Справа № 206/4518/21
Провадження № 1-кп/206/260/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2021 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000344 від 03 вересня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2021 року близько 18:00 ОСОБА_3 після сумісного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_8 , прийшли до домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкав ОСОБА_9 з метою продати йому зібраний металобрухт.

Одержавши відмову від ОСОБА_9 та будучи не задоволеними цим, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 пішли від нього та продовжували вживати спиртні напої за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , та в інших місцях.

Під час сумісного вживання спиртних напоїв, 02 вересня 2021 року в період часу з 19:00 годин по 23:00 годин у ОСОБА_3 виник умисел помститися ОСОБА_9 за його відмову придбати зібраний ОСОБА_3 та ОСОБА_8 металобрухт. У зв`язку з чим, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_8 піти разом до місця мешкання ОСОБА_9 та підпалити автомобіль «Опель», який зберігався на вулиці поблизу паркана домоволодіння № 38 по вул. Марії Приймаченко в м. Дніпро і який ОСОБА_3 вважав власністю ОСОБА_9 . На пропозицію ОСОБА_3 , ОСОБА_8 відмовився приймати участі у підпалі автомобіля, при цьому залишився з ОСОБА_3 .

Реалізуючи виниклий злочинний умисел, в той же день, тобто 02 вересня 2021 року близько 23:50 год., ОСОБА_3 разом с ОСОБА_8 , який не підтримував злочинні наміри ОСОБА_3 , прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де поблизу паркана вказаного домоволодіння тимчасово зберігався автомобіль марки «OPEL» моделі «OMEGA», зеленого кольору, 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_5 , який ОСОБА_3 помилково вважав власністю ОСОБА_9 .

Перебуваючи у тому ж місці, у той же час, тобто 02 вересня 2021 року близько 23:50 год., ОСОБА_3 , діючи умисно, підійшов до лівого переднього колеса автомобіля марки «OPEL» моделі «OMEGA», 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , та поклав заздалегідь підготовлену ганчірку на переднє ліве колесо та підпалив запальничкою, яка знаходилась при ньому.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця та досягнення злочинного результату у вигляді пошкодження автомобілю марки «OPEL» моделі «OMEGA», 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 шляхом підпалу, ОСОБА_3 відійшовши за вказаний автомобіль, знову повернувся до переднього лівого колеса автомобілю, де ним було здійснено підпал, та впевнившись що полум`я розгорається, тим самим пошкоджуючи вищевказаний автомобіль, залишив місце вчинення злочину разом з ОСОБА_8 , який не підтримував злочинний умисел ОСОБА_3 та участі у вчиненні злочину не приймав.

Пройшовши деяку відстань в напрямку місця свого мешкання, ОСОБА_3 разом с ОСОБА_8 , повернулись до місця вчинення ОСОБА_3 злочину, де ОСОБА_8 був затриманий ОСОБА_9 , оскільки останній помилково вважав його учасником злочину, а ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік.

Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_3 , було знищено моторній відсік, ліве переднє колесо та вітрове скло, та пошкоджено передню панель автомобіля марки «OPEL» моделі «OMEGA», 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 належного ОСОБА_5 , чим спричинено їй матеріальну шкоду на суму 50829 гривень 99 копійок.

10 листопада 2021 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 467, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 194 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 194 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 .

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання щодо можливості затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе визначені угодою зобов`язання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні надала власну згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 . Просила задовольнити пред`явлений нею цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 .

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалено вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне пошкодження чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Крім того, цивільним позивачем ОСОБА_5 пред`явлено позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якій остання просить стягнути з обвинуваченого на її користь заподіяну матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 50829,99 гривень, яка складається з вартості пошкодженого автомобіля марки «OPEL» моделі «OMEGA», зеленого кольору, 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також стягнути з обвинуваченого на її користь заподіяну моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 10000 гривень.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Так, потерпілою заявлено позовні вимоги щодо стягнення майнової шкоди у сумі 50829,99 гривень, дана сума складається із завданих збитків у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу «OPEL» моделі «OMEGA», зеленого кольору, 1993 року випуску, яка встановлена висновком судового експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/104-21/28470-АВ від 17 вересня 2021 року.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Цивільним позивачем ОСОБА_5 вказано, що завдана їй моральна шкода зумовлена неправомірними діями ОСОБА_3 , внаслідок яких належний її сім`ї транспортний засіб згорів, а остання злякалася, оскільки розуміла, що окрім втрати свого майна вона та її чоловік могли постраждати, паливо у баку машини могло вибухнути та пошкодити інше майно позивача, обпалити її, чоловіка та інших людей, що знаходились поряд. Вказані події спричинили суттєвий розлад у повсякденному житті ОСОБА_5 та житті її сім`ї, адже остання дуже переймалась через неправомірні дії ОСОБА_3 , що спричиняє погіршення її здоров`я, тобто загострення гіпертонічної хвороби, що може призвести до негативних наслідків.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення цивільного позову ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки позивачем доведена спричинена їй майнова шкода у вигляді пошкодження належного їй транспортного засобу внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , а також спричинена їй моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які ОСОБА_5 зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна, обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Строк дії ухвали про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці від 04 вересня 2021 року сплив, інші запобіжні заходи відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000344 не обиралися.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 342, 350, 373, 374, 474- 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 листопада 2021 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000344.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ), заподіяну матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 50829,99 гривень, моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 10000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України документально підтверджені витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-21/28470-АВ від 17 вересня 2021 року в розмірі 4118,88 гривень; судової експертизи дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів № СЕ-19/104-21/29574-ФХД від 23 вересня 2021 року в розмірі 3432,40 гривень, судової пожежно-технічної експертизи № СЕ-19/104-21/29055-ПТ від 28 вересня 2021 року в розмірі 1716,20 гривень.

Речові докази: змиви з долоней лівої та правої руки ОСОБА_3 , які опечатані у 2 паперових конверти, контроль марлі опечатаний у паперовий конверт, які знаходяться у полімерному пакеті з биркою № 7528300, DVD-R компакт диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 03 вересня 2021 року, DVD-R компакт диск з назвою «Verbatim DVD-R 4.7 GB 16x 120 min» з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 від 09 вересня 2021 року, змиви поверхні лобового скла автомобіля, змиви з поверхні капоту автомобіля, фрагмент паперу з марлею, контроль марлі, упаковані у паперові конверти НПУ залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Речовий доказ: автомобіль марки «OPEL» моделі «OMEGA», державний номерний знак НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 передати ОСОБА_5 за належністю.

Речові докази: куртку з капюшоном чорного кольору, кофту спортивну темно-синього кольору, футболку блакитного кольору, брюки темно-зеленого кольору, які опечатані до спеціального пакету НПУ № INZ4069649 залишити за належністю ОСОБА_3 .

Речові докази: продукти горіння, які упаковані у спеціальний пакет НПУ SUD 2047886, мішок білого кольору знищити.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Головуючий суддя ОСОБА_1