печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000497 від 05.03.2021,
В С Т А Н О В И В:
19.08.2021 до провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.
Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що заступник начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Ліски» Київської митниці Держмитслужби ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із головним державним інспектором відділу оперативного реагування №1 управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Київської митниці Держмитслужби ОСОБА_6 та іншими службовими особами Київської митниці Держмитслужби, будучи наділеним владними повноваженнями в межах своєї компетенції, вчинив корупційний злочин у сфері службової діяльності, у скоєнні якого підозрюється, за наступних обставин.
Зі змісту клопотання вбачається, що у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розуміючи, що ОСОБА_7 економічно зацікавлений у розмитненні товарів, які супроводжуються ТОВ «АВ Логистик» в зоні дії відділу Митного оформлення №1 Митного поста «Ліски» Київської митниці Держмитслужби, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вирішили обернути дану ситуацію на власну користь, та розпочали штучно створювати перешкоди при розмитнені відповідних товарів, які переміщуються в режимі «Внутрішній транзит», «Транзит», «Імпорт».
Слідчий, обґрунтовуючи клопотання, зазначає, що у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , реалізуючи розроблений план, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , переслідуючи прямий корисливий умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, висловив ОСОБА_7 вимогу про те, що подальше проведення митних формальностей із товарами, які супроводжує ТОВ «АВ Логистик», без відповідних штучних перепон, можливе на умовах передачі йому особисто та ОСОБА_6 щомісяця неправомірної вигоди у розмірі від 50 до 100 доларів США за кожен контейнер товарів, з яким необхідно провести встановлені Законом митні формальності. Лише у разі прийняття ОСОБА_7 таких умов та передачі винагороди у вказаних розмірах, ОСОБА_5 зможе забезпечити безперешкодне проходження митних формальностей у найкоротші строки, організує швидке проведення митних оглядів та переоглядів контейнерів з товаром, або взагалі надасть вказівку не проводити огляд та вивантаження товару.
Як вказує сторона обвинувачення у клопотанні, вислухавши умови ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , розуміючи, що у разі непогодження із вищевказаними вимогами про передачу неправомірної вигоди, митне оформлення товарів для ТОВ «АВ Логистик» буде здійснюватися проблематично, у результаті чого Товариство може понести значні матеріальні витрати, змушений був погодитися на умови ОСОБА_5 , при цьому, розуміючи явно протиправний характер його дій, вирішив звернутися із відповідною заявою про злочин до правоохоронних органів і надалі діяв під їх контролем.
Під час зустрічі о 15:06 14.06.2021 в належному ТОВ «АВ Логистик» транспортному засобі марки «Nissan Versa» (д.н.з. НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_8 , що перебував поруч з будинком АДРЕСА_1 , на парковці біля перехрестя Проспекту Перемоги та вул. Нивської в м. Києві, « ОСОБА_9 » отримав від ОСОБА_8 для передачі ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 2450 доларів США (згідно з курсом НБУ станом на 14.06.2021 становило 66 тис. 249 грн.), які були попередньо вручені ОСОБА_7 для проведення контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту, після чого зателефонував ОСОБА_5 та підтвердив їх отримання.
Під час проведення обшуку вказаного автомобіля «Олександр», який назвався ОСОБА_10 , добровільно видав вказані вище 2450 доларів США.
Таким чином, як зазначає слідчий у клопотанні, ОСОБА_5 через посередника ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 2450 доларів США за безперешкодне митне оформлення товарів та пришвидшення процедури митного оформлення контейнерів із товарами за 49 електронними митними деклараціями ТОВ «АВ Логистик» за травень та червень 2021 року із розрахунку 50 доларів США за одну митну декларацію.
Слідчий у клопотанні вказує, що загалом ОСОБА_5 отримав від заступника директора ТОВ «АВ Логистик» ОСОБА_8 неправомірну вигоду у значному розмірі за безперешкодне митне оформлення товарів та пришвидшення процедури митного оформлення контейнерів із товарами згідно із електронними митними деклараціями ТОВ «АВ Логистик» на загальну суму 5225 доларів США, що згідно з курсом НБУ на дати отримання становило 140 тис. 897 грн.
14.06.2021 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
15.06.2021 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
14-15.06.2021 слідчим на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2021 у справі №757/30807/21-к проведено обшук за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено наступне:
набої коричневого кольору у кількості 16 штук з маркуванням «270г»; барабан з набоями в кількості 7 штук з маркуванням «270г»; набої коричневого кольору у кількості 54 штук калібром 9 мм., загальною кількістю 77 набоїв;
Вищевказані набої поміщено до спеціального сейф-пакету ДБР В1010639.
банкноти, схожі на грошові кошти на загальну суму 21 383 доларів США, банкноти, схожі на грошові кошти на загальну суму 1 110 Євро, банкноти, схожі на грошові кошти на загальну суму 59 659 гривень;
Вищевказані речі поміщено до спеціального сейф-пакету ДБР L1008271.
одна банкнота номіналом 20 доларів США серії NВ 39998239А, одна банкнота номіналом 5 доларів США серії ML18857502Н.
Вищевказані кошти поміщено до спеціального сейф-пакету ДБР №S2012782.
16.06.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .
Разом з тим, як зазначає слідчий у клопотанні, при розгляді заяв сторони захисту в межах кримінального провадження №0000497 від 05.03.2021 органу досудового розслідування стало відомо, що 29.07.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/38856/21-к задоволені клопотання ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про скасування арешту майна та скасовано арешт, накладений ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.06.2021 у справах №757/31841/21-к та №757/32137/21-к на майно, вилучене 14.06.2021 під час проведення обшуку в автомобілі, яким користувався підозрюваний ОСОБА_5 - 52 долара США та 15 тис. грн., та 14.06.2021 під час проведення обшуку за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 - 21 тис. 408 доларів США, 1 тис. 110 євро та 59 тис. 659 грн.
Слідчий у клопотанні стверджує, що сторону обвинувачення про розгляд вказаних вище клопотань ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 судом не повідомлено. Судовий розгляд проведено за відсутності представника сторони обвинувачення.
Зі змісту клопотання вбачається, що вилучене під час обшуку за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 майно належить підозрюваному ОСОБА_5 .
Сторона обвинувачення вважає доводи ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 щодо належності їм вилучених під час обшуку коштів (вилучені в будинку 21 тис. 408 доларів США, 1 тис. 110 євро та 59 тис. 659 грн.) такими, що не відповідають дійсності, а розписки про передавання ними коштів на зберігання підозрюваному ОСОБА_5 написаними після проведення обшуку.
З огляду на викладенні обставини, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти, вилученні 14-15.06.2021 під час обшуку у кримінальному провадженні №0000497 за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною відчуження, розпорядження та користування даним майном, а саме:
банкноти, схожі на грошові кошти, на загальну суму 21 383 доларів США, банкноти, схожі на грошові кошти, на загальну суму 1 110 Євро, банкноти, схожі на грошові кошти, на загальну суму 59 659 гривень;
одна банкнота номіналом 20 доларів США серії NВ 39998239А, одна банкнота номіналом 5 доларів США серії ML18857502Н,
задля забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вказане майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні внаслідок його відповідності критеріям, визначеним статтями 98, 170 КПК України, забезпечення конфіскації майна як виду покарання, що передбачено п. 3 ч. 2 ст. 170 і ч. 5 ст. 170 КПК України, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підозрюються у вчиненні тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення якого, у тому числі, передбачене додаткове безальтернативне покарання у вигляді конфіскації майна, а також з метою забезпечення можливого застосування спеціальної конфіскації відповідно до положень ст. 961, ч. 2 ст. 962 КПК України, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
В судове засідання прокурор не з`явився. До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_4 , в якій останній просить розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, що неприбуття учасників судового розгляду у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 цього Кодексу, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи у суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки представника сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що Другим відділом Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000497 від 05.03.2021 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
14.06.2021 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
14-15.06.2021 слідчим на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2021 у справі №757/30807/21-к проведено обшук за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено, серед іншого:
банкноти, схожі на грошові кошти на загальну суму 21 383 доларів США, банкноти, схожі на грошові кошти на загальну суму 1 110 Євро, банкноти, схожі на грошові кошти на загальну суму 59 659 гривень;
одна банкнота номіналом 20 доларів США серії NВ 39998239А, одна банкнота номіналом 5 доларів США серії ML18857502Н.
15.06.2021 вказані грошові кошти постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
15.06.2021 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами. Зокрема частинами 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Відповідно до статей 7, 16 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Згідно ст. 2 цього Кодексу завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Статтею 170 цього Кодексу передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Такий арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Таким чином, визначальною юридичною ознакою речового доказу є можливість використання його як матеріального носія інформації щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України.
Крім того, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Також, ч. 4 ст. 170 цього Кодексу передбачено, що у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 ч. 1 ст. 962 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 962 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

На обґрунтування клопотання слідчий, серед іншого, посилається на те, що вказані 52 долара США та 15 тис. грн. вилучені в автомобілі, яким користувався підозрюваний ОСОБА_5 , із його барсетки, а 21 тис. 408 доларів США, 1 тис. 110 євро та 59 тис. 659 грн. вилучені саме в тій кімнаті приватного будинку батьків підозрюваного ОСОБА_5 , де він мешкає із сім`єю. Інші відшукані не в кімнаті підозрюваного гроші (гривні, євро та близько 10 тис. доларів США) не вилучались. Крім того слідчий зазначає, що дві з вилучених під час обшуку купюр номіналом 5 та 20 доларів США належать ФЕУ СБ України та були до обшуків вручені заявнику ОСОБА_7 для передачі ОСОБА_5 під час проведення НСРД контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту і були передані ним ОСОБА_5 , про що зазначено у відповідному протоколі НСРД, який на даний час розсекречується. Тобто, ці гроші є предметом неправомірної вигоди. Дозвіл на відшукання та вилучення предмету неправомірної вигоди за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 наданий ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2021 №757/30807/21-к, на виконання якої проведений обшук. Це підтверджується копією відповідного протоколу вручення коштів та копією ухвали про проведення обшуку, які маються у матеріалах направленого до суду клопотання слідчого ДБР про накладення арешту на майно.

Таким чином, до вказаного майна може бути застосована спеціальна конфіскація, оскільки у органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що воно набуто в результаті вчинення кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, оскільки має відношення до кримінального провадження, і таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.
Так само, зважаючи на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підозрюються у вчиненні тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення якого, у тому числі, передбачене додаткове безальтернативне покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для накладенні арешту на вказане майно, з метою забезпечення у подальшому можливої конфіскації майна за вироком суду згідно санкції ч. 3 ст. 368 КК України.
Крім того, у клопотанні слідчого наведено достатньо підстав для накладення арешту на вказані грошові кошти з підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки наявні підстави вважати, що дане майно підпадає під ознаки майна одержаного внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 962 КК України, є майном одержаним шляхом перетворення з грошових коштів здобутих злочинним шляхом, що передбачено ч. 2 ст. 962 КК України та органом досудового розслідування зібрано та надано слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено такий додатковий вид покарання як спеціальна конфіскація майна.
При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
З огляду на викладене, внаслідок доведеності існування ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном будь-кому і будь-яким чином з метою збереження речових доказів, забезпечення можливої конфіскації, а також спеціальної конфіскації майна як виду покарання за вироком суду задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.
Втручання держави в право на мирне володіння майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.
За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 98, 100, 107, 131, 132, 171173, 175, 309 КПК України, статтями 59, 961, 962 КК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти, вилучені 14-15.06.2021 під час обшуку у кримінальному провадженні №0000497 за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:
банкноти, схожі на грошові кошти, на загальну суму 21 383 доларів США, банкноти, схожі на грошові кошти, на загальну суму 1 110 Євро, банкноти, схожі на грошові кошти, на загальну суму 59 659 гривень;
одна банкнота номіналом 20 доларів США серії NВ 39998239А, одна банкнота номіналом 5 доларів США серії ML18857502Н.
Заборонити будь-коду і будь-яким чином відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1