Справа № 347/2023/21
Провадження № 1-кс/347/666/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021 року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 від 04.10.2021 року на бездіяльність Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2021 року скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду його скарги від 04.10.2021 року на бездіяльність Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, мотивуючи тим, що слідчим суддею ОСОБА_4 07.10.2021 року було безпідставно відкладено розгляд вказаної скарги до 02.11.2021 року, що викликає у заявника сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 та виключає її участь у даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 підтримав та просив суд її задовольнити, мотивуючи викладеними у заяві обставинами, а також, на його погляд, упередженим до нього ставленням слідчого судді ОСОБА_4 , в тому числі внаслідок наявності між його дружиною ОСОБА_5 та суддею ОСОБА_4 особистих неприязних відносин, у зв`язку із чим він звернуся, зокрема, до голови Косівського районного суду із заявою не здійснювати розподіл справ, де він є учасником, судді ОСОБА_4 .

За змістом ч. 1 ст. 75 КПК України: суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації. Перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід, за цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно ст.75 КПК України перелік підстав для відводу (самовідводу) судді є вичерпним, а також ст.76 КПК України передбачена недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Вище наведені обставини, які виключають участь судді у даному кримінальному провадженні, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а також судом не встановлено обставин, які викликали б у стороннього спостерігача сумніву у неупередженості або об`єктивності судді ОСОБА_4 під час розгляду даного кримінального провадження.

За змістом рішень Європейського суду з прав людини в справах «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010 року: наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію береться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість чи безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад, відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про небезсторонність суду. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії».

Відповідно до поданої ОСОБА_3 заяви про відвід судді вбачається, що жодних підстав, зазначених в ст.ст. 75-76 КПК України, зокрема й які б викликали сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді в розгляді даної справи, не виявлено. Зазначені підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_4 у поданій заяві безпідставні та не обґрунтовані. Жодних порушень у розгляді даного кримінального провадження, які б викликали у стороннього спостерігача сумнів у неупередженості судді, нею не допущено, а порушення норм процесуального права під час розгляду кримінального провадження можуть бути виправлені у передбачений КПК України спосіб та не можуть слугувати підставою для відводу судді.

За змістом ст.35 КПК України: усі матеріали кримінального провадження, карги, заяви, клопотання та інші процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду та нею ж здійснюється розподіл цих матеріалів між суддями відповідного суду в порядку ч.3 ст.35 цього Кодексу.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі Гаусшильдт проти Данії, Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді.

Враховуючи вказані у поданій заяві ОСОБА_3 підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_4 та їх обґрунтування в судовому засіданні - суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 є необґрунтованою та безпідставною, оскільки не містить визначених процесуальним законодавством підстав для відводу судді, судом такі підстави не встановлені, а вказані у заяві обставини не можуть слугувати самостійною підставою для відводу слідчого судді, тому заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 82 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_3 від 07.10.2021 року про відвід слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 від 04.10.2021 року на бездіяльність Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без задоволення.

Кримінальне провадження передати слідчому судді Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 для продовження судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1