Справа № 304/983/21 Провадження № 1-кп/304/290/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000065 від 09 липня 2021 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Порошково, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою:АДРЕСА_1 , громадянки України, з неповною середньою освітою, вдова, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 вчинила умисне легке тілесне ушкодження за наступних обставин.

Так, 08 липня 2021 року близько 17 години 50 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на площі Народній в місті Перечин, а саме неподалік від центру зайнятості, де діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, долонею руки нанесла один удар по голові в область обличчя потерпілої ОСОБА_4 , після чого схопила таку руками за волосся, повалила на землю та пальцями рук схопила за шию і стиснула, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців на передній поверхні шиї справа, саден на слизовій верхньої губи та передній поверхні правого колінного суглобу. Вказані тілесні ушкодження мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як шість днів і відповідно до п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Тим самим ОСОБА_5 скоїла проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що обвинувачена нанесла їй один удар по голові в область обличчя, після чого схопила її руками за волосся, повалила на землю та пальцями рук схопила за шию та сильно стиснула. Без жодних пояснень обвинувачена її побила. Просила покарати ОСОБА_5 та призначити їй покарання у виді громадських робіт.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого проступку визнала повністю та підтвердила обставини вчиненого нею проступку, вказані в обвинувальному акті. Обвинувачена суду пояснила, що вона, знаходячись на пл. Народній в м. Перечин, а саме неподалік від центру зайнятості, долонею руки нанесла один удар по голові в область обличчя потерпілої ОСОБА_4 , після чого схопила руками останню за волосся, повалила на землю, де пальцями рук схопила потерпілу за шию та стиснула. Зазначила, що шкодує про свій вчинок, щиро розкаялася. Зазначила, що готова понести покарання. Просила суд призначити їй покарання у виді штрафу.
Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом, та вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України умисне легке тілесне ушкодження є кримінальним проступком.

Суд враховує дані про особу винної: ОСОБА_5 за місцем реєстрації та фактичного проживання охарактеризована з позитивної сторони, працьовита, участь у громадському житті села не приймає, до адміністративної відповідальності виконкомом Тур`я-Реметівської сільської ради не притягалася, вдова, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштована, проте, зі слів обвинуваченої встановлено, що вона за місцем свого проживання вигодовує корову, свиней, курей, у зв`язку з чим продає молоко, яйця та м`ясо, за що має дохід близько 4 000 гривень в місяць, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, кримінальне правопорушення вчинила вперше.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За сукупності наведених обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого нею проступку, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення, форму вини, обстановку вчинення проступку, особу обвинуваченої, позицію прокурора та потерпілої, які просили призначити покарання у виді громадських робіт, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді громадських робіт в межах санкції, за якою кваліфіковано її дії, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для її виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 60 (шістдесят) годин.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча: ОСОБА_1