Справа № 204/9126/21
Провадження № 1-кп/204/635/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2021 року м.Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, розлученого, інваліда 3-ї групи, працюючого в ТОВ «Аптека-22» - оператором диспетчерської служби, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,:
- 06 квітня 2020 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 20 жовтня 2021 року приблизно о 05 години 00 хвилин, знаходячись неподалік будинку № 93 по вулиці Робочій у місті Дніпрі, побачив відкритий комунікаційний колодязь зв`язку та підійшов до нього, де побачив п`ятнадцять бухт демонтованої кабельно-провідникової продукції, яка знаходилась у зрізаному вигляді та була змотана за допомогою липкої стрічки скоч, а саме належний ПАТ «Укртелеком» телефонний кабель марки ТПП 10*2*0,5, довжиною 115 метрів, вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 4437 від 08.11.2021 року, становить 2956,65 гривні та визначив його як об`єкт свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків, заліз у комунікаційний колодязь зв`язку ККЗ № 772- 307, що розташований біля будинку № 93 по вулиці Робоча у місті Дніпрі, дістав з комунікаційного колодязю зв`язку № ККЗ № 772-307 демонтовану кабельно-провідникову продукцію, яка знаходилась у зрізаному вигляді та була змотана за допомогою липкої стрічки скочу, а саме кабель марки ТПП 10x2x0,5 довжиною 115 м, який належить ПАТ «Укртелеком» та помістив у три поліетиленові мішки. Помістивши демонтовану кабельно-провідникову продукцію до трьох білих мішків, ОСОБА_4 почав діставати мішки з колодязю по одному, які складав під стіною будинку АДРЕСА_2 . В подальшому розуміючи, що фізично він не зможе забрати одразу всі кабелі, ОСОБА_4 взяв до правої руки змотаний фрагмент кабелю, який не вмістився до мішків та направився у бік свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим довів свій злочинний умисел до кінця.
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого мана (крадіжка), кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.
Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , добровільно, надав письмову заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України та згодою з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Враховуючи наведене, відповідно до положень ст.382 КПК України, на підставі документів, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості, розгляд даного обвинувального акту здійснюється у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановленні органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, повністю знайшли своє підтвердження наданими до суду письмовими доказами по матеріалам досудового розслідування:
Таким чином, суд вважає, що надані докази отримані в передбаченому кримінально - процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження й доведена повністю поза розумним сумнівом.
Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку, а його умисні дії, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше судимий, має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є інвалідом 3 групи, а також відношення обвинуваченого до скоєного.
Як пом`якшуючу покарання обставину, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних злочинів, про небажання ставати на шлях виправлення, а тому з метою попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому необхідно призначити покарання виключно у виді арешту.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.
У суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання. З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді арешту, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень.
Згідно ч. 1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як видно з положень п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок протягом іспитового строку за вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року, приймаючи до уваги те, що іспитовий строк ОСОБА_4 обчислюється з моменту проголошення вироку, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженні не обирався, клопотань про його обрання не надходило. Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судових експертиз, згідно наданих довідок та звіту.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 369-371, 373-376, 381-382, 394 КПК України КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання: шість місяців арешту.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обраний.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави фактичну вартість проведення судової експертизи № 4437 від 08.11.2021 року, у розмірі 150 грн. 00 коп.
Речові докази: фрагменти кабельної продукції, різноманітної довжини, загальною довжиною 115м, упаковані в три поліетиленові мішки білого кольору, з логотипом «Ярка», які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП №6 (квитанція №3139) - повернути законному власнику ПАТ «Укртелеком»; 2 сліди пальців рук, відкопійовані на дві липкі стрічки, предмет схожий на ніж, три зрізи кабельної продукції, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП №6 (квитанція №3140) - знищити.
На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1