Справа № 191/5121/18
Провадження № 1-кп/191/421/18
У Х В А Л А

15 листопада 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Чапаєвка Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 08.12.2014 року Апостоловським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185,75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Апостоловського районного суду Дніпропетровської області від 11.03.2015 року відмінено іспитовий строк та направлено для відбуття покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

- 19.08.2015 року Апостоловським районним судом Дніпропетровської області за ст. 15 ч. 2, 185 ч.2,71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.345 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які враховувалися при застосуванні і продовженні обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, так як будучи на свободі, останній має можливість переховуватися від суду, оскільки зареєстрований за межами Дніпропетровської області, не працює, не одружений, характеризується негативно, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши обвинуваченого, захисника, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування та продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України суд до спливу продовжуваного строку зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовжування тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість вчинення іншого кримінального правопорушення,переховування обвинуваченого від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, порушуючи процесуальні обов`язки, у судове засідання не з`являвся. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, за місцем реєстрації обвинувачений не проживає, не працює, міцні соціальні зв`язки відсутні.
Крім того, судовий розгляд кримінального провадження ще триває, не проведені допити свідків та потерпілих. Таким чином, існує ризик того, що перебуваючи на свободі, обвинувачений ОСОБА_6 можеперешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а саме здійснити тиск на свідків чи потерпілих з метою зміни ними своїх показань.
Враховуючи викладене, існування ризиків, доведених стороною обвинувачення, передбачених п. 1, п. 4 , п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюючи сукупність обставин, а саме вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою на 60 днів.
В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177,178, 197, 331, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 13 січня 2022року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1