ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

з участю потерпілого ОСОБА_5

з участю обвинуваченого ОСОБА_6

з участю захисників обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0003718 від 16.09.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нагірне Зачепилівського району Харківської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, студента Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва, не працюючого, не одруженого, осіб на утриманні немає, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2019 року лейтенант поліції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить службу в органах Національної поліції України на посаді інспектора взводу №1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, перебуваючи у форменому одязі працівника поліції з відповідними відзнаками, був задіяний разом з іншими працівниками поліції у забезпеченні охорони громадського порядку під час масових заходів «Харків Прайд».
15 вересня 2019 року, приблизно о 17.00 год., ОСОБА_5 , виконуючи свої службові та функціональні обов`язки, які передбачені Законом України «Про Національну поліцію» та посадовою інструкцією інспектора взводу роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, здійснював патрулювання району на службовому в автомобілі з іншими працівниками поліції. В цей час їм надійшло повідомлення про масову бійку, яка виникла між організацією «Фрайкор» та особами, які брали участь у марші рівності «Харків Прайд», та передані прикмети правопорушників.
ОСОБА_5 , разом іншими працівниками поліції, рухаючись на службовому автомобілі, на перехресті вул. Сумської та вул. Павла Грабовського в м. Харкові, побачили групу осіб з написами «Фрайкор» на верхньому одязі, схожих за прикметами на правопорушників, після чого, діючи на підставі п. 6 ч. 1 ст. 32, ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію», з метою перевірки документів та опитування з приводу раніше виниклого конфлікту з особами, які брали участь у «Харків-Прайд», попрохали вказану групу осіб зупинитись, але останні, не виконуючи законні вимоги працівників поліції, почали втікати у бік будинку №11 по вул. Римарській в м. Харкові. ОСОБА_5 разом з іншими працівниками поліції почали переслідувати їх та наздогнали одного чоловіка з вказаної групи осіб, яким виявився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час переслідування працівниками поліції у ОСОБА_6 раптово виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівникам поліції.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівникам поліції, діючи умисно, ОСОБА_6 , утримуючи у руці предмет схожий на балончик, в якому знаходилась речовина сльозогінно- дратівливої дії, направив його на відстань витягнутої руки від ділянки очей ОСОБА_5 , застосувавши його відносно останнього, чим заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді опіку рогівки та кон`юнктиви 1 ступеню обох очей, який згідно висновку судової медичної експертизи №09-1251/2019 від 18.10.2019 року за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Потерпілий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв від потерпілого до суду не надходило.
У відповідності до приписів частини 1 статті 325 КПК України, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження без участі потерпілого, вирішив проводити судовий розгляд без його участі.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, пояснивши, що доповнити йому нічого.
Суд зі згоди прокурора, обвинуваченого та його захисника, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 та кваліфікує його дії за частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником своїх службових обов`язків.
При вирішенні питання про покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь важкості вчиненого кримінального правопорушення-злочину, який у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, досудову доповідь Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, неодружений, малолітніх дітей на утриманні немає, офіційно не працевлаштований. Згідно характеристики із Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивної сторони.
Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_6 суд визнає щире каяття.
Відповідно статті 67 Кримінального кодексу України, обставин, що обтяжує відповідальність ОСОБА_6 судом не виявлено.
Згідно частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Тобто, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 Кримінального кодексу України, оскільки цей вид покарання буде мати вплив на його виправлення та попередження нових злочинів, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України мета покарання як обвинуваченим, так і іншими особами.
Потерпілий ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не заявляв.
Витрати, пов`язані із проведенням експертиз у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази і документи у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий: