Справа № 487/6669/21
Провадження № 1-кс/487/5436/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2021 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 ,за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:

16.09.2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що 08.09.2021 було повідомлено за вих..№9/ЛВЕ-ДБР-МОП-1 від 06.09.2021 в.о. керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 в порядку ст..214 КПК України про вчинення службовими особами Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області злочинів за ч.2 ст.366, ст..364,367, ч.3 ст.365, ч.1 ст.396 КПК України, про складання і видачу завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до них завідомо неправдивих відомостей, нездійснення дізнання і досудового слідства у встановлені розумні процесуальні строки, перевищення службових повноважень, приховання злочинів від реєстрації і розслідування.

Посилаючись на те що відомості про кримінальні правопорушення, які зазначені у його заяві не були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань, просив зобов`язати слідчого вчинити певні дії згідно ст.214 КПК України.

У судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник ТУ ДБР розташованого в місті Миколаєві в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглянути скаргу без участі представника Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Миколаєві. У задоволенні скарги просив відмовити посилаючись на те, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві розглянуто звернення ОСОБА_3 ..№9/ЛВЕ-ДБР-МОП-1 від 06.09.2021 щодо внесення дізнавачем СД Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області (після організаційно-штатних змін ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області) ОСОБА_5 завідомо недостовірних, як на думку ОСОБА_3 , відомостей до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000310, які надійшли з Центрального апарату Державного бюро розслідувань. Але подане ОСОБА_3 звернення не містить викладу обставин, будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення злочинних дій за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін) зазначених злочинів. Звернення ОСОБА_3 має відсильний характер до невизначеного обсягу поданих заяв, клопотань, повідомлень, ухвал слідчих суддів, а також щодо невизначеного кола учасників, невизначеної кількості кримінальних проваджень та вчинення по них неконкретизованих процесуальних дій, чіткий перелік яких не наведений.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження та представника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

При цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 22, 26, 306 КПК України. Кримінальним процесуальним кодексом регламентовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування із врахуванням правил судового розгляду, передбаченими статтями 318380 КПК України (ч. 1 ст. 306 цього Кодексу), для об`єктивного та повного, неупередженого вирішення заявлених вимог, що і є метою судового розгляду. Важливою умовою під час розгляду є участь особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження, оскільки законодавець передбачив обов`язковість її участі у судовому засіданні, на що прямо вказано у ч. 3 ст. 306 КПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляд справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Із матеріалів скарги встановлено, що до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_3 було подано заявув порядку ст.214 КПК України за вих. №9/ЛВЕ-ДБР-МОП-1 від 06.09.2021 щодо внесення дізнавачем СД Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області (після організаційно-штатних змін ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області) ОСОБА_5 завідомо недостовірних, як на думку ОСОБА_3 , відомостей до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000310.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України №139 від 06.04.2016 року, прийнятим на виконання вимог КПК.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналогічні вимоги містяться в ч. 5 ст. 214 КПК України.

Також, враховуючи положення ч. 1 ст. 2, ст. 11 КК України, слідчий суддя вважає, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в такій заяві або повідомленні об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Як вбачається з наданої скарги ОСОБА_3 та наданої до неї заяви, останній посилається на вчинення кримінального правопорушення службовою особою, а саме дізнавачем СД Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області (після організаційно-штатних змін ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області) ОСОБА_5 за ознаками злочину передбаченому за ч.2 ст.366, ст..364,367, ч.3 ст.365, ч.1 ст.396 КПК України, при цьому не зазначаючи та не надавши на підтвердження цього жодних обґрунтованих та допустимих доказів, а лише тільки твердження про вчинення такого злочину.

Так, на думку ОСОБА_3 дізнавачем СД Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області (після організаційно-штатних змін ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області) ОСОБА_5 було складено і видано завідомо неправдиві офіційні документи, внесено до них завідомо неправдиві відомості, нездійснення дізнання і досудового слідства у встановлені розумні процесуальні строки, перевищення службових повноважень, приховання злочинів від реєстрації і розслідування.

Але, за текстом скарги вбачається, що ОСОБА_3 оскаржує дії службової особи , саме дізнавача СД Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області (після організаційно-штатних змін ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області) ОСОБА_5 , що має іншу правову природу і юридичні наслідки ніж заява про вчинення кримінального правопорушення, оскільки в даному випадку заявник має право звернутися зі скаргою на дії працівників поліції до органів прокуратури.

Отже, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга ОСОБА_3 не має достатніх даних вважати, що подана ним заява містить об`єктивні відомості, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення дізнавачем СД Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області (після організаційно-штатних змін ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області) ОСОБА_5 , оскільки одного посилання скаржника у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення, на ст.214 КПК України не є достатнім для внесення даних, на які посилається скаржник, до ЄРДР.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин викладених в заяві ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала підлягає оскарженню до Миколаївського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1