Справа № 173/1950/21
Номер провадження1-кп/173/209/2021
04 листопада 2021 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чигирин Чигиринського району Черкаської області, не працюючого, з середньо освітою, розлученого, маючого неповнолітню доньку - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 15 січня 2002 року вироком Чигиринського районного суду Черкаської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 26.11.2004 року по відбуттю терміна ув`язнення;
- 24 березня 2010 року вироком Чигиринського районного суду Черкаської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнився 24.03.2011 року по відбуттю терміна ув`язнення;
- 25 вересня 2014 року вироком Чигиринського районного суду Черкаської області за ч.1 ст. 185 КК України, до арешту терміном 2 місяці;
- 18 березня 2015 року вироком Чигиринського районного суду Черкаської області за ч.1 ст. 309, ч.2 ст.185, ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі. Звільнився 10.01.2018 року по відбуттю терміна ув`язнення;
- 31 жовтня 2018 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі терміном 1 рік. Звільнився 24.09.2019 року по відбуванню терміну ув`язнення,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України,
Таким чином ОСОБА_4 , виконав всі необхідні дії спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, та намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, однак, довести свій злочинний умисел та розпорядитися викраденим майном не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий із майном, яке намагався викрасти. Тим самим ОСОБА_4 умисно, повторно, з корисливих мотивів, вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_8 та намагався заподіяти останній матеріальний збиток (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 41 від 13.09.2021 року на загальну суму 1097 гривень) але з причин, що не залежали від його волі, так як при спробі виносу чужого майна та грошей з будинку, він був затриманий господаркою будинку, не довів свій злочин до кінця.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 пройшов із приміщення кухні до приміщення кладової, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку господаря будинку, викрав звідти консервовані продукти харчування. Потім пройшов до приміщення спальні вказаного домоволодіння та викрав звідти електрообладнання, гроші та ліхтарик. При спробі виносу вказаного викраденого майна був зупинений господаркою будинку. У скоєному щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву про проведення розгляду кримінального провадження без її участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде
Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів та вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. .
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді арешту, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.
Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявляла. Цивільний позов до суду не надала.
Що стосується питання продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд, відповідно до ст. 178 КПК України враховує в сукупності всі обставини справи, особу обвинуваченого, тяжкість скоєного злочину та призначеного покарання, а тому з метою запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України переховуватися від суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту
Продовжити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 16 вересня 2021 року.
Речові докази у кримінальному провадженні дві банки із томатним соком, одну банку з майським медом, одну банку із кабачковою ікрою, одну упаковку із молоком, кишеньковий ліхтарик, один Powerbank марки «Nomі», грошові кошти у сумі 500 гривень, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.
три сліди папілярних узорів пальців рук на трьох липких стрічках, дактилокарту ОСОБА_4 , які передано на зберігання до камери схову речових доказів ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.