Номер провадження: 11-кп/813/1955/21
Номер справи місцевого суду: 502/1188/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 к,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 29.07.2021 року про повернення прокурору обвинувального акту, у кримінальному провадженні №0001049 від 10.11.2016 року, з урахуванням вимог глави 25 КПК України. відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія, Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченогоу вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції з підготовчого судового засідання, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001049 від 10.11.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повернуто прокурору.
Судом першої інстанції зазначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , з урахуванням змін, внесених в КК України, є кримінальним проступком. Враховуючи те, що судовий розгляд у кримінальному провадженні на момент набрання чинності Законом №2617-VIIІ не призначено, суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України підлягає поверненню прокурору для приведення його у відповідність, з урахуванням вимог глави 25 КПК України.
Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та постановленою із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з наступних підстав:
- посилання суду на те, що судовий розгляд у кримінальному провадженні на момент набрання чинності Законом №2617-VIII не було призначено, суперечить фактичним обставинам справи, оскільки обвинувальний акт у справі №502/1188/17 був направлений до суду до набрання чинності Законом №2617-VII від 22.11.2018 року та неодноразово був призначений до судового розгляду, що виключає застосування у даному конкретному випадку положень п. 5 ч. 4 Розділу II цього Закону.
- суд не врахував, що повернення обвинувального акту вже було предметом розгляду в апеляційному суді Одеської області та ухвалою апеляційного суду від 11.09.2018 року скасовано ухвалу Кілійського районного суду від 19.07.2018 року про повернення обвинувального акту прокурору;
- в порушення вимог ч. 3 ст. 415 КПК України, суд першої інстанції не врахував висновків суду апеляційної інстанції;
Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України та містить всі відомості, які передбачено п.п. 9 ч. 2 ст. 291, ч. 4 ст. 291 КПК України, зокрема, формулювання обвинувачення та всі необхідні додатки.
Посилаючись на наведені доводи, обвинувачений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинуваченого та його захисника, які вважали необхідним розглянути апеляційну скаргу по суті, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначають одну з основних засад судочинства - забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 2 вказаної норми процесуального закону гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно ч. 1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Відповідно до правової позиції об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду викладеної у постанові від 01.11.2021 року (справа 161/7092/20), ухвали суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України, оскарженню не підлягають.
Зокрема, в постанові Верховного суду зазначено, що положеннями ч. 1 ст. 392 КПК передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову в застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК України.
Водночас, як зазначено в абзаці 1 ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт, але у випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Оскільки кримінальний процесуальний закон не містить вичерпного переліку порушень у складанні обвинувального акта, що обумовлює його повернення, норма п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України відсилає до ст. 291 цього Кодексу, що надає можливість визначити перелік порушень, які є похідними від закріплених у цій статті вимог до підсумкового документа досудового розслідування: порушення, які стосуються змісту та форми самого обвинувального акта (неправильність або відсутність в обвинувальному акті такої інформації, як дата і місце його складання та затвердження; формулювання обвинувачення; правова кваліфікація кримінального правопорушення тощо); порушення, які стосуються змісту та наявності додатків до обвинувального акта (недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування; не долучення розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта тощо).
Разом із тим, Законом України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон №2617-VIII) внесені відповідні зміни до КПК України, зокрема до глави 25 КПК України, якою визначено особливості досудового розслідування кримінальних проступків.
При цьому, згідно з підпунктом 5 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2617-VIII обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначенні як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави25 КПК України.
Відтак метою такого повернення відповідно до положень Закону №2617-VIII є лише внесення обвинувального акта з урахуванням визначеної главою 25 КПК України процедури, якою передбачено, що за встановлених у ст. 302 КПК України умов прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Таким чином, підставою повернення обвинувального акта за підпунктом 5 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2617-VIII є невідповідність закону процедури внесення цього обвинувального акта, на відміну від положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, де йдеться про недоліки самого підсумкового документа досудового розслідування обвинувального акта.
До того ж, приписи підпункту 5 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2617-VIII про повернення обвинувального акта, на відміну від положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, викладено як імперативну та безумовну вимогу до суду, що вказує і на відсутність предмету апеляційної перевірки згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, а саме «відповідності чи невідповідності обвинувального акта вимогам цього Кодексу».
Разом із тим, ч. 4 ст. 314 КПК України прямо передбачає можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали про повернення обвинувального акта, прийнятої згідно з приписами саме ст. 314 КПК України, проте спеціальних норм стосовно можливості оскарження повернення обвинувального акта на підставі підпункту 5 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2617-VIII чинний КПК України не містить.
З огляду на наведене, повернення обвинувального акта за підпунктом 5 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2617-VIII становить кримінально-процесуальний акт sui generis, тобто його конструкція є своєрідною, єдиною у своєму роді.
Отже, кримінально-процесуальні акти (механізми) повернення обвинувального акта прокурору в порядку, передбаченому ст. 314 КПК України, та повернення обвинувального акта прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України, закріплений в підпункті 5 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2617-VIII, не є тотожними.
Виходячи ж із закріпленого в пункті 3 ч. 1 та абзаці 1 ч. 2 ст. 392 КПК України загального правила про недопустимість окремого оскарження ухвал, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадків, визначених цим Кодексом, та відсутності в нормах КПК України відповідної вказівки щодо можливості оскарження, ухвала місцевого суду про повернення обвинувального акта прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та враховуючи зазначену правову позицію об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, апеляційний суд вважає, що ухвала Арцизького районного суду Одеської області від 29.07.2021 року про повернення обвинувального акта прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України, оскарженню не підлягає.
Враховуючи, що оскаржувана ухвала суду про повернення обвинувального акта прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України, не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 має бути закрито, апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами слід повернути обвинуваченому ОСОБА_8 .

Керуючись статтями 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 29.07.2021 року про повернення прокурору обвинувального акту, у кримінальному провадженню №0001049 від 10.11.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - закрити, а апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернути обвинуваченому ОСОБА_8 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.
Повний текст ухвали буде оголошено 13.12.2021 року, о 09 годині 00 хвилин в залі судових засідань №10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4