Справа № 185/2323/22
Провадження № 1-кс/185/414/22
16 березня 2022 року м.Павлоград
Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , в присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про незаконне затримання,
Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із заявою, у якій просив: визнати незаконним затримання ОСОБА_6 , яке відбулося 15.03.2022 року начальником відділення СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 ; звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ІТТ №4 ГУНП в Дніпропетровській області. Свої вимоги мотивував тим, що 15.03.2022 о 15.40 начальником відділення СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_6 . Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 11.03.2022 року ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Фактично ОСОБА_6 затримано 15.03.2022 року о 10.00 год., протокол затримання складено 15.03.2022 року о 15.40 год. в приміщенні СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області. Підставою для затримання ОСОБА_6 зазначено п. 2 , ч. 1 ст. 208 КПК України. На даний час ОСОБА_6 утримується в ІТТ № 4 ГУНП в Дніпропетровській області. Вважає, що затримання слідчим ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, через тривалий час після фактичного вчинення злочину є грубим порушенням кримінально-процесуального законодавства.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заяву підтримав у повному обсязі просив її задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 заяву підтримав.
Слідчий в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, пояснила що після спричинення потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень остання була доставлена до медичного закладу для отримання медичної допомоги. Після проведення хірургічної операції потерпіла прийшла до тями та повідомила про спричинення її чоловіком їй тілесних ушкоджень. Безпосередньо після отримання даної інформації ОСОБА_6 було затримано.
Прокурор в судовому засіданні пояснив, що заява не підлягає задоволенню, оскільки безпосередньо після отримання інформації від потерпілої, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_6 було затримано.
Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 4 ст. 208, п. 6 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.
Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
Положеннями ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.
Відповідно до ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Аналіз наведених норм свідчить, що слідчий суддя повинен перевірити законність фактичних підстав затримання. Крім того, за приписами ст. 206 КПК України, слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.
Протокол затримання ОСОБА_6 від 15.03.2022 року складений о 15.40 год. відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України.
Як вбачається з протоколу затримання, ОСОБА_6 був затриманий на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, а саме, «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин».
Як пояснили в судовому засіданні слідчий, прокурор, безпосередньо після проведення потерпілій хірургічної операції і отримання від неї інформації про особу яка спричинила їй тілесні ушкодження, ОСОБА_6 було затримано.
Крім того, протокол затримання містить зазначення місця, дати і точного часу (години і хвилини) затримання відповідно до положень ст. 209 КПК України.
Щодо доводів захисника адвоката ОСОБА_5 щодо неможливості фактичного затримання ОСОБА_6 до внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР. А саме те, що ОСОБА_6 фактично був затриманий 15.03.2022 року о 10.00 годині, а відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР внесені 15.03.2022 року о 11.44 год. суд виходить з наступного.
Касаційний кримінальний суд Верховного Суду в постанові від 15.06.2021 року по справі № 204/6541/16-к, провадження № 51-2172км19 прийшов до висновку, що затримання в порядку статей 207 або 208 КПК України, за визначенням, є несподіваною для його учасників подією. Оскільки закон надає органам правопорядку повноваження за певних умов проводити затримання без попереднього судового дозволу, це означає, що законодавець визнає непередбачуваність обставин, які зумовлюють таке затримання. Крім того, частина 1 статті 214 КПК надає повноваження вносити відомості про правопорушення до ЄРДР лише слідчому, прокурору і дізнавачу. Таким чином, уповноважена службова особа, яка затримала підозрюваного відповідно до статті 208 КПК і яка не є слідчим, прокурором або дізнавачем, не може внести відомості до ЄРДР. Це можливо лише після того, як відомості про правопорушення стануть відомі особам, яким надано таке право.
Виходячи з наведеного, наявність чи відсутність у ЄРДР на час затримання та особистого обшуку особи відомостей про правопорушення, у зв`язку з яким відбулося затримання, не може вважатися умовою його законності.
Таким чином, суд дійшов висновку, що в обставинах цієї справи здійснення затримання до внесення в ЄРДР відомостей про правопорушення, про яке стало відомо в результаті його затримання і обшуку, не суперечить вимогам кримінального процесуального закону в цьому аспекті.
Відтак, порушень КПК України при затриманні ОСОБА_6 слідчим суддею не встановлено, а слідчим в повному обсязі доведені обставини, визначені ч. 5 ст. 206 КПК України.
Істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу захисником не доведено та слідчим суддею не встановлено.
Враховуючи викладене вважаю, що заява не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 40, 206-213, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про незаконне затримання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1