Справа № 161/1846/22
Провадження № 1-м/161/1/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 07 лютого 2022 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши клопотання керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) відносно громадянина Естонської Республіки та Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Талін, Естонської республіки, із вищою освітою, одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого-

В С Т А Н О В И В:
04.02.2022 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) відносно громадянина Естонської Республіки та Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.159 КК Російської Федерації.

Клопотання мотивує тим, що у відповідності до наданого компетентним органом Російської Федерації клопотання громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягається до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 159 КК Російської Федерації (шахрайство, тобто розкрадання чужого майна шляхом обману, вчинене у великому розмірі).

У зв`язку із переховуванням ОСОБА_4 від слідства компетентними органами Російської Федерації 10.07.2007 його оголошено у розшук, а в подальшому 20.09.2021 у в міжнародний розшук.

Постановою Тверського районного суду міста Москва Російської Федерації від 12.10.2021 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 2 місяці з моменту передачі ОСОБА_4 правоохоронним органам Російської Федерації у випадку екстрадиції або депортації на територію Російської Федерації.

Згодом, 29.12.2021 о 19.00 год військовослужбовцями прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " на міжнародному автомобільному пункті пропуску "Ягодин" в порядку ст. 208 КПК України громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 було затримано.

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду від 31.12.2021 до ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб та поміщено до ДУ «Луцький слідчий ізолятор».

Офісом Генерального прокурора відповідно до ст. 587 КПК України 28.01.2022 проведення екстракційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 компетентним органам Російської Федерації доручено Волинській обласній прокуратурі.

У ході екстракційної перевірки встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином Естонської Республіки та Російської Федерації і не має громадянства України, а також не набув, у відповідності до законодавства України, статусу біженця чи особи, яка потребує додаткового чи тимчасового захисту в Україні.

Злочин за яким вказана особа притягається до кримінальної відповідальності, а саме ч. 3 ст. 159 КК Російської Федерації передбачає покарання на строк більше одного року і за законодавством України відповідає положенням ч. 3 ст. 190 КК України санкція якої також передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше одного року, і є екстрадиційним та не належить до військового кримінального правопорушення і не має політичного характеру.

Строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинений у 2006 році злочин, в тому числі і з урахуванням інформації про оголошення останнього в розшук та згідно положень Третього додаткового протоколу 2010 року та Четвертого додаткового протоколу від 2012 року до Європейської конвенції про видачу правопорушників, ратифікованих Україною, не закінчився.

Зокрема, згідно законодавства Російської Федерації злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів і строк давності притягнення до кримінальної відповідальності становить 10 років.

Разом з тим, перебіг строку давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності зупинено 15.07.2010, оскільки останній ухиляється від слідства.

Крім того, на адресу суду захисник ОСОБА_5 подано заперечення на клопотання органу прокуратури про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_4 , оскільки останній звернувся до Міграційної служби із заявою про надання йому статусу особи, яка потребує додаткового захисту у зв`язку із кримінальним переслідуванням, а тому відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» особа яка звернулась із вказаною заявою підпадає під заборону вислання або примусового повернення біженця чи особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, до країни, з якої вони прибули та де їх життю або свободі загрожує небезпека. Окрім того, просить звернути увагу на відсутність підстав для притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за українським законодавством, незадовільний стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків на території України, наявність утриманців та зайняття підприємницькою діяльністю. Враховую викладене, захисник просить постановити рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання Волинської обласної прокуратури про обрання екстрадиційного арешту та на період проведення екстрадиційної перевірки обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавлення волі у вигляді особистого зобов`язання, або домашнього арешту з забороною покидати місце проживання у нічний час.

Заслухавши думку учасників провадження, зокрема, прокурора, яка клопотання підтримала та просила задовольнити, думку ОСОБА_4 та його захисника, які заперечували щодо застосування екстрадиційного арешту, з метою здійснення екстрадиції останнього на територію Російської Федерації, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України екстрадиційний арешт - це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Відповідно до ч.1 ст.584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
На підставі ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Ч. 1,2 ст. 587 КПК України передбачено, що екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною обласною прокуратурою. Екстрадиційна перевірка здійснюється протягом шістдесяти днів. Цей строк може бути продовжено відповідним центральним органом України.

Згідно із ч. 1 ст. 590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.

Ст. 10 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» передбачено, що рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у тому числі стосовно перебуваючих з ним на території України неповнолітніх дітей (членів сім`ї заявника або таких, які знаходяться під його опікою чи піклуванням), внесених до анкети заявника, на визнання яких біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, є письмова згода заявника, висловлена в анкеті чи заяві, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, протягом місяця з дня отримання особової справи заявника та письмового висновку. Строк прийняття рішення може бути продовжено керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, але не більш як до трьох місяців.
Таким чином очевидно, що у даному випадку екстрадиційна перевірка не може бути завершена до розгляду відділом Міграційної служби м. Луцька клопотання гр. ОСОБА_4 про визнання його особою, яка потребує додаткового захисту. Крім того, станом на момент розгляду клопотання останній не є громадянином України, а також не визнаний біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту або ж якій надано тимчасовий захист в Україні.
Посилання про політичні переслідування, слідчий суддя оцінює критично , з огляду на той факт, що лише після затримання на території України ОСОБА_4 звернувся до компетентних органів України з заявою про визнання його біженцем чи особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту.

Слідчий суддя критично оцінює доводи захисника, що ОСОБА_4 потребує лікування, оскільки будь-яких медичних документів як на підтвердження вказаних обставин, так і на неможливість утримання у зв`язку із цим в слідчому ізоляторі не надано. Окрім того, суд враховує, що чинним законодавством передбачено, що особи, які перебувають під вартою, та є хворими, отримують медичну допомогу в амбулаторних умовах в медичних частинах та в спеціально визначених закладах охорони здоров`я.
При цьому, доводи сторони захисту щодо можливості застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки відсутні обставини, визначені ч.1 ст.585 КПК України.

Крім того, органом, що здійснює екстрадиційну перевірку щодо особи є Волинська обласна прокуратура, місцезнаходження якої місто м. Луцьк. Як з`ясовано у судовому засіданні, ОСОБА_4 має намір відбути до міста Київ, де проживає його дружина.
Відтак, на думку слідчого судді, викладені в запереченні захисника доводи, не дають в даному випадку прийти до висновку про відсутність підстав для тримання затриманого ОСОБА_4 під вартою.

З урахуванням викладених у клопотанні та встановлених в судовому засіданні обставин, підтверджених доказами, суд вважає, що є достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_4 екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу компетентним органам Російської Федерації та його фактичної передачі.

Керуючись положеннями Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та ст. 584 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_9 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, але не більше 12 місяців.

Утримувати ОСОБА_9 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Луцький слідчий ізолятор».

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Луцький слідчий ізолятор», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1