УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.08.2021 року лідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000541 від 07.06.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000541 від 07.06.2021 за фактом вчинення умисного вбивства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 07.06.2021, приблизно о 16:00 годині, невстановлена досудовим розслідуванням особа, знаходячись поблизу готелю «Парма», за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул. Спортивна, 22, здійснила два цілеспрямовані постріли в область грудної клітини, правого стегна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим самим спричинивши останньому проникаючі вогнепальні поранення, внаслідок яких потерпілий помер у відділені місцевого медичного закладу.
У подальшому, в ході проведення слідчих (розшукових) дій, встановлено, що вбивство ОСОБА_5 може бути пов`язане з протиправною діяльністю останнього як члена злочинного угрупування.
Так, ОСОБА_5 , був членом злочинного угрупування, яке діяло на території Ізмаїльського та Ренійського районів Одеської області, та підтримувало зв`язки із аналогічними угрупуваннями, які діють на території Республіки Молдова та Румунії.
Одночасно, встановлено, що причиною вчинення зазначеного злочину міг виступати конфлікт між членами злочинного угрупування, яке діє на території Ізмаїльського та Ренійського районів Одеської області на підґрунті розподілу сфер злочинного впливу.
Також встановлено, що членом злочинного угрупування може бути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який входив до кола спілкування ОСОБА_5 та може бути причетним до вбивства останнього.
Так, у ході досудового розслідування 24.07.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , при проведенні якого виявлено та вилучено сім-картку № НОМЕР_1 , абонентський номер НОМЕР_2 ; портативний модем Київстар мобільний Інтернет» Model MF100 EAN НОМЕР_3 IMEI НОМЕР_4 ; мобільний телефон Nokia IMEI НОМЕР_5 ; сім-картку Київстар НОМЕР_6 ; картонну коробка від мобільного телефону Redmi Note 5 IMEI НОМЕР_7 IMEI НОМЕР_8 ; картонну коробка від мобільного телефону Huawei Y6 s|n GSM9X18A25G05035, мобільний телефон Самсунг IMEI НОМЕР_9 IMEI НОМЕР_10 , мобільний телефон Самсунг IMEI НОМЕР_11 ; сім-карта «ТІМ» № НОМЕР_12 .
24.07.2021 вказані вище предмети визнано речовими доказами.
Зазначені речові докази мають суттєве значення для кримінального провадження. Без їх отримання неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень.
Крім цього, вилучене майно необхідне органу досудового розслідування з метою подальшого проведення у кримінальному провадженні ряду відповідних судових експертиз та у разі встановлення факту, що вилучені речі є виключеними з цивільного обігу та є заборонені в користуванні, то вирішення питання щодо притягнення власників до відповідальності, а також перелічені предмети можуть бути засобами вчинення злочину.
Отже, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, накладення арешту на зазначене у клопотанні майно обумовлюється необхідністю збереження речових доказів та їх подальшого використання в доказуванні. У свою чергу, не застосування цього заходу може призвести до знищення, втрати або приховування вилученого майна та перешкоджати об`єктивному дослідженню та встановленню усіх обставин скоєного кримінального правопорушення.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за його відсутності.
Власник майна в судове засідання не з`явився, разом з тим, від останнього надійшла заява про розгляд вказаного клопотання за його відсутності, який стосовно клопотання про арешт майна поклався на розсуд суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд клопотання за відсутності сторін та приходить до наступного переконання.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні встановлено наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами у сукупності.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення, ймовірно причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до протоколу обшуку, 24.07.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , при проведенні якого виявлено та вилучено сім-картку № НОМЕР_1 , абонентський номер НОМЕР_2 ; портативний модем Київстар мобільний Інтернет» Model MF100 EAN НОМЕР_3 IMEI НОМЕР_4 ; мобільний телефон Nokia IMEI НОМЕР_5 ; сім-картку Київстар НОМЕР_6 ; картонну коробка від мобільного телефону Redmi Note 5 IMEI НОМЕР_7 IMEI НОМЕР_8 ; картонну коробка від мобільного телефону Huawei Y6 s|n GSM9X18A25G05035, мобільний телефон Самсунг IMEI НОМЕР_9 IMEI НОМЕР_10 , мобільний телефон Самсунг IMEI НОМЕР_11 ; сім-карта «ТІМ» № НОМЕР_12 , які на підставі постанови про визнання предметів речовими доказами та залучення їх до кримінального провадження від 24.07.2021 року, визнані речовими доказами.
Так, зазначені речі, мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки необхідно всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень, оскільки можуть містити в собі інформацію стосовно вчиненого кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди вказаного кримінального правопорушення.
Метою досягнення дієвості кримінального провадження, накладення арешту на зазначене у клопотанні майно обумовлюється необхідністю збереження речових доказів та їх подальшого використання в доказуванні.
Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).
Слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді, та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.
За таких обставин, враховуючи, що в ході проведення огляду було виявлено речі, які можуть підтверджувати факт та обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та зберегли на собі сліди скоєного злочину, слідчий суддя приходить до переконання про відповідність вилученого майна категорії речових доказів, а відтак, з метою забезпечення збереження такого майна та в подальшому його використання як доказів, слідчий суддя приходить до переконання про наявність необхідності в накладенні арешту на таке майно.
В свою чергу не накладення арешту на майно, може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.
За таких обставин, враховуючи правові підстави для арешту майна, можливість використання як доказів вилученого майна в рамках кримінального провадження, з огляду на засади розумності та пропорційності арешту майна завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого клопотання.
Таким чином, керуючись ст. ст. 98, 107, 132, 170 - 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000541 від 07.06.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 24.07.2021, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на сім-картку № НОМЕР_1 , абонентський номер НОМЕР_2 ; портативний модем Київстар мобільний Інтернет» Model MF100 EAN НОМЕР_3 IMEI НОМЕР_4 ; мобільний телефон Nokia IMEI НОМЕР_5 ; сім-картку Київстар НОМЕР_6 ; картонну коробка від мобільного телефону Redmi Note 5 IMEI НОМЕР_7 IMEI НОМЕР_8 ; картонну коробка від мобільного телефону Huawei Y6 s|n GSM9X18A25G05035, мобільний телефон Самсунг IMEI НОМЕР_9 IMEI НОМЕР_10 , мобільний телефон Самсунг IMEI НОМЕР_11 ; сім-карта «ТІМ» № НОМЕР_12 .
Виконання ухвали покласти на слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1