Справа № 146/515/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Томашпіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000054 від 18 березня 2021 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, депутатом, учасником АТО, особою з інвалідністю та потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС не є, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1. ст. 357 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
15 березня 2021 року, біля 20:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на вулиці Небесної Сотні в смт. Вапнярка Вапнярської ОТГ Тульчинського району неподалік приміщення Вапнярської селищної ради, побачив, що ОСОБА_4 спіткнувся та упав на землю. Побачивши, що ОСОБА_4 упав ОСОБА_5 підбіг до нього та почав піднімати останнього, під час цього відчув у кишені куртки ОСОБА_4 банківську картку.

У ОСОБА_5 виник умисел на викрадення зазначеної картки для того, щоб в подальшому з неї зняти грошові кошти.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, запхав свою руку у внутрішню кишеню куртки ОСОБА_4 та з даної кишені відкрито заволодів пенсійною карткою АТ КБ « Приват банк» № НОМЕР_1 яка належить останньому, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденою банківською карткою на власний розсуд обернувши її на свою користь.

У подальшому біля 22:00 год., перебуваючи на привокзальній площі в смт. Вапнярка Тульчинського району ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення грошових коштів з картки, що на праві власності належать ОСОБА_7 , під приводом власної картки, передав картку своїх знайомій ОСОБА_8 , при цьому попросив зняти з неї всі кошти та повідомив їй пін код від вказаної картки. Далі ОСОБА_8 , о 22:22 год, зняла з даної картки грошові кошти в сумі 2500 грн. та віддала їх з карткою ОСОБА_5 , який викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд обернувши її на свою користь.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 2500 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись допитом потерпілого, його допитом та характеризуючими матеріалами.
З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом потерпілого, обвинуваченого та характеризуючими даними.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що 15 березня 2021 року сидів в кафе з потерпілим ОСОБА_4 . Коли вийшли на вулицю ОСОБА_4 впав і він його піднімав. З кишені потерпілого випала банківська картка, яку він підняв і в подальшому зняв гроші. Даними грошима розпорядився на власний розсуд.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду. В подальшому написав заяву, в якій просить справу слухати без його участі.
Дії ОСОБА_5 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає, щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановленні.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченій покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, обставини що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який на диспансерному психіатричному та на наркологічному обліку не перебуває, вину визнав, позицію державного обвинувача та потерпілого щодо міри покарання обвинуваченому, також, суд враховує і досудову доповідь органу пробації, з якої видно, що на думку органу пробації виправлення особи ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в т.ч. окремих осіб), суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і тому йому необхідно призначити покарання у виді штрафу, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілої сторони. При цьому, суд враховує положення ч. 1 ст. 70 КК України, згідно яких при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
З клопотанням про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу сторона обвинувачення не зверталася.
Речові докази відсутні.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 1100 (одна тисяча сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17170 (сімнадцять тисяч сто сімдесят) гривень.
- за ч. 1. ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1100 (одна тисяча сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17170 (сімнадцять тисяч сто сімдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу - не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1