ЄУН №389/3217/21
Провадження № 1-кп/389/276/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області клопотання прокурора Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, у кримінальному провадженні №0001751 від 16.09.2015, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
29 жовтня 2021 року прокурор Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження №0001751 від 16.09.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У клопотанні прокурор зазначив, що 16.09.2015 до Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що у період часу з 06.09.2015 по 16.09.2015 невідома особа таємно шляхом вільного доступу викрала 7 бетонних плит, які знаходились на території колишнього Бандурівського розрізу у с.Диківка Знам`янського району Кіровоградської області.

16.09.2015 відомості за вказаним фактом було внесено до ЄРДР за №0001751 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

У ході досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, однак встановити причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення особу не вдалося, повідомлення про підозру в межах кримінального провадження №0001751 не здійснювалося.

Заявник ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Слід зазначити, що в рішенні ЄСПЛ по Справі «Юніон Аліментаріа Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (1989) вказано, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Також, Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав подане клопотання і просив його задовольнити, зазначив, що проведеними слідчими діями в межах даного кримінального провадження встановити особу, яка скоїла вказане кримінальне правопорушення не виявилося можливим.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією ч.1 ст.185 КК України, передбачене максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років.

Так, злочин передбачений ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до положень ст.12 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину) відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та є кримінальним проступком, відповідно до положень ст.12 КК України (в редакції, що діє на час розгляду клопотання).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно із п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції, що діє на час розгляду клопотання), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, разом зі зміною класифікації кримінальних правопорушень з моменту вчинення до часу розгляду клопотання, змінився і строк звільнення від кримінальної відповідальності - з п`яти років до трьох.

При цьому, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (частина 1 статті 5 КК України).

Разом з тим, 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

Відповідно до п.4 ст.4 розділу Прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону, у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, в разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, вирішується питання про закриття кримінального провадження в порядку, установленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно із п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

В силу п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Так, в силу п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

При цьому, Касаційний кримінальний суд в складі Верховного суду в постанові від 22.05.2018 у справі №665/2387/14-к вказав, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

Таким чином, слід дійти висновку, що закриття провадження у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України є безумовним, та з огляду на положення ст.284 КПК України таке рішення приймається судом за клопотанням прокурора.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що 16.09.2015 до ЄРДР були внесені відомості за №0001751 за заявою ОСОБА_5 щодо крадіжки 70 бетонних плит. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.1 ст.185 КК України. В ході досудового розслідування проведені слідчі дії: допитано свідка ОСОБА_5 . Повідомлення про підозру жодній особі не здійснювалося.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.49 КК України, яка вказує, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, становить три роки, та зважаючи на те, що станом на дату подачі клопотання до суду підозрювану особу у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не встановлено, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а кримінальне провадження №0001751 від 16.09.2015 - закриттю на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Керуючись ст.12, ст.49 КК України, ст.ст.284-288, 314, 370-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Закрити кримінальне провадження №0001751 від 16.09.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Копії ухвали надати прокурору та надіслати заявнику ОСОБА_5 для відома.
Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Знам`янський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1