Справа № 302/1141/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

10.11.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/479/21, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2021 року задоволено клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі - слідчий), погодженого з прокурором Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_8 (далі - прокурор) про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, не працюючого, на утриманні двоє малолітніх дітей,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, строком на 60 діб, до 11.12.2021 включно.

З матеріалів клопотання убачається, що 13 жовтня 2021 року, до слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Відповідно до клопотання, 12.10.2021, приблизно о 21 год 30 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння 1,54 проміле, що підтверджено висновком за результатами медичного огляду від 12.10.2021, керуючи автомобілем марки "Ауді А4" іноземної реєстрації, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою "Долина-Хуст" із с. Верхній Бистрий до с. Майдан, Хустського району Закарпатської області, де на дорозі відсутня дорожня розмітка, по краях з обох сторін наявні узбіччя, вологе асфальтно-бетонне покриття дороги, у темну пору доби, на прямому відрізку дороги, на початку с. Майдан проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху та, не впоравшись із керуванням, з`їхав кювет у праву сторону по напрямку свого руху, від чого автомобіль перекинувся. Внаслідок перекидання автомобіля пасажир ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих травм помер на місці дорожньо-транспортної пригоди, інші пасажири: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , госпіталізовані в ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» з діагнозом забійні рани голови, ЗЧМТ, струс головного мозку. У клопотанні слідчий також вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, може : переховуватися від органу досудового слідства та суду; виїхати за кордон, оскільки має закордонний паспорт та періодично виїжджає за межі України на заробітки; незаконно впливати на свідків та потерпілих, які спільно проживають з підозрюваним ОСОБА_6 в одному будинку, до того ж усі свідки у кримінальному провадженні не допитані; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З огляду на вказані обставини, а також на те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, слідчий вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного та не нададуть можливості уникнути вищевказаних ризиків. На підставі вищевикладеного, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

В ухвалі слідчий суддя вказав на те, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, яке віднесено до тяжких злочинів, наслідком якого є смерть людини, і за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що прокурором доведено ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: реальні можливості незаконно впливати на потерпілих і свідків, які є близькими особами підозрюваного ( потерпіла дружина, свідки малолітні діти, - всі учасники і постраждалі внаслідок ДТП). Окрім того, слідчий суддя дійшов висновку про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним вище є недоцільним, - тому визнав, що клопотання слід задовольнити, а відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_5 , вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та просить її скасувати. Стверджує, що клопотання сторони обвинувачення не містить доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначає, що слідчим суддею, при розгляді клопотання, не оцінено характеризуючи дані про особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, яка ніде не працює, а також те, що потерпіла сторона жодних претензій до ОСОБА_6 не має. Вказує і на те, що прокурором не наведено фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, докази якої мають бути надані для обрання виняткового запобіжного заходу тримання під вартою. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та захисника, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки чи заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день прокурор, підозрюваний та захисник до початку апеляційного розгляду не надали, а клопотання адвоката ОСОБА_12 отримано 10.11.2021 об 11:30 після розгляду апеляційної скарги; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного й останній не подавав заяви про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки прокурора, підозрюваного та захисника на розгляд апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_13 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України кримінального правопорушення порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколом огляду місця події від 12.10.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 13.10.2021, довідкою з ЛПУ «Міжгірська РЛ» про діагноз стаціонарного хворого ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , висновком результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12.10.2021, та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких 13.10.2021 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. При цьому, береться до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення стороною захисту не оспорюється.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме: незаконного впливу на потерпілих і свідків, які є близькими особами підозрюваного (потерпіла дружина, свідки малолітні діти, і всі є учасниками та постраждалими внаслідок ДТП). Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушень та фактичні обставини його вчинення (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого), у своїй сукупності з його тяжкістю (інкримінований ОСОБА_6 злочин віднесено до категорії тяжких, за який може бути призначено покарання у виді реального позбавлення волі на строк від 5 до 10 років) та відомостями про особу підозрюваного, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.
При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та з метою уникнення від кримінальної відповідальності може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, у тому числі й шляхом виїзду за кордон, про що свідчить наявність у нього закордонного паспорту та факти періодичного виїзду за межі України на заробітки; незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів у кримінальному провадженні шляхом умовлянь, залякувань, погроз, з метою відмови їх від показань, зміни показань, оскільки на даний час потерпілі та свідків не допитані; перешкоджати кримінальному провадженню, досудове розслідування якого ще не закінчено, іншим чином.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання сторони обвинувачення не містить доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - апеляційний суд з огляду, на наведене вище, відхиляє як такі, що спростовуються наведеним вище.
Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено неможливості застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують указаного висновку слідчого судді.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, у скоєнні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , спричинили загибель людини.
При оцінці доводів апеляційної скарги колегія суддів також вважає, що судом першої інстанції дана вірна оцінка даним про особу підозрюваного ОСОБА_6 , які на переконання апеляційного суду свідчать обґрунтованість висновків слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що обставини, за яких ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що наведені в клопотанні слідчого ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, яка ніде не працює, а також те, що потерпіла сторона жодних претензій до ОСОБА_6 не має, - апеляційний суд визнає такими, що не спростовують висновків слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Із цих підстав, які такі, що не дають підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що прокурором не наведено фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, докази якої мають бути надані для обрання виняткового запобіжного заходу тримання під вартою.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу, свідків, експертів; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що сторона захисту як у суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі, не посилалась на наявність у ОСОБА_6 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою, зокрема що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою, оскільки тримання під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.
Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, - апеляційний суд визнає такими, що не заслуговують на увагу й відхиляє їх.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою встановлено слідчим суддею відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною захисту в апеляційній скарзі не вказується.
Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2021 року, якою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.12.2021 включно, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: