У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» січня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2022 року щодо

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), 1977 року народження, квітня місяця, 22 числа, уродженця Республіки Молдова, громадяни Республіки Молдова, не судимого, не працює, співзасновника громадської організації «Екологічний нагляд та моніторинг», тимчасово проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_9

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2022 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 до 19 березня 2022 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжній захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначив, що фактично судом безпідставно позбавлено обвинуваченого ОСОБА_6 можливості скористатись альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави.

Вказав, що зазначений прокурором у клопотанні про обрання запобіжного заходу розмір застави 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 547 170 грн, для обвинуваченого ОСОБА_6 є безумовно непомірним. Зазначив, що такий розмір застави було визначено слідчим суддею на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні, але підозрюваний ОСОБА_10 не вніс заставу у такому розмірі і тривалий час (більше півроку) перебуває під вартою.

Вказав, що ОСОБА_10 проживає разом із дружиною та неповнолітньою дитиною, які перебувають на утриманні обвинуваченого без реєстрації офіційного шлюбу.

Щодо наявності ризиків ухилятися від слідства та суду захисник зазначив, що в ухвалі відсутні будь-які обґрунтовані посилання судом на зазначені прокурором факти. Навпаки, обвинувачений ОСОБА_10 зазначав, що в нього немає підстав переховуватися від судового слідства та суду, він бажає приймати участь у судових засіданнях для доведення невинуватості у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. ОСОБА_10 , перебуваючи під слідством, завжди з`являвся за викликами слідчого та суду, приймав участь у відповідних заходах та надавав свої пояснення.

Щодо ризиків незаконно впливати на потерпілих та свідків захисник зазначив, що належного обґрунтування прокурором зазначено не було, жодного доказу спроб обвинуваченого намагатися впливати на свідків, потерпілого прокурор не надала. Відсутні будь-які факти, які б свідчили, що обвинувачений намагався контактувати із потерпілим, свідками. Просить врахувати, що потерпілий у кримінальному провадженні є мешканцем іншого регіону України, та обвинуваченому необхідно подолати відстань, задля імовірної, на думку прокурора, спроби впливу на потерпілого.

Щодо ризиків вчиняти інші кримінальні правопорушення захисник зазначив, що прокурором не зазначено жодного факту вчинення обвинуваченим ОСОБА_11 інших злочинів, готування до вчинення або фіксацію таких, що продовжуються злочинів.

Вказав, що не зазначено, чому ці ризики можуть існувати, якщо до обвинуваченого застосувати менш суворий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні Березанського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000223 за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 серпня 2021 року ОСОБА_13 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 230 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, у подальшому неодноразово продовжений.

Прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 230 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 547 170 грн, у разі внесення якої просив покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_10 може переховуватися від суду, так як обвинувачується у вчиненні тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна; законом про кримінальну відповідальність не передбачено застосування при призначенні покарання обвинуваченим у вчиненні корупційних кримінальних правопорушень положень щодо звільнення від кримінальної відповідальності чи призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, або звільнення від відбування покарання з випробуванням, у зв`язку з чим, з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_10 може здійснити виїзд на непідконтрольну Україні територію Луганської, Донецької областей чи АР Крим, або за наявного паспорта громадянина Республіки Молдови, виїхати за межі України; може знищити або спотворити грошові кошти в сумі 1000 доларів США, одержані 27.07.2021 для подальшої передачі ОСОБА_12 як першу частину неправомірної вигоди від ОСОБА_14 , місцезнаходження яких на даний час не встановлене. Також ОСОБА_10 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, не маючи обмежень у пересуванні, буле мати можливість особисто схиляти свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які є працівниками інспекції, та заявника ОСОБА_14 , який є комерційним директором товариства, підконтрольного Державній екологічній інспекції Південно-Західного округу, до дачі завідомо неправдивих показань, які виправдовують обвинувачених, або до відмови до надання показань, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні;

може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки сприяв вчиненню ОСОБА_12 тяжкого кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, та яке було припинене співробітниками правоохоронних органів, а не з власної волі обвинуваченого.

На підставі вищевказаних даних про особу обвинуваченого, прокурор вважає, що ризики, які були враховані при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, не відпали та фактично залишились дотепер, та обґрунтовує неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів необхідністю запобігання зазначеним ризикам.

Обираючи ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції дійшов висновку, що на даний час існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

При обранні запобіжного заходу судом враховано також сімейний стан та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , обставини його проживання на території України, наявність утриманців, рівень доходів та соціальні зв`язки, відсутність судимостей на території України. Суд першої інстанції вважав, що наведені прокурором доводи для обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином обґрунтовані та мотивовані, а ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу слідчим суддею, на даний час не змінилися.

На думку суду першої інстанції, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, оскільки створюють передумови для реалізації цих ризиків, та їх застосування є неможливим з викладених прокурором підстав.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Окрім того, захисник просив доставити в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_17 . Однак, обвинувачений належним чином повідомлений про апеляційний розгляд, клопотання про бажання брати участь під час апеляційного розгляду не подавав, а під час апеляційного розгляду захисник вважав за можливе провести розгляд без виклику обвинуваченого. За такого, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 401 КПК України, апеляційний розгляд проведено без присутності обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_9 підтримала частково апеляційну скаргу та вважала обгрунтованими доводи захисника про безпідставність рішення суду в частині не визначення судом розміру застави.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши надані судом матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив таке.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

В провадженні Березанського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000223 за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 серпня 2021 року ОСОБА_13 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 230 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, у подальшому неодноразово продовжений, останній раз до 18 січня 2022 року.

Прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 230 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 547 170 грн, у разі внесення якої просив покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Суд першої інстанції достатньо мотивував рішення в частині наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважав, що наведені прокурором доводи для обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином обґрунтовані та мотивовані, а ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу слідчим суддею, на даний час не змінилися.

Врахувавши наведені в клопотанні прокурора дані щодо особи обвинуваченого, та ступінь тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_10 , дійшов правильного висновку, що на даний час існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає правильними висновки суду першої інстанції, що зазначені ризики продовжують існувати та їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, і що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

З цими висновками суду першої інстанції суд погоджується.

Щодо доводів захисника ОСОБА_5 , що судом першої інстанції безпідставно позбавлено обвинуваченого ОСОБА_6 можливості скористатись альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави, суд встановив таке.

Згідно вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Як передбачено ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Разом з тим, обираючи обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, в порушення вимог ч. 3 ст.183 КПК України, не визначив розмір застави, хоча відповідно до зазначених вимог закону зобов`язаний прийняти відповідне рішення, а підстави, передбачені ч.4 ст. 183 КПК України, для не визначення застави, відсутні.

Вимога про визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_13 була висловлена у клопотанні прокурора, яка просила застосувати заставу у розмірі 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 547 170 грн, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Проте, в оскаржуваній ухвалі взагалі не вмотивовано, чому суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначив розмір застави, з огляду на положення ч. 3 ст. 183 КПК України.

За такого рішення підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою зважаючи на встановлені судом обставини щодо обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину та наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави.

Вирішуючи питання про розмір застави, колегія суддів враховує, що згідно вимогам п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При прийнятті рішення суд враховує, що у клопотанні не мотивовано, чому прокурор просить застосувати заставу у розмірі 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у більшому розмірі, ніж передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у разі, якщо особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави, суд враховує встановлені ризики, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 , дані про його особу, та вважає, що 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто максимальний розмір застави, передбачений за вчинення тяжкого злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 , буде достатнім для виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 березня 2022 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_18 заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 грн, у разі внесення якої, звільнити обвинуваченого з-під варти з покладенням на нього, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, наступних обов`язків:

-прибувати до суду за кожною вимогою;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками та іншим обвинуваченим у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3