Справа № 461/1042/19
Провадження № 1-кс/461/722/22
У Х В А Л А
17.02.2022 року. м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів вчинених у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, -
в с т а н о в и в :
Подане клопотання мотивує тим, що з метою повного, всебічного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, встановлення осіб, що можуть бути причетними до вчинення даного кримінального правопорушення, встановлення обставин відчуження нерухомого майна, проведення судових експертиз із використанням вилучених документів, виникла необхідність у тимчасовому доступі до нижче перелічених документів, із можливістю їх вилучення, та перебувають у володінні військової частини НОМЕР_1 , котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 , або за іншою адресою місцезнаходження на час фактичного виконання ухвали суду про тимчасовий доступ (в разі зміни місця знаходження), а саме тимчасового доступу до оригіналів будь-яких документів за період 2013 року по фактичний час виконання ухвали суду в кількості не менше 10-15 документів за кожний місяць, якими вони датовані, що містять вільні зразки почерку та підписів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зв`язку із реальною загрозою зміни або знищення таких речей та документів, слідчий просить розгляд клопотання, з урахуванням ч.2 ст.163 КПК України, провести без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі, та в його відсутності та прокурора.
На підставі ч.2 ст.163 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, та у відсутності слідчого та прокурора.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, приходжу до наступного висновку.
В ході проведення досудового слідства було встановлено, службові особи ЛКП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » впродовж 2014-2017 років неналежно виконували свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, що полягало в неналежному обліку та управлінні комунальним майном, внаслідок чого з комунальної власності територіальної громади міста Львова незаконно вибуло нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .
У ході досудового розслідування проведено тимчасові доступи до документів в ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ЛКП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОКП ЛОР « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
З`ясовано, що рішенням ІНФОРМАЦІЯ_6 № 271 від 26.05.1987 право власності на вище вказане приміщення передано територіальній громаді м. Львова.
24.12.2014 між ІНФОРМАЦІЯ_7 та ЛКП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » укладено договір оренди № Ф-9233-14 вище вказаного нежитлового приміщення, терміном до 23.12.2017.
Надалі вище вказане приміщення передані на баланс ЛКП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та використовувались для господарських потреб, а саме зберігання робочого інвентаря працівників підприємства, балансова вартість об`єкта оренди 143 163, 97 грн.
Територіальна громада м.Львова, в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 , як власник комунального майна, ніколи не надавала свою згоду на відчуження вище вказаного об`єкта нерухомого майна, та сесією ІНФОРМАЦІЯ_3 таке рішення про відчуження не приймалось.
Проте, вивченням вилучених в ОКП ЛОР « ІНФОРМАЦІЯ_5 » документів виявлено оригінал реєстраційного посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 14.03.2000 ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого в реєстрову книгу №2 за реєстровим № 587.
Згідно даного реєстраційного посвідчення право власності на вище вказаний обєкт нерухомого майна зареєстроване за ПП « ОСОБА_6 ».
Аналізом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, встановлено, що 10.04.2015 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 здійснено державну реєстрацію права власності на вказаний об`єкт за ОСОБА_8 на підставі договору-купівлі продажу № 449 від 10.04.2015, укладеного між ПП « ОСОБА_6 », як продавцем, та фізичною особою ОСОБА_8 , як покупцем.
31.07.2019 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_9 вилучено реєстраційну справу ПП « ОСОБА_6 », в якій міститься посвідченна приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , договір купівлі-продажу корпоративних прав Засновника ПП « ОСОБА_6 » від 15.09.2014, котрий був укладений між з одного боку як продавцем ОСОБА_10 , від імені якої на підставі Довіреності посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_11 від 04.09.2014, за реєстровим №1036 діє ОСОБА_12 та з другого боку покупець ОСОБА_5 .
Допитаний як свідок ОСОБА_5 повідомив, що він ніколи не був директором ПП « ОСОБА_6 » та про таке підприємство чує вперше.
14.01.2022 до зонального експертного сектору ІНФОРМАЦІЯ_10 , було скеровано постанову про призначення судової почеркознавчої експертизи.
10.02.2022 на адресу СУ ГУНП у Львівській області, надійшло клопотання судового експерта зонального експертного сектору ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_13 , про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової почеркознавчої експертизи.
Відповідно до ч.1,2 ст.159КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.
Статтею 160 КПК України встановлено перелік даних, які мають бути відображені у поданому клопотанні, а саме п.2 ч.2 ст. 160 КПК України правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; п.5 ч.2 ст. 160 КПК України значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; п.6 ч.2 ст. 160 КПК України можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; п.7 ч.2 ст. 160 КПК України обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
В порушення зазначеної норми слідчий у клопотанні не зазначив підстав вважати,що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Згідно з ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя,суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів,якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати,що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
За змістом положень ч.1 ст.86, ч.2 та ч.3 ст.93 КПК України, застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч.7 ст.163 КПК) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; а також, якщо речі та документи, згідно зі ст.162 КПК України, містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.
Слідчий суддя зазначає, що вказані у клопотанні обставини викладені у формі припущень та не підтвердженні жодним чином. Крім того, клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів не містить належних відомостей про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час перебуває на строковій військовій службі у військовій частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів обґрунтовано лише формально, відтак, за наведених підстав, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.159-166 КПК України, слідчий суддя ,-
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1 .