Справа №523/8155/20
Провадження №1-кп/523/541/22
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

27 січня 2022 року

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підсудного ОСОБА_5 ,
в ході розгляду у відкритому судовому засіданні об`єднаного кримінального провадження №0000665, внесеного до ЄРДР 15.05.2021 року, №0000939 від 23.03.2020 року, №000377 від 16.05.2021 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Молдови, громадянина республіки Молдови, із неповною середньою освітою, не маючого місця реєстрації на території України, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-17.02.2019 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.185, ст.ст.75, 104 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України -
В С Т А Н О В И В:
26.01.2022 року в провадження Суворовського районного суду м.Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю раніше визначеного судді ОСОБА_6 , надійшли для вирішення питання в порядку ст.331 КПК України означені матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, строк застосування запобіжного заходу відносно якого спливає 05.02.2022 року.

Прокурор ОСОБА_3 в порядку ст.331 КПК України звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких і нетяжкого злочинів та кримінального проступку, є раніше судимою особою, міцних соціальних зв`язків не має, що обумовлює на думку сторони обвинувачення, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення).

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, вислухавши заперечення захисника ОСОБА_4 та підсудного ОСОБА_5 , дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно ст.177 наведеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 цього ж Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
За обвинувальними актами, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжких, нетяжного злочинів та кримінального проступку, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно; викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів; таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, відповідно, сукупність яких передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі до восьми років.

Як слідує з обвинувальних актів та встановлено під час судового провадження, незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_5 має місце проживання в Одеській області, але останній місцем реєстрації на території України та місцем проживання в м.Одесі не забезпечений, є громадянином республіки Молдова, неодружений та офіційно непрацевлаштований, суспільно-корисною працею на час затримання не займався, є раніше судимою особою та обвинувачується у вчиненні ряду тяжких і нетяжкого злочинів, а також кримінального проступку, та деякі інкриміновані йому діяння мали місце в період іспитового строку за попереднім вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 17.02.2019 року, що у випадку доведеності його провини в конкретному випадку тягне призначення покарання з урахуванням положень ст.71 КК України, яке належить відбувати реально.
Наведені обставини, незважаючи на досить тривалий термін перебування підсудного ОСОБА_5 під вартою, у своєї сукупності обумовлюють недостатню міцність соціальних зв`язків підсудного в місці його проживання, що у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини останнього у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі до восьми років, частково підтверджують актуальність встановлених в суді й передбачених ст.177 КПК України ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення підсудного від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання підсудним процесуальних обов`язків та запобігти означеним ризикам та забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Втім, оцінюючи позицію захисника ОСОБА_4 та її підзахисного підсудного ОСОБА_5 щодо зміни останньому запобіжного заходу на домашній арешт, суд вважає лише частково слушними, оскільки станом на теперішній час, запропонований запобіжний захід є неспівмірним з характером та обставинами інкримінованих вказаному підсудному кримінальних правопорушень, з характеризуючими його особу даними та суспільною небезпечністю й тяжкістю висунутого йому обвинувачення, їх наслідками, а доводи сторони захисту не містять переконливих підстав застосування такого більш м`якого запобіжного заходу до підсудного, що обумовить гарантії його явки до суду, належну процесуальну поведінку та відповідатиме завданням кримінального провадження.

У свою чергу слід зауважити на тому, що за ухвалою від 28.05.2021 року підсудному ОСОБА_5 судом визначено альтернативний триманню під вартою більш м`який запобіжний захід заставу, у зв`язку з чим та зважаючи на особисті дані останнього, суд вважає, що у даному випадку суспільний інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом права зазначеного підсудного на його свободу.
Таким чином, приймаючи до уваги наведене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин та характеру інкримінованих підсудному ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, зважаючи на характеризуючі його особу дані, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до означеного підсудного не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, внаслідок чого клопотання прокурора ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Виходячи з того, що за ухвалою суду від 28.05.2021 року, підсудному ОСОБА_5 в якості альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, раніше визначено розмір застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який встановлено ч.5 ст.182 КПК України, а тому, в разі внесення вказаним підсудним або заставодавцем наведеного розміру застави, внаслідок чого підсудний має бути звільненим з-під варти, на останнього мають бути покладені відповідні обов`язки за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.
Керуючись ст.ст.26, 177-178, 182-183, 331, 369-372 Главою 18 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченому у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 27 березня 2022 року.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою попереднього складу суду від 28.05.2021 року (40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає дев`яносто тисяч вісімсот гривень), покласти на підсудного ОСОБА_5 в порядку ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному провадженні.

Додатково роз`яснити підсудному ОСОБА_5 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання підсудним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим підсудним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого підсудний звільняється з-під варти.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, також роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підсудного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 27.03.2022 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати іншим заінтересованим особам.

Матеріали судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 для подальшого розгляду повернути до кримінальної канцелярії суду з метою передачі раніше визначеному складу суду під головуванням судді ОСОБА_6 .
На підставі ч.2 ст.392 КПК України, ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, а в інший частині - набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1