Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/2387/21
Справа № 711/7675/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2021 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 , внесене у кримінальному провадженні № 0002304 від 25.08.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ст. 128 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, тимчасово непрацюючої, освіта середня, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

встановив:

Слідчий СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням, погодженим начальником відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , внесеним у кримінальному провадженні № 0002304 від 25.08.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ст. 128 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 29.07.2021 року перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де був переданий батьками на піклування бабусі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дідусю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на довгий період часу.
Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час та день, через те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_9 нехтуючи своїми обов`язками, залишили без нагляду ОСОБА_8 , який, перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння та за невстановлених обставин, в результаті своїх необережних дій, не усвідомлюючи небезпеку через малолітній вік, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, субдуральної гематоми правої скронево-тім`яної ділянки, з ознаками зміщення серединних структур, що відповідно до наказу № 6 від 17.01.1995 «Правила судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
В подальшому ОСОБА_5 , ОСОБА_9 виявивши малолітньогоОСОБА_8 з отриманими травмами, спостерігаючи поганий стан здоров`я, при наявності можливості та обов`язку сповістити працівників охорони здоров`я про спричинення дитині тілесних ушкоджень, нею не скористалися, не вжили жодних заходів для звернення за професійною допомогою до закладів охорони здоров`я та самовпевнено, не маючи спеціальних знань у галузі медицини, обмежились лише самостійним наданням допомоги, усвідомлюючи реальну небезпеку для життя дитини тим самим завідомо залишили без кваліфікованої медичної допомоги онука, який у зв`язку з малолітством перебував у безпорадному стані і не міг вжити заходів до самозбереження до 24.08.2021 року, поки останній не втратив свідомість та ОСОБА_5 було викликано швидку медичну допомогу.

Своїми діями ОСОБА_5 , ОСОБА_9 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 135 КК України - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, коли той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватись про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, що спричинило тяжкі наслідки.

25.08.2021 року Черкаським районним управлінням поліції ГУНП в Черкаській області за повідомленням КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» про доставлення ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 0002304 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

27.08.2021 року Черкаським районним управлінням поліції ГУНП в Черкаській області за фактом залишення ОСОБА_8 в небезпеці до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0002326 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

В подальшому матеріали указаних кримінальних проваджень № 0002304 та № 0002326 на підставі ст. 217 КПК України об`єднано із присвоєнням № 0002304.

28.08.2021 року ОСОБА_5 , вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.10.2021 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 продовжено до 28.11.2021 року.

07.09.2021 року здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002304 доручено слідчому підрозділу вищого рівня - слідчому управлінню ГУНП в Черкаській області.
Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 18.10.2021 року продовжено до трьох місяців, тобто до 28.11.2021 року, а постановою слідчого судді від 23.11.2021 року - продовжений до 28.02.2022 року.
Також вказує, що внаслідок особливої складності кримінального провадження завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме в зв`язку з необхідністю: отримання висновку призначеної комісійної судово-медичної експертизи; отримання висновку призначеної стаціонарної судово-психіатричної експертизи підозрюваної ОСОБА_5 , що проводиться в експертній установі, розташованій в м. Дніпро та відповідно територіально віддаленій від м. Черкаси населеного пункту за місцем здійснення досудового розслідування, що потребує етапування ОСОБА_5 , яка перебуває під вартою; отримання висновку призначеної стаціонарної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_9 , що проводиться в експертній установі, розташованій в м. Дніпро та відповідно територіально віддаленій від м. Черкаси населеного пункту за місцем здійснення досудового розслідування, що потребує етапування ОСОБА_5 , який перебуває під вартою; з урахуванням встановлених досудовим розслідуванням даних виконати інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність, оголосити підозрюваним ОСОБА_5 та ОСОБА_9 кінцеву підозру, з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, виконати вимоги параграфу 3 глави 24 КПК України.
Без проведення зазначених слідчих та процесуальних дій, які здійснити раніше було неможливо з об`єктивних причин, завершення досудового розслідування неможливо, оскільки згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Обставинами, які перешкоджали проведенню зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій раніше, є особлива складність кримінального провадження, що зумовлено значним обсягом слідчих, процесуальних дій, кількість підозрюваних, тривалість та складність виконання експертиз, висновки яких мають істотне значення для з`ясування обставин кримінального провадження та є необхідними для прийняття об`єктивного рішення під час розгляду справи судом, а також неможливість призначення одних експертиз, без отримання висновків інших, що зумовлено методикою і певною послідовністю їх проведення.
Питання по проведенню стаціонарної судово-психіатричної експертизи стосовно підозрюваних не було вирішено до цього часу, оскільки необхідність її призначення була з`ясована після проведення раніше призначених судово-психіатричних експертиз, а саме за їх результатами. Вирішення питання про призначення комісійної судово-медичної експертизи потребувало завершення вже призначених судово-медичних експертиз, які тривалий час перебували на виконанні, та врахування їх результатів.
У зв`язку із тривалістю проведення відповідних експертиз, закінчити досудове розслідування у короткий строк є неможливим. Вказані дії не могли бути здійснені та завершені в межах трьохмісячного строку досудового розслідування з об`єктивних на те причин.
Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 згідно з ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.10.2021 року закінчується 28.11.2021 року, але наданий час, ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експертів, потерпілих в даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, відсутність міцних соціальних зв`язків, репутація ОСОБА_9 підтверджують існування наведених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вказані ризики виправдовують тримання ОСОБА_9 під вартою з наступних підстав:
- ризик можливого переховування від органу досудового розслідування з підстав тяжкості покарання, що загрожує, також узгоджується і з позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування, обґрунтовується тим, що хоча ОСОБА_5 одружена, неповнолітніх дітей на утриманні немає, міцними соціальними зв`язками не пов`язана, тому в разі не обрання їй запобіжного заходу, остання усвідомлюючи те, що вона підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, змінити місце проживання чи виїхати за кордон.
- ризик незаконного впливу на свідків та експертів, потерпілих в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що проведення ряду експертиз, висновки яких мають істотне значення для з`ясування обставин кримінального провадження, на даний час, з об`єктивних причин не завершено; частина свідків, які є сусідами підозрюваної ОСОБА_5 , та потерпіла підозрюваній ОСОБА_10 відома, потерпілими також є її син та невістка, у зв`язку з чим, вона матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, експертів, потерпілих шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на її користь чи відмови від надання показань з метою уникнення нею кримінальної відповідальності;
- ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що відразу після вчинення злочину ОСОБА_5 не надала малолітньому потерпілому першу медичну допомогу, не повідомив про дану подію поліцію.
- ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується репутацією ОСОБА_5 , яка раніше притягувалася до адміністративної відповідальності.
Окрім того, відповідно до характеристики на ОСОБА_5 від голови КМСН мікрорайону «Центральний», ОСОБА_5 характеризується виключно з негативного боку, груба, неадекватна, часто проявляє агресію. На неї постійно надходили скарги з приводу порушення тиші та антисанітарії на спільній території двору.
Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків, експертів, потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, запобігати спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів

Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, але жоден інший із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України.

Таким чином, підстави для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 відсутні, а тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а його вік, стан здоров`я не перешкоджають перебувати під вартою.

Крім цього, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із залишенням без допомоги до малолітньої дитини, просить застосувати положення ч. 4 ст. 183 КПК України та не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
А тому, просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002304 від 25.08.2021 року, в межах строку досудового розслідування, на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримали та просили його задовольнити.
В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, зіславшись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків. А у випадку, якщо суд прийде до висновків про наявність ризиків, просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 28.08.2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

слідчий суддя зазначає, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання ( рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A). Однак вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13.11. 2007 року).

Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 135 КК України.

За таких обставин, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України перевірена та підтверджена ухвалами слідчих суддів Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.08.2021 року, Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.10.2021 року.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наявність вказаних ризиків була врахована при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовженні такого запобіжного заходу, при цьому суддею були враховані ризики, які на час розгляду даного клопотання не зменшились та не змінились. Так, є достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованим доводи слідчого та прокурора щодо наявності таких ризиків, як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, та можливість незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість можливого покарання і під тягарем відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі, може залишити місце свого проживання, та таким чином останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки на даний час досудове розслідування ще триває; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Крім того, органом досудового розслідування, в обґрунтування клопотання наведені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а зокрема це: необхідність в проведенні ряду судових експертиз, в тому числі і судової психіатричної експертизи. Вказані доводи є обґрунтованими і вони, у сукупності з існуючими ризиками, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 .
До того ж, враховуючи наявність достатніх доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваної та необхідність застосування до неї суттєвих заходів процесуального примусу.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є неможливим застосування до неї таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.
Домашній арешт та особисте зобов`язання не можуть бути застосовані до підозрюваної з огляду на те, що застосування таких запобіжних заходів не забезпечить гарантування усунення ризику спілкування підозрюваного зі свідками у даному кримінальному провадженні, серед яких і близькі родичі, та здійснення на них тиску з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також переховування від органу досудого розслідування та суду.
Також, під час розгляду клопотання, судом враховані обставини, які зазначені стороною захисту, а саме що ОСОБА_5 має сталі соціальні зв`язки, одружена, має постійне місце проживання, але вони в порівняні з тими ризиками, які існують, не є такими, які дають підстави для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, в судом не встановлено обставини, які б давали підстави вважати, що підозрювана не може утримуватися в арештному домі/іншому місці утримання осіб під вартою.

А тому, враховуючи вищенаведене, ризики які продовжують існувати, доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 строком на 60 діб, тобто до 22.01.2022 року включно без визначення застави.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 177, 178, 193, 196-199, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 22.01.2022 року включно.

Копію ухвали вручити слідчому та начальнику установи, де підозрювана утримується під вартою для виконання, а також прокурору, підозрюваній, адвокату для відому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 26.11.2021 року об 11.00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1