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, дотримувати права і свободи людини та громадянина, поважати гідність людини та виявляти до неї гуманне ставлення.

Перебуваючи на вищевказаній посаді, ОСОБА_4 , відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», примітки 1 до ст. 364 КК України, є службовою особою, яка за спеціальними повноваженнями здійснює функції представника влади та являється працівником правоохоронного органу.

Згідно з ст.ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У силу наявного досвіду роботи в органах Державної кримінально виконавчої служби України ОСОБА_4 знав та розумів положення Закону України про «Про Державну кримінально виконавчу службу України» від 23.06.2005та Положення про ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1110/5 від 20.03.2020, яким на нього як на службову особу покладені вищезазначені обов`язки.

Однак, ОСОБА_4 , нехтуючи взятими на себе обов`язками працівника правоохоронного органу та грубо ігноруючи їх, достовірно розуміючи суть кримінальних правопорушень проти власності та передбачену за їх вчинення кримінальну відповідальність, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий злочин з використанням свого службового становища за наступних обставин.

Відповідно до Положення про ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)» та Переліку найменувань органів, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 10.05.2017 №1519/5, ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)» підпорядкована Південному міжрегіональному управлінню з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та є виправною колонією середнього рівня безпеки для чоловіків, вперше засуджених до позбавлення волі і розташована за адресою: Миколаївська область, Арбузинський район, смт. Костянтинівка,

вул. Володимирська, 1.

З 2016 року в ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» відбуває покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 11.12.2015 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією всього належного майна.
Приблизно в середині вересня 2021 року, більш точної дати встановити не представилось можливим, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами засудженого ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , використовуючи надані йому в силу займаної посади службові повноваження, 16.09.2021 викликав до службового кабінету виправної установи засудженого ОСОБА_8 , якому повідомив про те, що нібито у розпорядженні правоохоронних органів Миколаївської області наявні матеріали щодо протиправної діяльності ОСОБА_8 , на підставі яких останнього буде притягнуто до кримінальної відповідальності. Проте, у разі надання ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 1000 доларів США, вказані матеріали, що начебто викривають його незаконну діяльність, будуть знищені. Після цього ОСОБА_4 надав ОСОБА_8 дві години на пошук грошових коштів.
Після спливу двохгодинного терміну, ОСОБА_4 повторно викликав до службового кабінету виправної установи засудженого ОСОБА_8 , де під час розмови останній повідомив, що не має такої суми. В свою чергу, задля реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_8 , що сплатить за нього свої особисті кошти, які ОСОБА_8 повинен буде йому повернути найближчим часом.

Через декілька днів ОСОБА_4 знову викликав до службового кабінету виправної установи засудженого ОСОБА_8 , та висловив вимогу повернути кошти в сумі 1000 доларів США, нібито сплачені за нього. На вказані протиправні вимоги ОСОБА_8 відповів ОСОБА_4 відмовою.

Після цього, ОСОБА_4 став погрожувати потерпілому, у разі невиконання його вимог, застосуванням фізичного насильства, а також, обмеженням прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_8 , а саме: створенням нестерпних умов відбування покарання, поміщенням до дисциплінарного ізолятору ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)», а також ініціюванням питання щодо переведення ОСОБА_8 до іншої установи відбування покарання з більш посиленим рівнем безпеки у віддаленій місцевості.
У подальшому протягом жовтня-листопада 2021 року, ОСОБА_4 неодноразово з погрозами застосування насильства та обмеження прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_8 , висловлював йому, у тому числі через іншого засудженого ОСОБА_9 , який також відбував покарання в ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)» та підтримував дружні відносини з потерпілим, вимоги щодо повернення неіснуючого боргу у розмірі 1000 доларів США шляхом їх переведення на банківську картку № НОМЕР_1 своєї співмешканки ОСОБА_10 .

Усвідомлюючи безвихідність ситуації та реальність загрози настання для себе негативних наслідків внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 звернувся до своєї матері ОСОБА_11 з проханням сплатити ОСОБА_4 грошові кошти шляхом їх перерахування на зазначену ним банківську картку.

08.12.2021 о 14 год. 15 хв., ОСОБА_11 , діючи на прохання свого сина ОСОБА_8 та в його інтересах, виконуючи незаконні вимоги ОСОБА_4 , через касу відділення «Южноукраїнське центральне» Миколаївського РУ АТ КБ «Приватбанк», що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, просп. Незалежності, 22, здійснила зарахування особистих грошових коштів в сумі 28000 гривень на банківську картку № НОМЕР_1 держателя ОСОБА_10 , яка є співмешканкою ОСОБА_4 .

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч.2 ст.189 КК України, з використанням свого службового становища, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, одночасно зазначив, що відповідно до наданого рапорту о/у УСБУ в Миколаївській області, 10.12.2021 року на телефон потерпілої ОСОБА_11 , за вказівкою службових осіб ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)», від засуджених, які утримуються у даній установі, надійшли повідомлення з вимогою забрати заяву про вчинене кримінальне правопорушення, або змінити показання, що свідчить про реальне існування ризиків, визначених положеннями ст.177 КПК України.
З урахуванням зазначених обставин просив клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те що підозра пред`явлена його підзахисному за ч.2 ст.189 КК України є необґрунтованою та відсутність належних та допустимих доказів, як на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого злочину, так і наявності ризиків, на існування яких посилається прокурор у клопотанні.

Крім того, зазначив, що прокурором не доведено неможливість запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Одночасно, враховуючи наявність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, який проживає однією сім`єю з ОСОБА_10 , має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, незадовільний стан здоров`я підзахисного, позитивну характеристику за місцем роботи, вважав за доцільне обрати щодо підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника. Вказав, що пред`явлену йому підозру вважає необгрунтованою.

Перевіривши клопотання та надані сторонами докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У судовому засіданні встановлено, що 26.11.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 внесено відомості за заявою ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.189 КК України.

08.12.2021 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

09.12.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.189 КК України, а саме у у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів цієї особи, вчинене службовою особою з використанням свого службового становища.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується, наданими слідчому судді доказами, а саме: заявою ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення від 25.11.2021; протоколами допиту свідка ОСОБА_12 від 17.12.2020, 08.12.2021; заявою ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення від 03.12.2021; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_11 від 03.12.2021 та 08.12.2021; заявою ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 08.12.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 08.12.2021; протоколом обшуку, проведеного в ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)»від 08.12.2021.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Фактичні дані, які містяться у наданих стороною обвинувачення доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1-3, ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , обгрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк де семи років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, у тому числі за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території.
Будучи діючим працівником правоохоронних органів та використиовуючи дружні зв`язки зі своїми колегами працівниками ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)» ОСОБА_4 , може сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення істини у справі, а також може вживати заходи впливу на потерпілих та ще не допитаних свідків та інших осіб з метою зміни останніми показань та спотворення вже зібраних доказів.
При цьому, слідчий суддя приходить до висновку, щодо недоведеності зі сторони прокурора наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, перебуває у фактично шлюбних відносинах з ОСОБА_10 , відповідно до наданих копій Свідоцтв про народження є батьком двох неповнолітніх дітей, за місцем проходження служби характеризується позитивно.

Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 є діючим працівником правоохоронного органу, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину з використанням службового становища.

Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам наявним та доведеним під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту щодо можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу, оскільки, хоча підозрюваний і має постійне місце проживання та родину, що свідчить про деяке зменшення ризику переховування від органів досудового розслідування, але не усуває всіх інших, встановлених судом ризиків.

Отже застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого судді є необґрунтованим та невиправданим.

Твердження захисника, в тій частині, що за станом здоров`я ОСОБА_4 не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору, є припущенням, яке не підтверджено належними доказами. Оскільки надані слідчому судді копії медичних довідок, лише підтверджують факт звернення підозрюваного до медичних установ, з метою проходження обслідувань.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання ОСОБА_4 під вартою слід рахувати з моменту його фактичного затримання з 15-46 години 08.12.2021 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи сімейний стан ОСОБА_4 , тяжкість та обставини правопорушеня, у вчиненні якого він підозрюється, наявність існування ризиків, встановлених під час розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, запобіжний захід тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком на 60 діб до 06.02.2022 року 15-46 години.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148 860 гривень.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- прибувати до старшого слідчого ОСОБА_13 кожного понеділка місяця о 10-00 годині за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 18, до приміщення Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві;

- не відлучатися за межі Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд в залежності від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1