УХВАЛА
Іменем України
24 листопада 2021 року справа № 542/1752/21

провадження 1-кс/542/445/21

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Новосанжарського районного суду Полтавської області клопотання прокурора Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури в Полтавській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2021 за № 0000269 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України про арешт майна, -

в с т а н о в и в:
23 листопада 2021 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшло клопотання прокурора Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури в Полтавській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2021 за № 0000269 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України про арешт майна.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що до відділення поліції №3 Полтавського РУП надійшла письмова заява від гр. ОСОБА_4 про те, що в період часу з 01.11.2021 по 17.11.2021 невідомі особи шляхом відчинення дверей проникли до житлового будинку нежилого господарства в АДРЕСА_1 , звідки викрали металеві речі, чим завдано матеріальної шкоди на суму близько 1000 гривень.
Відомості про даний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2021 за № 0000269 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У клопотанні також вказано, що 18.11.2021 у якості потерпілої допитано ОСОБА_4 , яка вказала, що близько двох тижнів тому, на початку листопада 2021 року прибула до належного їй нежилого господарства за адресою: АДРЕСА_1 , де виявила відчинені двері до будинку, що зачинялися за допомогою дерев`яної дошки, зачинила двері та знову прийшла до будинку 17.11.2021. Зайшовши в середину виявила, що з груби пічного опалення демонтовано та викрадено такі речі: чавунна плита з конфорками, придбана за радянських часів, у цілому, придатному для використання стані, б/у, приблизними розмірами 70x40 см; металеві кутики з чорного металу у кількості 3-х штук, з`єднані між собою, придбані за радянських часів, б/у, два кутики довжиною 85 см, шириною стінок 2 мм, один кутик довжиною 50 см, шириною стінок 2 мм, у цілому, придатному для використання стані; чавунні дверцята до груби пічного опалення розмірами 30x25 см, придбані за радянських часів, у цілому, придатному для використанні стані, б/у; чавунні дверцята до груби пічного опалення розмірами 18x18 см, придбані за радянських часів, у цілому, придатному для використанні стані, б/у; решіткові колосники, з`єднані між собою 8-ма одиницями колосників, з чавунного матеріалу, придбані за радянських часів, загальними розмірами 32x23 см, шириною колосників 3 см, у цілому, придатному для використання стані, б/у.
Також вказав, що 19.11.2021 у АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_5 , на основі добровільної згоди надано та оглянуто зазначені речі. Огляд проводився за участі потерпілої ОСОБА_4 , яка впізнала дані речі як ті, що було в неї викрадено напередодні з нежилого господарства за адресою: АДРЕСА_1 . Речі вилучено та передано під зберігальну розписку ОСОБА_4 , яка зобов`язується зберігати дані речі до вирішення питання по суті за адресою її постійного місця проживання: АДРЕСА_1 .
Прокурор також зазначив, що вилучене майно визнано речовими доказами, є необхідність в проведенні відповідних експертиз.

Прокурор в клопотанні також вказував, що накладення арешту на тимчасово вилучені речі, є необхідним для забезпечення їх зберігання до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, пояснення надав аналогічні, викладеним у ньому.

Слідча ОСОБА_6 надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, просила клопотання задовольнити.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд клопотання у їх відсутність.
Слідчий суддя у відповідності до положень ч. 1 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність осіб, які не з`явилися.

Дослідивши надані матеріали, заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Так, слідчим суддею встановлено, що відділенням поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 18.11.2021 за № 0000269, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що до відділення поліції №3 Полтавського РУП надійшла письмова заява від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що в період часу з 01.11.2021 по 17.11.2021 невідомі особи шляхом відчинення дверей проникли до житлового будинку нежилого господарства в АДРЕСА_1 , звідки викрали металеві речі, чим завдано матеріальної шкоди на суму близько 1000 гривень.
Постановою слідчої СВ ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 від 19.11.2021, чавунну плиту пічного опалення з конфорками розміром 73x42 см; металеві кутики з чорного металу у кількості 3-х штук, з`єднані між собою, два кутики довжиною 85 см, один кутик довжиною 50 см, шириною стінок 2 мм; чавунні дверцята до груби пічного опалення розмірами 30x35 см;чавунні дверцята до груби пічного опалення розмірами 18x18 см;решіткові колосники з`єднані між собою 8-ма одиницями колосників, з чавунного матеріалу, загальними розмірами 32x23 см, шириною колосників 3 см. визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

А саме, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і як слідує з ч. 3 цієї ж статті у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме майно.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено та вбачається з матеріалів клопотання, що вилучені речі, зазначені у клопотанні прокурора, є речовими доказами у кримінальному провадженні, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і відповідають критеріям, встановленим у ст. 98 КПК України.

Невжиття заходів щодо накладення арешту на дані матеріальні об`єкти може призвести до їх приховування, пошкодження, втрати, знищення або перетворення, і тим самим знищення слідів та доказів кримінального правопорушення, що може перешкодити проведенню необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні.

У зв`язку з наведеним та з метою забезпечення збереження речових доказів, вилучені речі підлягають арешту.

З огляду на зазначене, клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, слід зауважити, що при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України враховано наявність правової підстави для арешту майна; можливість використання майна як доказів у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для його власників.

Крім того, при постановленні ухвали слідчим суддею враховано загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, на переконання слідчого судді прокурором доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна , потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора та може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

При цьому, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 132 КПК України, оцінивши потреби досудового розслідування, дійшов висновку про неможливість без застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження встановити обставини вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні.

Водночас, слід зауважити, що доказів на спростування вказаних висновків слідчого судді матеріали клопотання не містять.

Між тим, відповідно до положень статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Враховуючи викладене вище, а також з огляду на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності накладення арешту на вказане у клопотанні майно, заборонивши відчужувати, розпоряджатися та користуватися ним.

На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 170, 172, 173, 309, 369-372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури в Полтавській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2021 за № 0000269 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на:
-плиту пічного опалення з конфорками розміром 73x42 см;
-металеві кутики з чорного металу у кількості 3-х штук, з`єднані між собою, два кутики довжиною 85 см, один кутик довжиною 50 см, шириною стінок 2 мм;
-чавунні дверцята до груби пічного опалення розмірами 30x35 см;
-чавунні дверцята до груби пічного опалення розмірами 18x18 см;
-решіткові колосники, з`єднані між собою 8-ма одиницями колосників, з чавунного матеріалу, загальними розмірами 32x23 см, шириною колосників 3 см, з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких робіт, що можуть змінити зовнішній вигляд вилучених речей, які будуть зберігатися в потерпілої ОСОБА_4 за місцем її постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України та до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Слідчим, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні забезпечити зберігання арештованого майна.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково під час досудового розслідування слідчому судді, а під час судового провадження - суду.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області ОСОБА_1