Справа № 182/7922/21
Провадження № 1-в/0182/251/2021
У Х В А Л А
Іменем України

26.11.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі, подання начальника Нікопольського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання стосовно засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, ромської національності, без освіти, що не має місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполь Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся начальника Нікопольського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 із поданням відносно засудженого ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполь Донецької області від 13.11.2020 року.
В обґрунтування подання зазначено, що 15.01.2021 року на виконання до нікопольського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшов вирок стосовно засудженого ОСОБА_6 .
За час перебування на обліку Нікопольського районного відділу № 1 засуджений обов`язки покладені на нього судом виконував, але 18.05.2021 року не з`явився на періодичну реєстрацію без поважних причин, фактів вчинення засудженим нових злочинів, згідно вимоги УІАЗ ГУНП в Дніпропетровській області не виявлено. Згідно довідки СІП Нікопольського відділу поліції притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 03.09.2021 року за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП; ВАБ № 878577; 03.09.2021 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, 12.09.2021 року за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, 12.09.2021 року за ч. 5 ст. 121 КУпАП, 15.09.2021 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Станом на 15.11.2021 рік була отримана розгорнута відповідь СІП-довідки згідно якої засудженого було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення, а саме: 15.09.2021 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.; 12.09.2021 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмір 3400 грн.; 03.09.2021 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмір 3400 грн.
Запити на інформацію, щодо притягнення засудженого до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за матеріали від 15.09.2021 року за ч. 5 ст. 121 КУпАП, від 12.09.2021 року за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, від 03.09.2021 року за ч. 5 ст. 121 КУпАП, від 03.09.2021 року за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП були направленні, але станом на 15.11.2021 року відповідь про підтвердження інформації про накладення адміністративного стягнення не надійшло.
За місцем проживання характеризується з посереднього боку. Заходи щодо вирішення криміногенних потреб і досягнення позитивних змін, передбачені індивідуальним планом роботи із засудженим, були виконанні частково оскільки засуджений не мав бажання їх виконувати, а саме: офіційно працевлаштуватись, отримати паспорт громадянина України, отримати базову освіту.
Таким чином, засуджений ОСОБА_6 будучи ознайомленим з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, покладеними на нього судом обов`язками, а також попередженим про можливість направлення до суду матеріалів про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбуття призначеного покарання, належних висновків для себе не зробив, і не робить, продовжує систематично скоювати адміністративні правопорушення, що свідчить про не бажання стати на шлях виправлення. Крім того, зазначено, що випробувальний термін у засудженого закінчився 13.11.2021 року.
У зв`язку з вищевикладеним, просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполь Донецької області від 13.11.2020 року.
Представник Нікопольського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» підтримав подання та просив його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася, шляхом направлення судових викликів, причини неявки суду не повідомив.
Прокурор проти задоволення подання заперечував, посилаючись на те, що, розгляд справи у відсутність засудженого на даний час не можливий, оскільки суттєво погіршить становище останнього та порушить його конституційні права.
Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполь від 13.11.2020 року ОСОБА_6 було засуджено до покарання у вигляді одного року позбавлення волі,на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном 1 рік.

Пунктом 8 ч. 1ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до вимог ч. 1ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до вимог ч. 2ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до абз. 2 п. 2 гл. 3 розд. IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 272/5 від 29 січня 2019 року (далі - Порядок), у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України "Про пробацію", а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.
Згідно з абз. 2 п. 8 гл. 2 розд. IV Порядку, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 23 до цього Порядку.
Відповідно до п. 3 гл. 3 розд. IX Порядку, у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.
Згідно з ч. 1ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
При цьому, відповідно до положень ч. 2ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Частиною 3 ст. 166 КВК України визначено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, судам роз`яснено, що згідно з ч. 2ст. 78КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши думку сторін та аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що викладені у поданні висновки про необхідність скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_6 є необґрунтованими, так як останній з`являється для періодичної реєстрації до органу пробації, не притягувався до кримінальної відповідальності, що жодним чином не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення,а притягнення його до адміністративної відповідальності, не дає суду достатньо підстав вважати дані такими, що мають систематичний характер, отже висновки органу пробації не узгоджуються з такими завданнями кримінально-виконавчого законодавства, як виправлення засуджених, профілактика їх асоціальної поведінки, допомога особам звільненим від покарання (ч. 2 ст. 1 КВК).
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.
Керуючисьст. 78 КК України, ст. ст.537,539 КПК України,ст. 166 КВК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання начальника Нікопольського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про скасування звільнення ОСОБА_5 , від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання, згідно вироку Довтневого районного суду м. Марфуполь Донецької області від 13.11.2020 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайнний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1