Провадження № 1-кс/201/3273/2021
УХВАЛА
Іменем України

04 листопада 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0000713, щодо відмови в наданні статусу потерпілої сторони, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаною скаргою звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в якій просив:
- скасувати рішення старшого слідчого слідчого відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 22.10.2021 року про відмову в задоволенні Заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , від 08.10.2021 року про залучення до провадження як потерпілої в рамках кримінального провадження №0000713 від 04.09.2021 року за ч.3 ст.190 КК України;
- зобов`язати старшого слідчого слідчого відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 визнати ОСОБА_4 потерпілою особою в кримінальному провадженні №50000713 від 04.09.2021 року за ч. 3 ст. 190 КК України, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань та допитати її в якості потерпілої.
В поданій заяві зазначено, що 12 жовтня 2021 року адвокатом ОСОБА_3 , який представляє ОСОБА_4 , було отримано рішення від 11.10.2021 р. вих. № 43.5/Б-1921 від старшого слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в якому було відмовлено скаржнику у надані їй статусу потерпілої на підставі того, що не встановлено об`єктивних обставин, які б вказували на те, що незаконними діями невстановленої особи громадянці ОСОБА_4 завдано шкоди. В рамках кримінального провадження № 0000713 від 04.09.2021 року ОСОБА_4 була первинним заявником та надала 29.09.2021 року пояснення старшому слідчому СД Відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 . 04 вересня 2021 року адвокатом ОСОБА_4 було скеровано заяву про відкриття кримінального провадження за фактом вчинення злочину, склад якого передбачений ч.1 ст. 190 КК України до відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області. Відповідне кримінальне провадження було відкрите 03.09.2021 року за ч.1 ст. 190 КК України на підставі заяви скаржниці від 05.07.2021 року лише на підставі ухвали суду від 12.07.2021 року, де в рамках справи №201/6812/21, суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 зобов`язав внести дані до ЄРДР.

З огляду того, що ОСОБА_4 та її покійна матір - ОСОБА_7 , у результаті здійснення процедури обміну житлом у зв`язку з службовою необхідністю ОСОБА_7 , отримали у постійне безоплатне користування квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яку наразі шахрайським шляхом, невстановлене коло осіб, зареєструвало у власність. Цей факт підтверджується наданими доказами слідству, та зокрема за листом від 28.07.2021 року Управління взаємодії з правоохоронними органами та оборонної роботи, яке зазначило, що «За архівними даними приватизаційних справ відсутня інформація щодо передачі у власність громадян шляхом приватизації квартири АДРЕСА_2 ». Також, хочу зазначити, що дану інформації своїм листом від 09.07.2021 року підтвердив Департамент Житлового господарства Дніпровської міської Ради, який вказав, що станом на 06.07.2021 року у комп`ютерній базі приватизованого житлового фонду департаменту відсутня інформація щодо передачі у власність, шляхом приватизації, квартири АДРЕСА_2 .

Також, 07 жовтня 2021 року за №5/5-228 Департамент Адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері Державної реєстрації відділ обліку проживання фізичних осіб надало за адвокатським запитом адвоката ОСОБА_3 інформацію, що ОСОБА_4 була зареєстрована, за адресою АДРЕСА_1 з 30.06.1998 року по 26.07.2021 року. Саме 26.07.2021 року нові власники майна звернулися з метою зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 .. Дані дії нових власників дають фактичні підстави вважати, що нові власники можуть бути причетні до злочину за ст.190 КК України, з огляду купівлі такої квартири з вже зареєстрованими особами, яка фактично отримала такий статус ще з 1998 року.

Слідчим ОСОБА_6 після проведення допиту скаржника та наданих до заяви про залучення потерпілою - не надав оцінку інформації, яку надала скаржник під час допиту, а також той факт, що невідомі особи, які заволоділи майном скаржника, вчинили проти скаржника ще два злочини (кримінальне провадження № 0000572 від 24.07.2021 року за ч.1 ст. 122 КК України, де слідчий виступає - ОСОБА_6 , а також кримінальне провадження № 0000571 від 24.07.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України, де слідчим виступає - ОСОБА_8 ).

28 жовтня 2021 року адвокатом ОСОБА_3 отримано рішення від 22.10.2021 р. від старшого слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в якому було повторно відмовлено Скаржнику у надані їй статусу потерпілої на підставі того, що не встановлено об`єктивних обставин, які б вказували на те, що незаконними діями невстановленої особи громадянці ОСОБА_4 завдано шкоди. Зазначає, що дана відмова є повторною попри рішення від 20 жовтня 2021 року Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в рамках справи №201/10533/21, де суддя ОСОБА_1 зобов`язав уповноважену особу СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 про надання статусу потерпілої особи ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000713. Таким чином, Слідчий проігнорував позицію суду в даному питанні, що свідчить про неповагу до суду та до прав ОСОБА_4 , а також ставить під сумнів об`єктивність та неупередженість слідчого ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До скарги надав копію заяви про розгляд справи без його участі.

Уповноважена особа ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду скарги був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду не надав.

Неявка дізнавача, слідчого, прокурора не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали приходить до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000713 від 04.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. В подальшому кримінальне провадження перекваліфіковане на ч. 3 ст. 190 КК України.

Також у провадженні ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000571 від 24.07.2021 року за ознаками ч. 1 ст. 185 КК України та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000572 від 24.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до Інформації з ДРРПНМ та РПВНМ станом на 07.09.2021 року квартира за адресою АДРЕСА_1 з 20.07.2021 року на праві власності належить ОСОБА_9 .

07 жовтня 2021 року за №5/5-228 Департамент Адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері Державної реєстрації відділ обліку проживання фізичних осіб надало адвокату інформацію про те, що ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 30.06.1998 року по 26.07.2021 року. 26.07.2021 року нові власники майна звернулися з метою зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 .

Отже з 27.07.2021 року ОСОБА_4 втратила право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

12 жовтня 2021 року адвокатом ОСОБА_3 отримано рішення від 11.10.2021 р. вих. № 43.5/Б-1921 від старшого слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в якому останній відмовив скаржнику у надані їй статусу потерпілої на підставі того, що не встановлено об`єктивних обставин, які б вказували на те, що незаконними діями невстановленої особи громадянці ОСОБА_4 завдано шкоди.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2021 року скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0000713, щодо розгляду клопотання про надання статусу потерпілої сторони, в порядку 220, 303 КПК України задоволено частково. Зобов`язано уповноважену особу СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000713, відповідно до положень ст. 220, 303 КПК України, протягом трьох днів з дня отримання цієї ухвали повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про надання статусу потерпілої сторони від 04.09.2021 року, про що повідомити заявника.
28 жовтня 2021 року адвокатом ОСОБА_3 отримано рішення від 22.10.2021 р. старшого слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в якому було повторно відмовлено скаржнику у надані їй статусу потерпілої на підставі того, що не встановлено об`єктивних обставин, які б вказували на те, що незаконними діями невстановленої особи громадянці ОСОБА_4 завдано шкоди.

Вказана відмова є повторною попри ухвали від 20.10.2021 року слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Таким чином, слідчий проігнорував позицію слідчого судді в даному питанні, що свідчить про неповагу до суду та до прав ОСОБА_4 .

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, оскаржувана заявником бездіяльність слідчого може бути оскаржена під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК).

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК).

Таким чином стаття 55 КПК містить як визначення поняття потерпілого так і порядок виникнення його прав та обов`язків, а також чітко визначає форму та порядок прийняття рішення слідчим про відмову у визнанні потерпілим.

Із змісту цієї статті слідує, що права та обов`язки потерпілого виникають у особи: в одному випадку - з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення; в іншому - з моменту подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо слідчий не вважає особу потерпілою, то виносить про це вмотивовану постанову в кожному випадку.

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 190 КК України передбачена кримінальна відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство). Частина 3 вказаної статті передбачає відповідальність за шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно- обчислювальної техніки.

Особливістю предмета шахрайства є те, що ним може бути як чуже майно, так і право на таке майно. Право на майно може бути закріплене у різних документах, наприклад цінних паперах, довіреностях на право розпорядження майном, боргових зобов`язаннях, заповітах тощо.

Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець майна, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших злочинів проти власності.

Кримінальне провадження за ч. 1 ст. 190 КК України було розпочате саме за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 була зареєстрована в неприватизованій квартирі за адресою АДРЕСА_1 з 30.06.1998 року по 26.07.2021 року, втім на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2021 року право власності зареєстровано за ОСОБА_9 , яка позбавила ОСОБА_4 з 26.07.2021 року права користування вказаною квартирою.

Таким чином, суд вважає, що відмова слідчого в задоволенні клопотання заявника про визнання ОСОБА_4 потерпілою є передчасною, оскільки слідчим не було проведено необхідних процесуальних дій для встановлення завданої шкоди ОСОБА_4 , оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України утворює матеріальний склад злочину.

З огляду на те, що права потерпілого визначають обсяг та межі його дозволеної і гарантованої поведінки у кримінальному провадженні і, відповідно, широкий обсяг прав, якими наділяється потерпілий, покликані забезпечити його активну участь у кримінальному провадженні, що, у свою чергу, необхідне для повного виконання завдань кримінального провадження, визначених у статті 2 КПК України, гарантоване законом право потерпілого подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду покликане забезпечити його активну участь у доказуванні, слідчий суддя приходить до переконання, що визнання ОСОБА_4 потерпілою у вказаному кримінальному провадженні гарантує повне та всебічне проведення досудового розслідування по зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальному правопорушенні.

Разом з цим, оскільки слідчий не виносив рішення у вигляді постанови про повторний розгляд заяви ОСОБА_4 , то слідчий суддя позбавлений можливості її скасувати, а тому в задоволенні скарги в цій частині відмовляє.

Втім, в частині зобов`язання старшого слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілою особою в кримінальному провадженні №50000713 від 04.09.2021 року за ч. 3 ст. 190 КК України та допитати її в якості потерпілої, з урахуванням встановлених слідчим суддею обставин, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, перевіривши надані докази в якості обґрунтування з цих питань, прийшов до висновку, що скарга в цій частині є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309, 220, 221 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0000713, щодо відмови в наданні статусу потерпілої сторони, - задовольнити частково.
Зобов`язати старшого слідчого слідчого відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 визнати ОСОБА_4 потерпілою особою в кримінальному провадженні №50000713 від 04.09.2021 року за ч. 3 ст. 190 КК України, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань та допитати її в якості потерпілої.
В задоволенні інших вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1